Справа № 263/5506/15-ц
Провадження № 2/263/1941/2015
У Х В А Л А
про забезпечення позову
22.05.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Скрипниченко Т.І.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И В :

У провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Предметом позову є стягнення заборгованості за договорами позики у загальному розмірі 434354,34 гривень.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій просить суд в якості забезпечення позовних вимог накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2108, 1992 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_2 , а також заборонити відповідачу виїзд за межі України.

Вважає, що відповідач може розпорядитися рухомим майном, що ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову є такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, видом забезпечення позову є арешт.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з довідки від 21.05.2015 року №9/5-1238 виданої Центром №2 надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Маріуполя, за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль ВАЗ 2108, 1992 р.в., д/н НОМЕР_1 .

З урахуванням доказів, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Доводи, наведені позивачем у заяві про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме майно відповідача, є обґрунтованими та переконливими, сума боргу значна.

Щодо вимог представника позивача заборонити відповідачу виїзд за межі України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ЗЗ Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання таких зобов`язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, прикордонної служби і військовими комісаріатами та консульською службою України.

У той же час, дана цивільна справа перебуває на стадії судового розгляду, тому вимоги щодо обмеження відповідача у праві виїзду за кордон є передчасними та безпідставними.

За таких обставин заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково, накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2108, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В частині вимоги про заборону заборонити відповідачу виїзд за межі України необхідно відмовити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2108, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .

Заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Копію ухвали направити до Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ та до центру ДАІ № 2 м.Маріуполя для виконання.

В іншій частині вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Після виконання ухвали, її копію надіслати ОСОБА_2 .

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.І. Скрипниченко