Справа № 462/8377/13 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/1904/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішення задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення заборгованості на предмет застави.

Звернуто стягнення заборгованості по Кредитному договору № 88/МБ-38 від 08.02.2008 року на заставлене майно згідно Договору застави транспортного засобу майнового поручителя від 08.02.2008 року на автомобіль марки ВАЗ-21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною продажу, визначеною в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом відповідно до вимог чинного законодавства, для задоволення грошових вимог Банку в розмірі 6 937 доларів США 62 центи, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 55 452 грн. 39 коп.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Банку 554 грн. 52 коп. судового збору.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним договору застави, виключення відомостей з державного реєстру обтяжень рухомого майна та стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Надра" відмовити та задовольнити їх позов.

Апелянти вважають, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликаються на те, що у відповідності до ст. 559 ЦК України Договір застави втратив свою силу, оскільки кредитор (Банк) протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання (05.08.2009 року) не пред'явив вимоги до поручителя. Вважають, що Банк пропустив трирічний термін звернення до суду, який встановлений ст. 257 ЦК України, та термін спеціальної позовної давності щодо нарахування всіх видів неустойки, встановлений ст. 258 ЦК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити частково.

Судом та матеріалами справи встановлено, що в листопаді 2013 року ПАТ КБ „Надра" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, у якому просили в рахунок погашення заборгованості по Кредитному договору № 88/МБ-38 від 08.02.2008 року в розмірі 6 937,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55 452 грн. 39 коп., звернути стягнення заборгованості на предмет застави, а саме - автомобіль марки ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності (в подальшому - „Предмет застави"), застосувавши процедуру реалізації майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог позивача.

В обґрунтування позовних вимог покликалися на те, що 08.02.2008 року між ними та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір № 88/МБ-38 на суму 4 000 доларів США зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 20 % річних. Також 08.02.2008 року між ними та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу майнового поручителя - для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за Кредитним договором, відповідно до якого ОСОБА_3 передає в заставу вище згаданий автомобіль. В порушення умов Кредитного договору позичальник не здійснює повернення коштів згідно графіку платежів, в результаті чого утворилася заборгованість по Кредитному договору у розмірі 6 937 доларів США 62 центи, що в гривневому еквіваленті становить 55 452 грн. 39 коп.

У січні 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ "Надра", Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4, у якому просили визнати недійсним Договір застави та зобов'язати Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 41910496 про обтяження автомобіля, який є Предметом застави, а також стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликалися на те, що 09.11.2010 року Залізничним районним судом м. Львова було винесено рішення (яке набрало законної сили) про стягнення з ОСОБА_4 на користь Банку боргу в сумі 26 149 грн. за Кредитним договором, а також тим, що згідно Закону України "Про заставу" договір застави транспортних засобів повинен був нотаріально посвідчуватися, а відтак Договір застави, який ними оспорюється, є нікчемним.

Задовільняючи позовні вимоги про звернення стягнення заборгованості на предмет застави та відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсним договору застави суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 пропустив строк позовної давності, оскільки звернувся до суду про визнання недійсним договору застави від 08.02.2008 року лише 19 лютого 2014 року. Відтак, оскільки у задоволенні зустрічного позову про визнання Договору застави відмовлено за спливом позовної давності, то даний договір є чинним, а тому з метою стягнення заборгованості по Кредитному договору на підставі Договору застави слід звернути стягнення на предмет застави.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 20 закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли, особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 1.3 Кредитного договору від 08.02.2008 року укладеного між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_4, кредит останній надається строком до 05 серпня 2009 року, тобто - 05 серпня 2009 року є строком виконання за зобов'язаннями, що передбачені даним Кредитним договором, а відтак перебіг позовної давності за цими зобов'язаннями починається з 05 серпня 2009 року.

ПАТ КБ "Надра" звернулися з позовом до ОСОБА_3 з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором 04 листопада 2013 року, а саме через чотири роки з дня закінчення строку виконання передбаченого цим Кредитним договором. При цьому позовна заява ПАТ КБ "Надра" не містить клопотання про поновлення строку позовної давності з зазначенням причин його пропущення.

Крім цього, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 09 листопада 2010 року частково задоволено позов ВАТ "Надра" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.02.2008 року та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 3 359,99 доларів США, що еквівалентно 26 149 грн. 12 коп., вирішено питання судових витрат. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_7, як поручителів за кредитним договором - відмовлено. Дане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_3, які випливають з умов Кредитного договору.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2, то слід вказати наступні обставини справи.

Згідно матеріалів справи, 08 лютого 2008 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором №88/МБ-38 від 08.02.2008 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним договору застави від 08.02.2008 року лише 19.02.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, при цьому не вказавши поважності причин пропуску такого.

ПАТ КБ "Надра" звернулися до суду з клопотанням про застосування строку позовної давності до зустрічного позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору застави.

Враховуючи вищенаведене в задоволенні позовної вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним Договору застави слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 про зобов'язання виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля, то слід вказати на ступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі договору застави від 08.02.2008 року, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено Предмет застави, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21072, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності.

Враховуючи те, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_3 (як майнового поручителя за Договором застави), які випливають з умов Кредитного договору, то предмет застави, а саме автомобіль марки ВАЗ 21072, 1990 року випуску може бути виключений з Державного реєстру обтяжень рухомого майна лише на підставі рішення суду

А відтак колегія суддів вважає, що позовна вимога за зустрічним позовом про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна належного на праві власності ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

В частині зустрічних позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що слід відмовити, оскільки відшкодування такої у договірних відносинах сторін законом та умовами кредитного договору та договору застави не передбачено.

Дані обставини не були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Рішення суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим і таке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні первинного позову та часткове задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п.4 , 314 ч. 2, 316 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 05 травня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, який в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення заборгованості на предмет застави - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсним договору застави, виключення відомостей з державного реєстру обтяжень рухомого майна та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов'язати Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 41910496 про обтяження легкового автомобіля ВАЗ 21072, номерний знак кузова НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_1, 1990 року випуску, світло-бежевого кольору, зроблений на підставі Договору застави транспортного засобу майнового поручителя від 08 лютого 2008 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк „Надра" та ОСОБА_3.

В задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: