Ухвала іменем україни 1 липня 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Дьоміної О.О., суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М., Маляренка А.В., Парінової І.К., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року, в с т а н о в и л а: ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовував тим, що наказом № 66-п від 28 березня 2012 року його було звільнено з посади генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагрополіс». Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2012 року, позов задоволено, його поновлено на роботі на попередній посаді, допущено негайне виконання рішення. Однак станом на 28 травня 2013 року рішення суду не було виконано, середній заробіток за час вимушеного прогулу йому не виплачено. Вважає, що з 28 березня 2012 року по 28 травня 2013 року пройшло 13 місяців, у звязку з чим просив стягнути за цей час середній заробіток. Зазначав, що неправомірними діями йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 100 000 грн. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь ОСОБА_1 90 259 грн 52 коп оплати за вимушений прогул та 50 000 грн моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування оскаржуваного судового рішення та просить залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вивчивши матеріали цивільної справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Проте таким вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають. Судами встановлено, що наказом від 28 березня 2012 року № 66-п позивача було звільнено з посади генерального директора Головного державного спеціалізованого лісогосподарського агропромислового підприємства «Закарпатагрополіс». Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2012 року, позов задоволено, його поновлено на роботі на попередній посаді, допущено негайне виконання рішення. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2013 року заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2012 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства аграрної політики та продовольства України на користь ОСОБА_1 90 259 грн 52 коп оплати за вимушений прогул та 50 000 грн моральної шкоди. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2014 року в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових господарств» відмовлено. Провадження у справі за заявою Міністерства аграрної політики та продовольства України про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року зупинено. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2014 року провадження в справі відновлено. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2014 року в задоволенні заяви Міністерства аграрної політики та продовольства України про перегляд заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року поновлено Міністерству аграрної політики та продовольства України строк на апеляційне оскарження заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішеня, яким в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати за вимушений прогул та моральної шкоди, суд першої інстанції фактично базувався на рішенні Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2012 року, яким позивача було поновлено на роботі на попередній посаді. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 травня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 12 грудня 2012 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому суд не мав підстав для задоволення позову. Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проте, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову, припустився порушень норм процесуального права, які залишилися поза увагою суду, а саме не було з'ясовано чи вирішено спір по суті в справі про поновлення на роботі. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 січня 2014 року, на яке посилається заявник у касаційній скарзі, не було предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції у зв'язку з чим надані докази потребують додаткового правового аналізу, оскільки від їх дослідження залежить законність та обгрунтованість судового рішення. Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що суди повністю не встановивши фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто допустили такі порушення норм ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України, які призвели до ухвалення передчасних рішень та вирішення спору, а тому судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обгрунтованості, і це в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2013 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 січня 2015 року скасувати. Справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення заробітної плати та моральної шкоди передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.О. Дьоміна Судді М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова