Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/976/15 Головуючий у 1-й інстанції Хандурін В.В.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення.

В обґрунтування позову зазначивши, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 19.04.2006 року укладено Кредитний Договір №DO1DGK01000014. Відповідно до умов Кредитного Договору, Банк надав позичальнику кредит у вигляді грошових коштів на сумі 22 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом, строком до 19.04.2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач 08.12.2006 року уклали договір іпотеки із вищевказаним номером основного зобов'язання. Згідно з договором іпотеки, ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1/2 ідеальну частину житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1

Вказане майно належить йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Добропільського суду від 07.02.2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на 1/2 ідеальну частину вищевказаного житлового будинку, яка належить відповідачу.

Зазначає, що після прийняття рішення про звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Також, договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачено право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи те, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою, предмета іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст.629 ЦК України і зняття з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя.

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в 1/2 ідеальній частині житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане заочне рішення суду ПАТ КБ "Приватбанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним положенням закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.02.2013 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на 1/2 ідеальну частину вищевказаного житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Відмовляючи в задоволені позову про виселення ОСОБА_2 та інших осіб, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, суд першої інстанції дійшов висновку проте, що виселення відповідача із 1/2 частин житлового будинку у розуміні ст.. 109 ЖК України неможливе, крім того відповідач зареєстрований АДРЕСА_2, а банк просить виселити його із житлового будинку по АДРЕСА_1, крім того позивач не надав ніяких відомостей про проживання інших осіб за адресою знаходження предмета іпотеки.

Між тим предметом іпотеки , що належить відповідачу ОСОБА_2 є 1/2 ідеальної частини житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1), (а.с.6) на яку звернуто стягнення за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 898-ІV у редакції від 22 вересня 2011 р. після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічне положення містить змінена згідно із Законом № 3795-VI (3795-17) від 22 вересня 2011 р. ч. 3 ст. 109 ЖК.

Зі змісту зазначених норм убачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців із переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч. 2 ст. 40 Закону № 898-ІV. З урахуванням ч. 2 ст. 39 Закону № 898-ІV відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя).

За таких обставин суд безпідставно відмовив у задоволені позову власника іпотечного майна ОСОБА_2 з 1/2 житлового будинку, (а.с.6) на яку звернуто стягнення за рішенням суду.

Між тим виселити інших осіб, не залучаючи їх до участі у справі колегія судів не має право виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 3, 27,30, 32 ЦПК України та ст. 20 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та здійснює свій захист на власний розсуд.

Цивільне судочинство відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст.60 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, 30,33 ЦПК України звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту, та обирає особу яка є відповідачем у справі.

За вимогами ст. ст. 30, 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст. 30 ЦПК України)

Оскільки інші особи не залучені в якості відповідачів у справі, даних проте, що у спірному будинку є ще особи, які підлягають виселенню не має, колегія судів вважає, що такі вимоги позивача як виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у спірному житловому будинку не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що рішення суд відносно вимог позивача про виселення ОСОБА_2 з 1/2 житлового будинку ухвалене з порушенням норм матеріального права в цій частині воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про виселення його.

Керуючись ст. ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2014 року у цій справі в частині відмови в задоволенні позову про виселення ОСОБА_2 скасувати. Ухвалити нове рішення.

Виселити ОСОБА_2 із 1/2 ідеальної частини житлового будинку загальною площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_1) .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 351 гривню 20 копійок судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді