У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в сумі 1 000 грн, щомісячно на кожну дитину.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 18 квітня 2014 року і до закінчення нею навчання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач працює та має стабільний, регулярний дохід. З довідки № 5/4/2014 від 23 червня 2014 року, виданої ТОВ «Компанії «ТС-Сервіс», суд встановив, що ОСОБА_2 працює в товаристві на посаді експедитора з 5 травня 2014 року по теперішній час та його посадовий оклад становить 1 300 грн згідно штатного розпису підприємства.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар