Справа № 675/3043/14-ц
Провадження № 2/675/200/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Матвійця Я.С.

при секретарі Самборській Л.А., Паламарчук С.М.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги. В позовній заяві позивачка вказала на те, що з 1983 року вона стала проживати однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, який помер 08 вересня 2014 року. Квартиру вона отримала по ордеру, коли працювала в Замковій виправній колонії в 1981 році. ОСОБА_5 до самої смерті був зареєстрований і постійно проживав в її квартирі, яку вони спільно приватизували в 1997 році в однакових частках. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, а саме ? частини приватизованої квартири. Оскільки на частину спадщини претендує рідна донька померлого ОСОБА_4, яка з батьком не спілкувалася, не надавала йому ніякої матеріальної допомоги, то за таких обставин, вона вважає, що донька не має морального права отримати від померлого батька спадщину, і просить суд надати їй право на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги, тобто з донькою.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі та суду пояснили, що позивачка з початку 2000 років пішла на пенсію і утримувала свого чоловіка, який хоча і працював шофером в виправній колонії, але майже нічого не получав. Фактично вона його утримувала до виходу його на пенсію в 2014 році. Коли він захворів, вона доглядала його, але чоловік помер зненацька від сердечного приступу. Донька померлого ОСОБА_5 не підтримувала із батьком стосунків, не надавала матеріальної допомоги, а тому вона має більше прав на отримання спадщини ніж відповідачка ОСОБА_4. А тому просить суд задовольнити її позов в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_4 та її представник позов визнали частково, а саме, вони не заперечують визнати факт проживання однією сімєю з спадкодавцем ОСОБА_5, але заперечують щодо надання права позивачці на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги, тобто з нею. Своє заперечення сторона відповідача заперечує тим, що довідкою про доходи ОСОБА_5 за 2012-2013 р.р. встановлено, що він отримував заробітну плату в такому розмірі, що свідчить про те, що він не міг перебувати на утриманні у ОСОБА_1, оскільки вона отримувала пенсію. За таких обставин ОСОБА_1 і ОСОБА_5 вели спільне господарство та користувалися спільним бюджетом в той час коли він отримував заробітну плату і коли вже вийшов в березні 2013 року на пенсію. Крім того, ОСОБА_5 не був по своєму віку та стану здоровя щоб потребував сторонньої допомоги, він помер зненацька і з причини серцевого нападу. Отже в цій частині позову просять суд позивачці відмовити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Так, позивачка ОСОБА_1 просить суд встановити факт проживання однією сімєю з спадкодавцем ОСОБА_5

В цій частині позовних вимог, суд вважає, що позов не безпідставний і підлягає до задоволення по таким підставам.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Так, у відповідності до свідоцтва про смерть І-БВ № 241441 від 08.09.2014 року, ОСОБА_5 помер у віці 61 рік. А.с. 15.

Доказом того, що позивачка і спадкодавець проживали на протязі тривалого часу, а саме з початку 1983 року і до його смерті є покази свідків допитаних в судовому засіданні, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Крім того, матеріалами дослідженими в судовому засіданні копією свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виданого райвідділом РАГС 14.01.1983 року. а.с. 38. Свідоцтвом на право власності на житло від 08.10.1997 року виданого відділом приватизації Ізяславської міськради про право спільної власності на житло квартиру № 10 по вул. Заславська в м. Ізяславі за ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних долях. А.с. 47.

За таких обставин суд вважає, що в цій частині позов підлягає задоволенню.

Встановлення цього факту позивачці ОСОБА_1 потрібно для прийняття спадщини по закону після померлого ОСОБА_5

Крім того, позивачкою ОСОБА_1, заявлено позов про надання їй права на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги, а саме зі ОСОБА_4 рідною донькою померлого.

Так, у відповідності до положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з п. 5.2 листа ВССУ «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування.

Право на предявлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження. - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій. визначених у пунктах 1 - 3: 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх пяти вищезазначених обставин.

Отже сукупності тих обставини, на які посилається позивачка, в судовому засіданні не встановлено, а тому в цій частині позовних вимог, слід відмовити за їх недоведеністю.

Так, беззаперечно в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 помер в віці 61 рік, тобто у відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» був особою похилого віку. Як встановлено із амбулаторної карти хворого Ізяславської ЦРЛ, ОСОБА_5 тяжкою хворобою або каліцтвом не страждав, в іншому безпорадному стані, тобто в такому, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаного похилим віком, не перебував. Даний факт підтверджується не тільки медкнижкою і довідкою про його смерть, а й сукупністю інших досліджених в судовому засіданні доказами.

За таких обставин, суд вимушений відмовити позивачці ОСОБА_1 в задоволенні її позову в цій частині за його недоведеністю.

На підставі та керуючись ст. ст. 1220, 1221, 1222, 1223, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, ст. ст. 212-215, ст.ст. 292-294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 та померлий 08 вересня 2014 року спадкодавець ОСОБА_5 проживали однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини. Встановлення цього факту позивачці ОСОБА_1 потрібно для прийняття нею спадщини.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права на спадкування за законом зі спадкоємцем першої черги відмовити за його недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено учасниками до цивільної палати апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: Я.С. Матвієць.