Справа № 364/66/15 Головуючий у І інстанції Моргун Г.Л.
Провадження № 22-ц/780/1884/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 38 28.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

У січні 2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, загальною площею 3,27 га, яка належала її батькові ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Косівською сільською радою Володарського району Київської області 27.03.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 124, загальною вартістю 88586,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку, що належала померлому на праві власності.

Спадкоємцями за законом, крім позивачки, є дочка померлого ОСОБА_3 та його дружина - ОСОБА_4, однак вони не бажають приймати спадщину, користуватися спадковим майном і не заперечують проти того, щоб ОСОБА_2 переоформила спадкове майно на себе.

Однак, отримати свідоцтво про праву на спадщину за законом вона не може, у зв'язку з тим, що у спадкоємців відсутній державний акт на право приватної власності на землю. Тому позивачка звернулася в суд за захистом свого порушеного права.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На зазначене рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд безпідставно дійшов висновку, про те, що нею в шестимісячний строк не подано заяву про прийняття спадщини, незаконно та необґрунтовано позбавив її права на спадщину та невірно дав оцінку наданим доказам.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачка не надала суду жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, вона вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом. Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України слід вважати фактичним неприйняттям спадщини за законом.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можливо, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку, що розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, загальною площею 3,27 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Косівською сільською радою Володарського району Київської області 27.03.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 124.

Встановлено, що позивачка, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї.

Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачкою належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. ст. 10, 57-60 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачка не надала суду жодних доказів того, що в межах строку, наданого цивільним законом, вона вчинила дії, які б свідчили про прийняття нею спадщини за законом і безпідставно відмовив позивачці в позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу і спростовують висновки суду, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 26 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, що розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, загальною площею 3,27 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її батькові ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Косівською сільською радою Володарського району Київської області 27.03.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 124.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді