У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Красноармійська міська рада Донецької області, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власністю

на Ѕ частину майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від 07 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області

від 30 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що з 20 червня 2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від якого народився син -

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. У період шлюбу позивачкою та ОСОБА_8 було придбано наступне майно:

- транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак

НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 25 квітня 2008 року, зареєстрованого на підставі довідки-рахунку від 03 липня 2001 року МОЛ № 137283, вартістю 30 тис. грн;

- транспортний засіб ПГА1, державний номерний знак НОМЕР_1,

№ шасі НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 25 квітня

2008 року, зареєстрованого на підставі акту-прийому передачі від 07 жовтня 2002 року ДЮА № 218718, вартістю 3 тис. грн;

- трактор колісний, марки ХТА, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7, свідоцтво НОМЕР_8, дата реєстрації 03 грудня 2012 року, вартістю 390 тис. грн;

- трактор колісний, марки КИЙ-14102, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9, свідоцтво НОМЕР_10, дата реєстрації 03 грудня

2012 року, вартістю 250 тис. грн;

- земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована по

АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, належна ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 16 серпня 2001 року, вартістю 82 500 грн.

За час свого життя померлий ОСОБА_8 заповіт не склав та не залишив розпорядження, кому він хоче залишити спадкове майно.

На підставі наведеного вище ОСОБА_4 просила суд визнати вказане майно спільною сумісною власністю подружжя та визнати право власності на Ѕ частину майна.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, наступне майно:

- транспортний засіб ВАЗ 21061, державний номерний знак

НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 25 квітня 2008 року, зареєстрованого на підставі довідки-рахунку від 03 липня 2001 року МОЛ № 137283, вартістю 30 тис. грн;

- транспортний засіб ПГА1, державний номерний знак НОМЕР_1,

№ шасі НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 25 квітня

2008 року, зареєстрованого на підставі акту-прийому передачі від 07 жовтня 2002 року ДЮА № 218718, вартістю 3 тис. грн;

- трактор колісний, марки ХТА, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7, свідоцтво НОМЕР_8, дата реєстрації 03 грудня 2012 року, вартістю 390 тис. грн;

- трактор колісний, марки КИЙ-14102, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9, свідоцтво НОМЕР_10, дата реєстрації 03 грудня

2012 року, вартістю 250 тис. грн;

- земельна ділянка площею 0,1000 га, що розташована по

АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, належна ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 16 серпня 2001 року, вартістю 82 500 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності

на Ѕ частку транспортного засобу ВАЗ 21061, державний номерний знак

НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 25 квітня 2008 року, зареєстрованого на підставі довідки-рахунку від 03 липня 2001 року МОЛ № 137283, вартістю 15 тис. грн.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності

на Ѕ частку транспортного засобу ПГА1, державний номерний знак

НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6

від 25 квітня 2008 року, зареєстрованого на підставі акту-прийому передачі від 07 жовтня 2002 року ДЮА № 218718, вартістю 1 500 грн;

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності

на Ѕ частку трактору колісного, марки ХТА, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7, свідоцтво НОМЕР_8, дата реєстрації 03 грудня 2012 року, вартістю 195 тис. грн.

Визнано за ОСОБА_4 право особистої приватної власності

на Ѕ частку трактору колісного, марки КИЙ-14102, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_9, свідоцтво НОМЕР_10, дата реєстрації

03 грудня 2012 року, вартістю 125 тис. грн;

Визнано за ОСОБА_4 народження право особистої приватної власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована по АДРЕСА_1, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель, належна ОСОБА_8 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_11 від 16 серпня 2001 року вартістю 41 250 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 30 липня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, скасовано. У задоволенні позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання за позивачкою право особистої приватної власності на частку земельної ділянки, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції 2001 року) передбачено, що громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України. Таким чином, громадянин одержує у власність частку із земельного фонду, а тому земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю.

Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку що сільськогосподарська техніка - трактори є майном, яке придбане ОСОБА_8 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 для здійснення господарської діяльності є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 6-21цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими частково погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від 07 травня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана