Провадження № 2/752/157/15
РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судд Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на 276/600 частки квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на належні йому 69/200 частин квартириАДРЕСА_1.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.11.2007 року, виданого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори, спадкоємицею 1/3 частини належного ОСОБА_5 майна була його мати - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 76 років. Крім вказаної частки спадщини, згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 01.06.1999 року, виданим Державною адміністрацією Московського району м.Києва, ОСОБА_6 належало 69/200 частин квартири АДРЕСА_1.

Крім матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6, якій видано свідоцтво про право власності на 69/600 частин квартири АДРЕСА_2, спадкоємцями ОСОБА_5 були його неповнолітній син ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_3, яким також видане вказане свідоцтво про право на спадщину за законом - на 69/600 частини квартири кожному.

Позивач зазначає про те, що через похилий вік та численні черги до Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_6 не встигла зареєструвати за собою право власності на успадковані після смерті сина 69/600 частин квартири АДРЕСА_2.

З метою належного оформлення спадкового майна - 276/600 частин квартири АДРЕСА_1 позивач як донька ОСОБА_6 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом якої позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що право власності матері на 69/600 квартири квартири АДРЕСА_1 не було зареєстровано за ОСОБА_6

Оскільки через відсутність правовстановлюючого документа на 69/200 частин квартири АДРЕСА_1 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на все належне матері на праві власності майно - 276/600 частин цієї квартири, позивач просить визнати за нею це право в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. У своїх заявах до суду позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідачі позов визнали, просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина - 69/200 частин квартириАДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 були - ОСОБА_6, мати померлого, ОСОБА_4, його неповнолітній син, та дружина померлого ОСОБА_3.

30.11.2007 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 - на 69/600 частини квартири АДРЕСА_1 кожному (а.с.8).

До своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 не зареєструвала у встановленому порядку право власності на успадковане після смерті сина майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, його мати прийняла спадщину після його смерті, звернулася за її оформленням та отримала свідоцтво на право на спадщину.

На думку суду, нездійснення ОСОБА_6 реєстрації в установленому порядку свого права власності на спадкове майно не позбавляє її самого права власності.

Крім вищезазначеного майна, успадкованого після смерті сина, згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 01.06.1999 року, виданим Державною адміністрацією Московського району м.Києва (а.с.5), ОСОБА_6 на праві власності належало 69/200 частин квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, ОСОБА_6 належало 276/600 часток квартири АДРЕСА_2.

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на 69/200 частин квартири позивачеві ОСОБА_2 - спадкоємиці ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину - 276/600 часток квартири АДРЕСА_2.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не залишила.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Міським бюро ЗАГС м.Києва 08.07.1954 року (а.с.12), матір'ю ОСОБА_2 є ОСОБА_7.

Згідно із свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3, виданим 30.12.1970 року, прізвище ОСОБА_7 після реєстрації шлюбу із ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_8.

Таким чином підтверджено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_6.

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, дочка ОСОБА_2 є спадкоємицею померлої. Інших осіб, які мають право на спадкування після померлої ОСОБА_6, і зокрема, на обов'язкову частку у спадщині, немає.

ОСОБА_2 у встановлений законом строк прийняла майно після смерті ОСОБА_6, звернулася до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право власності на це майно, у видачі якого їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину майна.

Позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, усе спадкове майно незалежно від часу прийняття спадщини належить позивачеві як спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Невидача позивачеві свідоцтва про право на спадщину на майно у зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документа порушує його право власності, яке в даному випадку повинно бути захищено судом.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись, ст.ст. 16, 392, 1216, 1261, 1268, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 64, 88, 179, 208, 209, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, проживаючою за адресою: АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 - 276/600 частин квартири АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_3 (03128, АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_2 (03038, АДРЕСА_5; РНОКПП НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя