Справа № 694/1710/15-ц
провадження 2/694/691/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.11.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області, Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що він на момент розпаювання земель колективної власності в грудні 1995 року був членом КСП «Шевченків Край». Списки членів КСП «Шевченків Край» на розпаювання земель до державного акта були складені 20 листопада 1995 року і позивач повинен був бути включеним. Державний акт на право колективної власності на землю по колгоспу "Шевченків Край" с. Шевченкове Звенигородського району Черкаської області видавався 29.12.1995 року. Поскільки ОСОБА_1 мав право на земельну ділянку, він неодноразово звертався до Звенигородської райдержадміністрації та до Шевченківської сільської Ради Звенигородського району Черкаської області з проханням видати на його ім"я Державний акт на право на земельну частку (пай), але йому було відмовлено мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не має на це право. Поскільки після цього позивач довго хворів з даним питанням він звернувся повторно у серпні 2015 року до Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області де йому повідомили, що він може вирішити дане питання через суд.

Позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати за ним право на земельну частку ( пай) розміром 2,16 умовних кадастрових гектарів, виділивши її із вільних земель запасу Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Шевченківської сільської Ради Звенигородського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Представник відповідача Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області в судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що з 14 грудня 1984 року по 12 лютого 1986 року позивач працював завфермою в КГСП «Шевченків край», після переведений в різноробочі Відповідно до Архівної довідки № 104/04-03 від 22.09.2015р. позивач на протязі 1995 року працював та отримував заробітну плату в КСП «Шевченків край».

Даних, які свідчили про виведення позивача ОСОБА_1 з КСП «Шевченків край» не має.

Згідно Архівного витягу від 26.10.2015р. № 125/04-03 Протоколом №3 засідання правління КСП «Шевченків край», що відбулось 29 березня 1997р. ОСОБА_1 занесено в списки на видачу сертифікату на земельну частку. Проте, сам сертифікат позивачеві видано не було.

Вирішуючи даний спір, суд вважає необхідним керуватись наступним.

Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю».

Оскільки позивач ОСОБА_1 на час проведення розпаювання земель працював у КСП «Шевченків край», та був включений в списки осіб, які мають право на земельну частку ( пай), був членом КСП «Шевченків край», оскільки протилежного судом не встановлено, то він мав право на земельну частку ( пай) і йому помилково не видано сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

Відповідно до ч. 3ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-УІ, який набрав чинності 01.01.2013 року внесено зміни достатті 122 Земельного кодексу Українив частині повноважень щодо передачі земельних ділянок у власність або-у користування. Зокрема пунктом 4 статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав п. а ч. 3ст. 152 ЗК України.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в п. 24 зазначає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК . Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Судом було безспірно встановлено, що право позивача на земельну частку (пай) в землях колективної власності КСП «Шевченків край» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку ( пай) в землях Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), із вказаних земель колективної власності, або земель запасу чи резервного фонду на території Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Визнання відповідачем Шевченківською сільською радою пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі , є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10,11,15,59,60,174ч.4,197, 212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 5, 152 ч. 3 п. а)ЗК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року, ст.ст.22,23 Земельного кодексу Українив редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 1, 2, 3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Черкаській області, Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права на земельну частку (пай)- задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку ( пай) розміром 2,16 умовних кадастрових гектарів, виділивши її із вільних земель запасу Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун