Р І ШЕННЯ

І М Е Н Е М У К РАЇНИ

Справа № 2/554/483/2015

23 грудня 2015 р. Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді : Г.В. Андрієнко

при секретарі : А.П. Новіковій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтави , Територіальної громади в особі Полтавської міської ради , КП

« ЖЕО № 2 « про визнання членом сім*ї наймача та права користування жилим приміщенням ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 26.11.2014 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказав , що він проживав однією сім*єю разом зі своїм рідним дідьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1. В даній квартирі раніше проживав його дід ОСОБА_2 Мухтар Таги-Огли.

20.11.1995 р. його дід ОСОБА_3Таги огли помер. В квартирі залишилися проживати його батько ОСОБА_4 та дядько ОСОБА_2.

Після смерті дружини та сина , який помер 30.12.2012 р. , дядько залишився один. Самий близький родич залишився позивач по справі. Враховуючи те , що він став потребувати допомоги та часто хворів , а позивач не мав свого житла , то він разом з дружиною ОСОБА_3 переїхали проживати до дядька ОСОБА_2

Вони проживали разом , допомагали дядькові , мали спільний бюджет , здійснювали поточний ремонт квартири та після його смерті 22.10.2014 р. прийняли всі витрати по похованню.

Враховуючи те , що він з січня 2014 р. проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачує за комунальні послуги, то вважає, що набув права користування квартирою, оскільки іншого житла не має.

Прохав визнати ОСОБА_1 членом сім*ї квартиронаймача ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою № 24 у будинку № 10-а по вул. Соборний майдан в м. Полтаві з реєстрацією місця проживання за даною адресою.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги.

Представники відповідачів позов не визнали , посилаючись на те , що позивач не надав суду доказів того , що ОСОБА_2 потребував стороннього догляду . Позивач вказував на те , що дядько намагався його прописати в квартирі , але йому було відмовлено. Такі твердження не підтверджуються матеріалами справи. Доказів того , що позивач та померлий ОСОБА_2М вели спільне господарство суду не було надано.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу , свідків , дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що за рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради народних депутатів м. Полтави від 22.07.1963 ОСОБА_2 Мухтару Таги-Огли була надана в користування трикімнатна квартира АДРЕСА_2 а в м. Полтаві ( раніше вул. Червона площа ).

20.11.1995 р. ОСОБА_2 Мухтар Таги-Огли помер. Він доводився рідним дідом позивачу ОСОБА_1 На час його смерті в квартирі мешкали його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які доводяться позивачу дядьком та батьком відповідно.

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 та мав сина ОСОБА_6.

03.1.2011 р. померла ОСОБА_5 , а 30.12.2012 р. помер ОСОБА_6

Смерть близьких людей підкосила ОСОБА_2 , він залишився на самоті, в депресивному стані.

У померлого ОСОБА_2 інших родичі, крім племінника ОСОБА_1 не було.

Щоб підтримати дядька позивач спочатку більшу частину часу проводив у дядька , а з січня 2014 р. переїхав проживати до дядька.

Під час спільного проживання позивач разом з дядьком вели спільне господарство , мали спільний бюджет , разом купляли продукти харчування та предмети домашнього вжитку, здійснювали поточний ремонт квартири. Померлий часто хворів та потребував допомоги як хвора людина . Позивач придбував ліки, піклувався про дядька.

22.10.2014 р. ОСОБА_2 помер. Всі витрати на поховання ніс позивач та його родичі.

Про те, що позивач проживав однією сім*єю разом з дядьком підтверджується складеними актами про проживання ОСОБА_2, ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 однією сім*єю за адресою АДРЕСА_1

( а.с. 63-65 ); актом складеним сусідами про не проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3( а.с. 71 ); квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг , квитанціями та рахунками на поховання квартиронаймача ОСОБА_2

В судовому засіданні були допитані ряд свідків , в тому числі ОСОБА_7, ОСОБА_8, які є сусідами померлого ОСОБА_2 та не зацікавленими особами при розгляді справи. Дані свідки суду пояснили , що тривалий час вони знали померлого ОСОБА_2 Після смерті його сина ОСОБА_9 єдиною рідною людиною залишився ОСОБА_1 ОСОБА_1 допомагав дядьку по господарству , купляв ліки , харчі, а

згодом переїхав на постійне місце проживання до нього та вони жили як одна сім*я. Також з ними проживала і дружина ОСОБА_1 ОСОБА_3. Померлий неодноразово їм казав про те, що племінник для нього сама близька людина та вони живуть як одна сім*я. Дані особи були повязані спільним побутом.

Посилання відповідачів на той факт , що ОСОБА_1 не проживав в спірній квартирі , оскільки вона була опломбована після смерті квартиронаймача ОСОБА_2 є безпідставним.

Як встановленому в судовому засіданні представники КП ЖЕО № 2 зразу після смерті ОСОБА_2 намагалися опломбувати квартиру , незважаючи на те , що там проживав позивач та знаходилися його речі. Не погодившись з їх діями позивач звертався до правоохоронних органів з приводу їх дій та менш ніж через місяць після смерті ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав. Квартира була опломбована лише декілька днів . Після смерті квартиронаймача позивач продовжував користуватися спірною квартирою.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім*ї , які проживають разом з ним , вселити в займане ним приміщення свою дружину , дітей , батьків , а також інших осіб. У такому випадку особи , що вселилися в жиле приміщення як члени сім*ї наймача , набувають рівного з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщенням , якщо при вселенні між цими особами , наймачем та членами його сім*ї , які проживають з ним , не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Таким чином , особи , що вселилися в жиле приміщення як члени сім*ї наймача , набувають рівного з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщенням .У звязку з тим , що у померлого не було інших членів сім*ї на момент вселення позивача ОСОБА_1 в спірне житлове приміщення , саме тому письмової згоди інших членів родини не може існувати як такої .

Щодо ведення спільного господарства , тривалості часу постійного проживання з квартиронаймачем у вищевказаній квартирі , то вказані обставини були досліджені в ході розгляду справи та підтверджені показаннями свідків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному , хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання.

Це означає , що наявність або відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою, яка там проживає або вселилася як член сім*ї наймача приміщення , або відмови йому в цьому.

Відповідно до ч.2 ст. 824 ЦК України , у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи , які постійно проживали з колишнім наймачем, або , за погодженням з наймодавцем , одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім*ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім*ї , які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім*ї наймача.

Вказана правова позиція знаходить своє відображення у постанові ВСУ № 6-60 цс12 від 11.07.2012 р. згідно якої у осіб , які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення , якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім*ї наймача. Крім того , особи , які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім*ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім*ї наймача та якщо при вселенні між цими особами , наймачем та членами його сім*ї, які проживають з ним , не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням .

Враховуючи вищевикладене , ОСОБА_1 правомірно набув право користування на квартиру, квартиронаймачем якої був померлий ОСОБА_2.

Підставами набуття такого права є те ,що з померлим рідним дядьком позивач проживав однією сім*єю, здійснював догляд за дядьком, вів спільне господарство разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 та померлим за вказаною адресою, а також правомірно отримав згоду на вселення від квартиронаймача. Письмової згоди всіх членів сім*ї не було , так як інших родичів з якими проживав квартиронаймач не було.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст. ст. 10, 60 , 212, 215, 218 ЦПК України , ст. ст. 61, 62, 64 ,65, 145, 156 ЖК України , суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління майном комунальної власності міста Полтави , Територіальної громади в особі Полтавської міської ради , КП

« ЖЕО № 2 « про визнання членом сім*ї наймача та права користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1 членом сім*ї квартиронаймача ОСОБА_1 В*ячеслава Мухтаровича.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою № 24 у будинку № 10-А по вул. Соборний майдан в м. Полтаві з реєстрацією місця проживання за даною адресою.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Андрієнко Г.В.