Провадження № 2/127/5573/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів внаслідок порушення прав споживача банківських послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів внаслідок порушення прав споживача банківських послуг, мотивуючи тим, що 01 листопада 2013 року між сторонами укладено договір № 004-01502-011113. За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № 4290. 28 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу № 7531 строком по 11 листопада 2014 року з можливою послідуючою його пролонгацією. Відповідно до вказаного договору позивачем було внесено 5000 євро зі сплатою 6.25% річних.

Згідно п. 1.10.зазначеного договору ПАТ «Дельта Банк» зобовязався повернути ОСОБА_1 суму вкладу по закінченню строку розміщення вкладу.

Свої зобовязання відповідач ПАТ «Дельта Банк» виконав не в повному обсязі, оскільки на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року, № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року було прийняте рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

11 червня 2015 року ОСОБА_1 через Вінницьке відділення ПАТ «Укргазбанку» № 220701 були виплачені суми 137843,49 грн. по договору № 004-01502-011113 від 01.11.2013 року та 62156,51 грн. по договору № 7531 від 28.10.2015 року, що підтверджується заявами на виплату переказів.

Згідно довідки ПАТ «Дельта Банк» від 09.07.2015 року за № 05-3034493 залишок коштів на рахунку ОСОБА_1 № 4290 у валюті «євро» відсутній, а по договору від 28.10.2014 року, який припинив свою дію 10.03.2015 року, залишок коштів складає 2941,005 євро.

Таким чином, ОСОБА_1 не виплачено 2941,05 євро, що станом на 02.003.2015 року дорівнювало 88760,89 грн..

З даного приводу ОСОБА_1 неодноразово звертався до ПАТ «Дельта Банк», однак кожного разу отримував відписки, що свідчили про небажання повернути кошти.

Тому позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача за договорам банківського вкладу від 28.10.2014 року № 7531 суму у розмірі 88760,89 грн. (2941,05 євро).

Позивач та представник позивача позовну заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення. Зазначив, що на даний час в банку введено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у звязку з чим не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 листопада 2013 року між сторонами укладено договір № 004-01502-011113. За умовами договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № 4290. 28 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу № 7531 строком по 11 листопада 2014 року з можливою послідуючою його пролонгацією. Відповідно до вказаного договору позивачем було внесено 5000 євро, сплатою 6.25% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Зі змісту договорів банківського вкладу № 7531, вбачається, що в договорах встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо його укладення на зазначених у ньому умовах, відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки.

Так, згідно з п. 1.10 договорів вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника, відкритий в установі банку.

ПАТ «Дельта Банк» умови зазначених договорів виконало належним чином, а саме, після закінчення дії договору перерахувало на відкритий на імя позивача поточний рахунок суму депозиту та суму нарахованих відсотків.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, строк дії укладеного сторонами договору припинив свою дію після зарахування депозитних коштів на поточний рахунок позивача.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2014 року (справа № 3-80гс14).

Крім того, Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150, ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51, в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини.

Згідно п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними та цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку, відкритого на імя позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

11 червня 2015 року ОСОБА_1 через Вінницьке відділення ПАТ «Укргазбанку» № 220701 були виплачені суми 137843,49 грн. по договору № 004-01502-011113 від 01.11.2013 року та 62156,51 грн. по договору № 7531 від 28.10.2015 року, що підтверджується заявами на виплату переказів. Тобто, позивачу сплачено кошти в межах 200000 гривень.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобовязань, є кредитором банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Оскільки при предявленні позову позивач був звільнений від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1061, 1058, 599, 625 ЦК України, ст.ст. 26, 27, 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» та Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про стягнення грошових коштів внаслідок порушення прав споживача банківських послуг залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя