АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4008/15 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: сімейні Доповідач -Гальянова І.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Колтунової А.І.,

Кругової С.С.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА :

22 жовтня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно та стягнути аліменти в сумі 28 800,00 гривень за період з жовтня 2010 року по жовтень 2013 року.

Свої вимоги обгрутовував тим, що є рідним сином відповідача та в період з 1995 року по 2007 рік батько надавав йому матеріальну допомогу, у зв»язку з тим, що вони мешкали однією сім»єю з ним та його матір»ю, яка в зареєстрованому шлюбі з батьком не перебувала та з початку 2008 року його батько ,став знущатись з матері, що вимусило їх залишити житлове приміщення, де вони проживали разом та з цього періоду батько матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Як на підставу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що є студентом бюджетної денної форми навчання Державного професійно-технічного навчального закладу «Центр професійної технічної освіти № 3» м.Харкова та йому вкрай потрібна грошова допомога, яку мати не взмозі надати у зв»язку з хворобами. Тривалий час не працю є та в подальшому він збирається вступити на денне відділення вищого навчального закладу на бюджетній основі та отримати вищу освіту.

Як на підставу стягнення аліментів за минулий час, позивач, з посиланням на ст. 191 СК України зазначає, що у зв»язку з неадекватною поведінкою відповідача та погроз з його боку, а також хвороби матері, остання не в змозі була раніше подати позов щодо стягнення з відповідача аліментів.

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності сторін.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2013 року позовні вимоги позивача задоволені частково. Суд стягнув з відповідача на його користь аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно на період навчання позивача в Державного професійно-технічного навчального закладу «Центр професійної технічної освіти № 3» м.Харкова, починаючи з 22.10.2013 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 років та відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в іншій частині та вирішив питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20 лютого 2015 року заява ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення була залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обгрутовує неповним з»ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставина справи та наявним у справі доказам.

Відповідач зазначає, що позивач не довів позовних вимог,щодо його потреби в матеріальній допомозі, а також того факту, що він може надавати таку допомогу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та його представника та представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина в сумі 800 грн., щомісячно на період навчання позивача в зазначеному учбовому закладі, починаючи з 22.10.2013 року та не більше ніж до досягнення позивачем 23-річчя, суд першої інстанції з посиланням на ст.ст. 79, 199, 191, ч.1 ст. 200 СК України виходив з доведеності позивачем позовних вимог в цій частині.

При цьому судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами,що позивач є повнолітній сином відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та є учнем денного відділення Державного професійно-технічного навчального закладу «Центр професійної технічної освіти № 3» м.Харкова з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року, одержує стипендію, навчається на третьому курсі (а.с.8).

Згідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітну (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначення розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Та обставина, що позивач продовжує навчання, вже свідчить про потребу ним матеріальної допомоги від батька.

За таких обставин суд погоджується з висновком суду щодо права позивача на отримання від батька аліментів на час його навчання, але не більше ніж до 23 років.

Згідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Між тим при визначення розміру аліментів в сумі 800,00 грн. на місяць суд першої інстанції не привів мотивів, з приводу яких визначив такий розмір аліментів, та не врахував, що позивач отримує стипендію , а також обов»язок матері також утримувати свого повнолітнього сина.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про зміну рішення суду в частині визначення розміру стягнення таких аліментів з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам, та порушенням судом першої інстанції норм матеріального права ( пункти 3, 4 ч.1 ст. 309) та з урахуванням зазначених вище обставин справи, а також виходячи з того, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним, не надав доказів, які б свідчили,що в нього на утриманні знаходяться його непрацездатні батьки та його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання , зменшенню встановленого судом першої інстанції розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів до 400,00 грн. на місяць.

В частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, заочне рішення суду першої інстанції сторонами в апеляційному порядку не оскаржується, а тому його законність і обгрунтованість в цій частині судом апеляційної інстанції у відповідності до ч.1 ст. 303 ЦПК України, не перевіряється.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про залишення заочного рішення суду першої інстанції в іншій частині без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Змінити заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2013 року, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів до 400,00 грн. на місяць.

В іншій частині заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :