У х в а л а

ІМенем УКраїни

9 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз ОСОБА_7, Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року у справі за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року позов ОСОБА_11 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення самочинно захопленої ділянки та стягнення збитків задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 1 065 429 000 крб. та зобов'язано відповідачів звільнити самочинно захоплену земельну ділянку площею 22 кв. м по АДРЕСА_1 згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2452 від 14 вересня 1995 року, а також знести самочинно побудований паркан на захопленій ділянці.

Ухвалою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року у справі за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року звернено стягнення на майновий пай боржника ОСОБА_4, який знаходився у володінні комунального підприємства «Молоко», шляхом зняття з розрахункового рахунку останнього частини майнового паю ОСОБА_4 в розмірі 10 664 грн 29 коп.

У липні 2005 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року у справі за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року та стягнення солідарно із ОСОБА_9, ОСОБА_8, Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз на їх користь майнової шкоди в розмірі 137 334 грн 20 коп. та моральної шкоди - 50 000 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2015 року, заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просять оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без задоволення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що звернувшись 7 липня 2005 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року заявники пропустили трирічний строк для подання заяви визначений абзацом 2 ч. 1 ст. 362 ЦПК України від 18 березня 2004 року, що виключає можливість перегляду такого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Однак повністю з такими висновком суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року позов ОСОБА_11 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення самочинно захопленої ділянки та стягнення збитків задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 1 065 429 000 крб. та зобов'язано відповідачів звільнити самочинно захоплену земельну ділянку площею 22 кв. м по АДРЕСА_1 згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 2452 від 14 вересня 1995 року, а також знести самочинно побудований паркан на захопленій ділянці.

Ухвалою Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року у справі за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року звернено стягнення на майновий пай боржника ОСОБА_4, який знаходився у володінні комунального підприємства «Молоко», шляхом зняття з розрахункового рахунку останнього частини майнового паю ОСОБА_4 в розмірі 10 664 грн 29 коп.

7 липня 2005 року до Білгород-Дністровського міського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року у справі за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року та стягнення солідарно із ОСОБА_9, ОСОБА_8, Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз на їх користь майнової шкоди в розмірі 137 334 грн 20 коп. та моральної шкоди - 50 000 грн.

Виходячи із часу подання вказаної заяви, вимоги щодо порядку її подання та змісту мали визначатись відповідно до статей ст. -ст. 347-2 347-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2155/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> від 18 липня 1963 року, який був чинним на той час, а не положень ЦПК України від 18 березня 2004 року, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

Строки подання заяв про перегляд рішень і ухвал у зв'язку з нововиявленими обставинами були визначені ст. 347-3 ЦПК України 1963 року, відповідно до якої заяви про перегляд рішень і ухвал у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами можуть бути подані сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, та прокурором протягом трьох місяців з дня встановлення обставини, що є підставою для їх перегляду.

Цим Кодексом, на відміну від ЦПК України 2004 року, не були встановлені присічні строки для подання такої заяви.

Розглядаючи заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суди на це уваги не звернули, безпідставно посилались на ст. 362 ЦПК України від 18 березня 2004 року, якою не передбачено можливість розгляду такої заяви в разі її подання після закінчення трьох років з дня набрання судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, законної сили.

Тому погодитись з наведеними в судових рішеннях підставами для відмови у задоволенні заяви неможливо.

Згідно положень ЦПК України 1963 року, заяву про перегляд судового рішення може бути подано особами, які беруть участь у справі, та прокурором, її розгляд проводиться за участю заявника, інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, яка була предметом розгляду, була подана і особами, які не брали часті в розгляді справи (ОСОБА_6, ОСОБА_4), за формою та змістом вона не відповідала вимогам ст. 347-5 цього Кодексу, в ній серед осіб, які брали участь в розгляді справи, зазначені і ті, які участі в розгляді справи не брали, та містяться вимоги, які не могли вирішуватись при її розгляді (відшкодування майнової та моральної шкоди).

Сама заява, яка розглядалась судами, названа позовною (т. 6 а. с. 3), на її підставі відкрите провадження у справі, у ній призначалось попереднє судове засідання (т. 6, а. с. 80).

Відкривши провадження у справі за позовною заявою, суд за результатами її розгляду постановив ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Дані про те, що до провадження суду була прийнята заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, відсутні.

Порядок подання, прийняття і розгляду позовної заяви та заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами регулюється різними нормами Цивільного процесуального кодексу України.

У процесі розгляду заяви наведені суперечності та недоліки щодо форми і змісту поданої заяви у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 207 ЦПК України 2004 року, не усунено.

Крім того, підставою для скасування ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2012 року ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області 5 вересня 2011 року була відсутність оригіналу ухвали Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 1 березня 1999 року, про перегляд якої подано заяву, та судового провадження за поданням державного виконавця Білгород-Дністровського міського управління юстиції Карасенко Н.Ф. про встановлення способу та порядку виконання рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 29 березня 1996 року. Направляючи справу на новий розгляд апеляційний суд дав вказівку про необхідність відновлення цього провадження у випадку його втрати.

Дані про те, що ця вказівка судом першої інстанції виконана відсутні, оригіналу ухвали, про перегляд якої подавалась заява, у справі нема.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому оскаржувані ухвали не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню, з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 квітня 2015 року скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук