РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І. В.,

при секретарі - Блохіні А.В., Газіній О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, Підприємства «Реванш» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, Підприємства «РЕВАНШ» Всеукраїніської організації інвалідів «Союз організації інвалідів» та ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1640985,21 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13.12.2005 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 226-05/ХИЦ-Ф, відповідно до умов якого позичальник отримав 95000,00 доларів США. 12.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до договору факторингу № 1 свої права вимоги за зобовязаннями ОСОБА_1 за кредитним договором. Станом на 01.12.2013 року у ОСОБА_1 за кредитним договором № 226-05/ХИЦ-Ф виникла заборгованість в розмірі 126707,22 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 1640985,21 грн., та складається з:

-заборгованості по основній сумі кредиту 80297,24 доларів США, що еквівалентно 1039929,56 грн.;

-заборгованості за процентами 46409,98 доларів США, що еквівалентно 601055,65 грн..

Також позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання зобовязання за вищезазначеним кредитним договором, 13.12.2005 року підприємство «РЕВАНШ» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів» уклало з ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 договори поруки № П/226/02-05/ХІЦ-Ф, № П/226/01-05/ХІЦ-Ф відповідно. Позивач вказує, що Підприємство «РЕВАНШ» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарними боржниками по відношенню до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Крім того, 01.07.2014 року позивачем було надіслано відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви зазначена вимога виконана не була.

Представник позивача у судове засідання не зявився, просив розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та пояснив, що позовну заяву подано із пропуском строку позовної давності та просив застосувати строк позовної давності. Також представник позивача зазначив, що розмір заборгованості не відповідає зазначеному у позовній заяві сумі заборгованості, розрахунок заборгованості зроблено за офіційним курсом НБУ станом на момент її розрахунку. Крім того, представник позивача посилається на те, що відповідачів не було належним чином повідомлено про перехід прав кредитора до позивача.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_2 дізналася про перехід прав кредитора до ТОВ «Кей-Колект» лише через 4 роки після їх передачі. Також представник відповідача зазначив, що договір поруки є припиненим, в звязку з чим вважає предявлені вимоги позивача безпідставними

Представник Підприємства «РЕВАНШ» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів» у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся.

Суд, вислухавши представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

13.12.2005 року ОСОБА_1 уклав з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» кредитний договір № 226-05/ХІЦ-Ф, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав позичальнику грошові кошти в сумі 95000,00 доларів США, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредитні кошти, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В забезпечення виконання вимог за кредитним договором № 226-05/ХІЦ-Ф, 13.12.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № П226/01-05/ХІЦ-Ф, а також договір поруки № П226/02-05/ХІЦ-Ф від 13.12.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та підприємством «Реванш» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України».

12.12.2011 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого останньому було відступлено права вимоги за кредитним договором № 226-05/ХІЦ-Ф.

За змістом частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно п. 1.1 Договору факторингу ПАТ «УкрСиббанк» (надалі клієнт) зобов'язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект» (надалі Фактор), а Фактор - прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п. 1.4 одночасно з відступленням права вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма Договорами Забезпечення.

П. 3.2. договору факторингу встановлено, що відступлення права вимоги засвідчується складанням сторонами акта приймання - передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 2 до цього договору. Акт приймання - передачі прав вимоги складається сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування.

Позивачем не надано акта приймання - передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 2 до цього договору, що ставить під сумнів виконання сторонами договору факторингу 12.12.2011 р. та не може бути належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України, права звернення ТОВ «Кей -Колект» до суду.

Крім того, відповідно до листа № 28-315/2071/7814 від 01.07.2013 року, ОСОБА_3 України не надавав генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій ТОВ «Кей-Колект» ().

Згідно з Постановою Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК кожна особа вправі в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свобод чи інтересів. Наявність процесуальної заінтересованості, як передумова порушення позовної справи у суді, є у сторони в тому випадку, якщо вона є стороною у спірному матеріальному правовідношенні і вважає, що її суб'єктивне право порушено, не визнане чи оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ч. 2 боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Позивачем не надано доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні і доказів того, що в нього є право на звернення до суду з позовною заявою до відповідачів, що виключає законність позовних вимог.

Виходячи із загальних положень Цивільного кодексу України факторинг у даних правовідносинах має характер уступки права вимоги, де одна сторона (фактор, новий кредитор) передав або зобов'язується передати іншій стороні (клієнту) грошові кошти в рахунок грошової вимоги клієнта (первісного кредитора) до третіх осіб (боржників), яка випливає із кредитних договорів, а клієнт відступає або зобов'язується відступити фактору цю грошову вимогу переходу цих прав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Станом на час розгляду справи судом, позивачем не надано доказів про одержання Відповідачами повідомлення про відступлення прав вимог за формою згідно до договору факторингу № 1 від 12.12.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строки та порядку, що встановлені договором.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте відповідно до наданих позивачем доказів, які знаходяться в матеріалах справи, позивачем не доведено ті обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимоги, що ТОВ «Кей-Колект» має право вимоги до відповідачів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість за позовом обчислена, починаючи з 12.12.2011 року, проте, згідно меморіального ордеру № НОМЕР_1, останній платіж ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором було вчинено 30.04.2010 року. Із позовом до суду ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося лише 10.11.2014 року, тобто із пропуском зазначеного трирічного строку.

З урахуванням доказів, оцінку яким надано вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність ТОВ «Кей-Колект» позовних вимог, у зв'язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, суд, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, також відмовляє у стягненні суми сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 517, 526, 530, 553, 554, 1049, 1054, 1077, 1082 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, Підприємства «Реванш» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ніколаєнко І.В.