Справа № 236/1436/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко О.В.

при секретарі Вікторовій Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши свої вимоги тим, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав діду позивача ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 21 грудня 1973 року на підставі рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 12 грудня 1973 року. За життя ОСОБА_3 на випадок смерті зробив заповітне розпорядження, яким заповідав будинок, що йому належить, сину ОСОБА_4 Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 його син ОСОБА_4, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, але належним чином не оформив своїх спадкових прав. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, який доводиться батьком позивачу, помер. Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 спадщину за законом прийняли мати позивача ОСОБА_6 та позивач, яки постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, які спадкових прав не оформили. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 року позивач звернувся до державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на спадкове майно на і'мя ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а також непідтверджений родинний зв'язок між спадкодавцем і спадкоємцями. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року встановлено, що ОСОБА_6, є матір'ю ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві, просив їх задовольнити.

В засідання суду відповідач Краснолиманська міська рада Донецької області, яка про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, представника не направила, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у їх відсутності. (а.с 37,44).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини, які регулюються нормами ЦК Української РСР та ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого 21.12.1973 року на підставі рішення виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 12.12.1973 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим повторно 02.03.1953 року районним ЗАГС Краснолиманського району Сталінської області серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 доводиться батьком ОСОБА_4 (а.с 13).

За життя 01.03.1972 року ОСОБА_3 на випадок смерті зробив нотаріальне посвідчене заповітне розпорядження, яким заповідав будинок, що йому належить, сину ОСОБА_4.(а.с. 8).

03.10.1969 році було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, згідно свідоцтва про одруженення серії НОМЕР_5, яке заповнено російською мовою райбюро ЗАГС в м. Красний Лиман, після укладення шлюбу "ОСОБА_6" було присвоєно прізвище "ОСОБА_6" (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, яке заповнено 24.10.1973 року Краснолиманським райбюро ЗАГС Донецької області російською мовою, батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є "ОСОБА_4" та "ОСОБА_6" (а.с. 19).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 09.08.2005 року відділом РАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис - 289) (а.с 12). Після його смерті спадкоємцем на його майно залишився його син ОСОБА_4, який після смерті ОСОБА_3 фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований і постійно проживав разом зі спадкодавцем з 19.07.1979 року, що підтверджується та даним домової книги (а.с. 10-11).

Після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 відділом РАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 408 (а.с 14)) спадкоємці першої черги за законом дружина та син постійно, які проживали разом зі спадкодавцем з 19.07.1979 року, та відповідно з 11.08.2004 року, що підтверджується довідкою Краснолиманської міської ради №75 від 22.05.2015 року (а.с 46) та даним домової книги (а.с. 10-11), прийняли спадщину, заяв про відмову від спадщини не подавали.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6, видане відділом РАЦС Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області (а.с 9).

При зверненні ОСОБА_1 до державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, позивачу постановою від 18 листопада 2014 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 оскільки відсутні правовстановлюючи документи, які підтверджують право власності на ім'я померлої на житловий будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 Після смерті останнього спадкоємцем залишався його син ОСОБА_4, який спадщину прийняв, але спадкових справ не оформив (а.с 16).

Також постановою державного нотаріуса від 18 листопада 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 оскільки, по-перше, відсутні правовстановлюючи документи, які підтверджують право власності на ім'я померлої на одну другу частину житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3, після смерті чоловіка ОСОБА_4, а по-друге, документально не підтверджується факт родинного зв'язку між спадкодавцями і спадкоємцем: прізвище чоловіка ОСОБА_4, прізвище дружини - ОСОБА_6, прізвище сина ОСОБА_4 (а.с. 22).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_1 (а.с . 23)

Відповідно до інформації наданої Краснолиманською державною нотаріальною конторою спадкові справи до майна громадянина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 не заводились, із заявами про прийняття або про відмову ніхто не звертався. (а.с. 43).

Згідно з ст. 548 ЦК Української РСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкритя спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами і доповненнями) право власності на нерухоме майно розміщене на території України, що належить фізичній особі підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав спадкодавцю ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, зареєстрованого в БТІ 19 грудня 1974 року за реєстровим номером 4850.

Після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину був його син ОСОБА_4, який після смерті батька фактично вступив в володіння спадковим майном відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, але спадкові права на нерухоме майно не оформив.

Також не оформили спадкові права після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_1, які прийняли спадщину.

ОСОБА_1, який вперше звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у листопаді 2014 році після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері ОСОБА_6 , було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, яки б підтверджували право власності спадкоємців ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на спадкове майно.

Судом також встановлено, що рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 листопада 2014 року встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги в підтвердження факту перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, оскільки даний документ заповнений російською мовою, а інших доказів, які підтверджують факт перебування в шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 позивачем не надано. Тому, враховуючи відсутність інших спадкоємців, суд вирішує позовні вимоги в частині визнання права власності тільки після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, діючим законодавством не визначено правових наслідків у виді втрати права на спадщину в разі недотримання обов'язку спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину.

Суд приходить до висновку, що у спадкоємця ОСОБА_1 виникло право на спадщину, яке пов'язане з її прийняттям, оскільки до позивача перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві ОСОБА_4 на момент відкритя спадщини, який не одержав свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3, в тому числі і право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_4 за життя не оформив спадкових прав, на теперішній час позивач позбавлений можливості іншим шляхом крім визнання в судовому порядку права власності на спадщину захистити свої законні права і інтереси, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.182, 328, 392, 1216-1218, 1233, 1261, 1268, 1296-1298 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краснолиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 "А-1" з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею "В" з сараєм "Г", колонкою №1, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя -