РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/585/13-ц

09 грудня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Ідея Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного Акціонерного товариства « Ідея Банк» про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди в розмірі 200 000 грн. та судових витрат в розмірі 243,60грн. В подальшому позивач подав заяву про уточнення позовниг вимог, в якій та просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 50 000грн., витрати по оплаті за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 900,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.05.2011 року ним був придбаний в ПАТ «Рівне-Авто» автомобіль «Шевролет Каптина» 2010 року випуску за ціною 218920 грн. зі сплатою 10 відсотків загальної вартості автомобіля. Решту грошей в сумі 197028 грн., сплатив ПАТ «Ідея Банк», про що свідчить гарантійний лист №16-4-16311 від 27.05.2011р. та меморіальним ордером №910.77791 від 07.06.2011р. 27.05.2011 року сплачено перший внесок в сумі 21,892 грн., та страховку «Каско» в сумі 1209,95грн. 30.05.2011 року, підписано кредитний договір № 910.77791, згідно якого був оформлений авто кредит на суму 197,028 грн. Крім, вказаної суми в договорі, була отримана ще одна сума кредиту 5714,81 грн., нібито на страхування життя, вказана сума булла включена в основне тіло кредиту. Після підписання даного договору з додатками, позивач особисто даний договір не отримував. 18.08.2011 року банком по пошті відправлено кредитний договір з додатками, де зазначено підпис його дружини ОСОБА_2, однак при підписані кредитного договору його дружина ОСОБА_2, присутньою не була, і підпис свій у графі, де потрібна згода на укладення договору не ставила, що є прямим порушенням Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Пострахування» . Просив зобов»язати ПАТ «Ідея Банк» виключити із суми наданого авто кредиту суму 5714,81 на страхування життя та зробити новий графік погашення кредиту, скасувати підвищення процентної ставки з 15,9% на 20,18% та графік №1 від 01.04.2012 року сплати ануїтетних платежів. Діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у в моральних стражданнях, порушився звичайний спосіб життя, із неправильного сформованого графіку погашення кредиту по завищеним сумам понизився в грошовому виразі сімейний бюджет, життя в матеріальному плані стало важче, крім того банком направлялись смс повідомлення з принизливим характером, внаслідок чого отримав моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в 50 000 грн., яку просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Крім того зазначив, що рішенням Костопільського районного суду від 29.01.2015 року визнано недійсним кредитний договір № 910.77791 від 30 травня 2011 року.

В судовму засіданні третя особа ОСОБА_2 позовну заяву підтримала.

Предтавник відповідача ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не з"явився, скерував до суду заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги не визнає .

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 травня 2011 року між публічним акціонерним товариством "Плюс Банк", який 13.10.2011 р. було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 910.77791, згідно якого банк надав ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля в сумі 202742,81 грн. строком на 84 місяці. Згідно тексту кредитного договору цей договір був укладений в м. Івано-Франківськ. 01.04.2012 року банком без згоди позивача, односторонньо змінено розмір відсоткової ставки по кредитному договору із 15,9 відсотків на 20,18 відсотків та графік погашення заборгованості.

В тексті договору та додатках до нього в графі «Підтверджую свою згоду на укладання кредитного договору в інтересах сімї» зазначено прізвище «Поліщук Світлана Олександрівна» і проти прізвища стоїть підпис. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи, проведеної науково-дослідним криміналістичним центром УМВС України в Рівненській області №1-165 від 11.10.2013 вбачається, що підписи в графі «Підтверджую свою згоду на укладання кредитного договору в інтересах сімї: ОСОБА_2» у кредитному договорі № 910.77791 від 30 травня 2011 року та в додатках до нього виконані не позивачем ОСОБА_2, а іншою особою.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду від 29 січня 2015 року ,визнано недійсним кредитний договір № 910.77791 від 30 травня 2011 року укладений між публічним акціонерним товариством "Плюс Банк" (перейменованого 13.10.2011 р. на Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк") та ОСОБА_1.

ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладанням споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитування; кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його зобов'язання; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; д) суму, на яку кредит може бути наданий; з) орієнтовану сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговування та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх чистоту та обсяги;) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; к) необхідність здійснення оцінки майна та якщо така оцінка є необхідністю, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. Згідно ч. 4 в кредитному договору повинно зазначатися - сума кредиту, детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача, дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту, річна відсоткова ставка за кредитом, інші умови, визначені законодавством.

Відповідно до ст.ст. 1054,1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 5 ч.І ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеннями, якщо будь-яким чином ( крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Сукупною вартістю кредиту є інформація про процентну ставку, вартість сукупних послуг та інших фінансових зобов»язань позивача, варіанти погашення кредиту, кількість платежів, їх періодичність та обсяги.

З матеріалів справи вбачається, що договір №910.77791 від 30.05.2011 року , який укладений між сторонами, містить лише жорсткі обов'язки споживача послуг, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом відповідача.

Умови договору є несправедливими, наслідками якого є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача, а тому спірний договір суперечить вимогам цивільного законодавства та Закону України "Про захист прав споживачв".

Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Пункт 4 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону передбачає, що несправедливими є умови договору про встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця.

Що стосується заявлених вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн., то відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» настає, якщо така є наслідком недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Тобто, недоліки продукції, згідно із визначенням терміну у ст.1 цього Закону, є такі споживчі характеристики продукції, які певною мірою впливають на можливість її використання або споживання, та сфера використання цієї продукції входить до суспільних потреб.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Укладеним між сторонами кредитного договору не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності та Законом України "Про захист прав споживачів», оскільки в даному спорі між стронами виникли договірні відносини.

Враховуючи викладене, суду вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів»,ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 212-215, 224,225 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Ідея Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь ОСОБА_1 900 (дев"ятсот) грн. 48 коп. у відшкодування витрат по оплаті за проведення почеркознавчої експертизи.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ "Ідея Банк" на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3