РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015 року Провадження №2/425/927/15

Справа №425/2043/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

01 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 400000,00 гривень, свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 одержав у позивача в борг гроші у сумі 400000,00 гривень, які зобовязувався повернути до 20.04.2015 року, про що власноруч написав розписку, проте борг не повернув, тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

В призначене попереднє судове засіданні позивач не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без його участі.

В призначене попереднє судове засіданні відповідач не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяви, в яких визнає позов повністю та просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 15.09.2014 року отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 400000,00 гривень та зобовязувався їх повернути до 20.04.2015 року, про що в матеріалах справи міститься оригінал розписки відповідача (а.с. 26).

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики й розписка свідчить про укладення договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 400000,00 гривень, які він зобовязувався повернути до 20.04.2015 року.

Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не повернув борг, доказів в спростування цих обставин відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого обовязку з повернення позики у встановлений строк, чим припустив порушення умов договору позики.

Відповідно до заяв відповідача ОСОБА_2 від 08.07.2015 року та від 21.07.2015 року, останній визнає позов ОСОБА_1 повністю (а.с. 11, 24)

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або письмову, яка приєднується до справи, у цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, з врахуванням порушення ОСОБА_2 умов договору позики щодо своєчасного і повного повернення боргу, а також визнання позову відповідачем, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 400000,00 гривень обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 130, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, борг в сумі 400000,00 гривень (Чотириста тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у сумі 3654,00 гривень (Три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова