АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1576/15 Справа № 191/3702/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Порошина О. О. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 09 лютого 2007 року в розмірі 7677,18 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 1481,65 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3330,74 грн., заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом в розмірі 2023,02 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 341,77 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 лютого 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між сторонами договір.

При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ "Привтбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому законом.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також порушенням ст.ст.509,626,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав і станом на 30 червня 2014 року відповідач має заборгованість в розмірі 7677,18 грн.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції керувався тим, що банком порушено встановлений ст. 257 ЦК України строк звернення до суду з позовом.

Так , судом встановлено, що згідно кредитного договору №б/н від 09 лютого 2007 року позивач відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок та видав платіжну кредитну картку «Универсальна» з кредитним лімітом у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк дії картки 12 місяців. (а.с.10-16).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. (а.с.10). Однак , з наданих суду вище вказаних Умов не вбачається , що саме з такими умовами був ознайомлений відповідач при укладанні кредитного договору.

З розрахунку заборгованості на а.с.6-9 вбачається факт невиконання відповідачем умов кредитного договору та наявність заборгованості за кредитом, комісії та штрафних санкцій станом на 30 червня 2014 року в загальному розмірі 7677,18 грн., яка складається з:

заборгованості за кредитом в розмірі 1481,65 грн.,

заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 3330,74 грн.,

заборгованості з пені та комісії за користуванням кредитом в розмірі 2023,02 грн.

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 341,77 грн.

Отже, факт невиконання відповідачем умов кредитного договору доведений і розмір заборгованості за кредитним договором є встановленим. Сам відповідач факту його перебування у договірних правовідносинах з позивачем не оспорював, як не оспорював і факт наявності у нього заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з чим дані факти є встановленими згідно ч.1 ст.61 ЦПК України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява про застосування строку позовної давності подана представником відповідача та відповідачем до суду першої інстанції (а.с. 46,47).

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апелянта про те, що дія кредитного договору не закінчилась, оскільки відповідач не надав письмової заяви про закриття картрахунку, а тому строк дії карти відповідача було продовжено на такий же строк, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки дія договору і строк позовної давності не є тотожними та регулюються різними нормами закону, зокрема, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача останній раз відповідач погашав заборгованість за процентами 18 квітня 2008 року , а до суду позивач звернувся 5 серпня 2014 року.

Окрім того , посилання в апеляційній скарзі на те , що відповідач не надав письмової заяви про закриття картрахунку, а тому строк дії карти відповідача було продовжено на такий же строк, як це передбачено Умовами та правилами надання банківських послуг ( ар. сп. 11-16) визнати обґрунтованими не можна і тому , що з наданих суду вище вказаних Умов не вбачається , що саме з такими умовами був ознайомлений відповідач, про що свідчить його підпис в Заяві ( ар. сп. 10 об.)

Решта доводів апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає неспроможними, тому що вони спростовуються матеріалами справи та не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- М.М. Романюк