У Х В А Л А

2 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет», треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікорський Альберт Анатолійович, про стягнення збитків; за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет» до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікорського Альберта Анатолійовича про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено: стягнуто з приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет» (далі - ПАТ Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет») на користь ОСОБА_4 2 489 384 грн 25 коп. збитків. У задоволенні позовних вимог ПАТ Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 серпня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано; ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. У решті вимог рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 22, 614, 623 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у подібних правовідносинах.

В обґрунтування підстави для подання заяви про перегляд зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник надала рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року, 26 листопада 2014 року, 18 грудня 2013 року, 28 грудня 2011 року та 10 жовтня 2012 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовано вказані вище правові норми.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, вважав, що позивачем не доведено наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, та застосувавши норми статті 22, частини першої статті 614 ЦК України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача збитків, завданих невиконанням умов договору іпотеки.

Разом із тим у рішеннях колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 вересня 2012 року, 26 листопада 2014 року, 18 грудня 2013 року та 28 грудня 2011 року які надані заявником для порівняння, суд касаційної інстанції вирішував спори у правовідносинах, що виникли у сфері постачання електричної енергії та регулюються положеннями статті 714 ЦК України, статей 24-27 Закону України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, та дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення збитків, завданих порушенням умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією.

У рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року, яке надано заявником для порівняння, суд касаційної інстанції, установивши, що права позивача порушені саме винними діями відповідача, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача завданих збитків, при цьому застосувавши положення пункту 3 частини першої статті 134 Кодексу законів про працю України та статті 1166 ЦК України.

Отже, у справі, яка переглядається, та у справах, на судові рішення в яких посилається заявник в обґрунтування своєї заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 22, 614, 623 ЦК України в подібних правовідносинах.

Порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Оскільки зі змісту наведених судових рішень та судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не вбачається неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет», треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікорський Альберт Анатолійович, про стягнення збитків; за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства Вищий навчальний заклад «Київський славістичний університет» до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сікорського Альберта Анатолійовича про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 6 листопада 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін