Справа № 610/3110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Носова Г.С.,

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтовання позову позивач зазначила, що вона є головним наймачем квартири АДРЕСА_1. В зазначеній кваритирі крім неї зареєстровані ще два її сини від різних шлюбів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2. ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає з лютого 2015 року, участі в утриманні квартири не приймає, добровільно знятися з реєстраційоного обліку в квартирі не бажає. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням .

Позивач у судове засідання не з*явилася, проте надала заяву, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності .

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивачу по справі, ОСОБА_1, як працівнику Балаклійського РД ЛВМ, 09 лютого 2010 року було видано ордер за № 031 на право зайняття з сім»єю, з 4-х чоловік жилої площі в гуртожитку АДРЕСА_1, розміром 26,5 кв. метрів ( а.с.16).

Як вбачається із довідки КП БРР "Балаклійський Житлокомунсервіс" від 08.09.2015 року, в квартирі за вищевказаною адресою зареєстровані: наймач ОСОБА_1, та два її сини ОСОБА_3, ОСОБА_2 (а.с.6).

Як вбачається із акту обстеження від 08.09.2015 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Долженко В.І., під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в квартирі АДРЕСА_1 встановлено, що у вищевказаній квартирі фактично проживають тільки ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3. Син позивачки ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає з лютого 2015 року, що також підтверджено свідками: ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.7).

Як вбачається із пояснень позивачки, викладених у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 з лютого 2015 року і по теперішній час участі в утриманні квартири не приймає, комунальні послуги не сплачує, не здійснює облаштування житлового приміщення для проживання в ньому.

Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР, п. 2 Примірного положення, гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Згідно із ч. 2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, ч. 1 п. 10 Примірного положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Отже, законом установлено, що єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Пунктом 17 Примірного положення передбачено, що вселення громадянами, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, інших членів сім'ї, крім своїх неповнолітніх дітей, в указані приміщення допускається лише з дозволу адміністрації, профспілкового комітету, установи, організації та письмової згоди членів сім'ї громадянина, які проживають разом з ним.

Єдиною підставою вселення позивача ОСОБА_1 у спірну кімнату вказаного гуртожитку, було видача їй виконавчим комітетом Балаклійської міської ради, як працівнику Балаклійського РДЛВМ, ордеру на право зайняття з сім"єю з 4-х чоловік кімнати АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відмовляючи у позові суд зазначає, що проживаючі особи у гуртожитку є тимчасовими мешканцями вони право на житло у гуртожитку не набувають. Позов про виселення відповідача із гуртожитку, без надання іншого жилого приміщення не заявлено.

Згідно із ст. 47 Конституції України, а також ст. 9 ЖК Української РСР житлові права охороняються законом, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені без достатніх правових підстав, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 58, 71,72, 129 ЖК України, ст.47 Конституції України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги.

Суддя