Справа № 761/6806/15-ц
Провадження № 6/761/351/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06 квітня 2015 року Шевченківський районного суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзьковій О.Л.,

при секретарі Звонцовій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. звернувся із поданням, в якому просив: тимчасово відмовити у виїзді за кордон громадянина України - ОСОБА_2, до виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням Личаківського районного суду м. Львова. Зазначає, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавчий лист № 2-303 від 06.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кіпру» заборгованість за кредитним договором № ІD 145 від 04.07.2008 року в розмірі 832 250, 94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 20.01.2011 року еквівалентно 6 611 817,59 грн.; заборгованість за кредитним договором № ID 146 від 04.07.2008 року у розмірі 4 208 570,43 грн., а разом за обома кредитними договорами - 10 820 388 грн. 02 коп. та судові витрати в розмірі 1 730 грн. 00 коп. Згідно матеріалів виконавчого провадження, наявний факт ухилення від виконання рішення суду, а саме: державним виконавцем 04.07.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику до виконання, встановлено строк на самостійне виконання рішення суду. У наданий 7- денний строк для самостійного виконання судового рішення, заборгованість не погашена. Згідно довідок, наданих УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 03.08.2011 № 2949, ГУ Держкомзему у Львівській області від 30.09.2011 № 01-16/3-6884, за боржником відсутні зареєстровані на праві приватної власності транспортні засоби, земельні ділянки. Постановою від 17.11.2011 накладено арешт на кошти на рахунках боржника. Згідно листа Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк аваль» від 25.11.2011 на час прийняття постанови залишок коштів на рахунках боржника становить 50,27 грн. та 9,73 грн. Згідно інформації наданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за ОСОБА_2 зареєстровано наступні об'єкти нерухомого майна: - квартира АДРЕСА_1; - квартира АДРЕСА_2. Постановою від 28.02.2012 накладено арешт на вищевказане майно боржника. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 4.12.2014 № 464/10007/14-ц позовну заяву ОСОБА_4 про зняття арешту задоволено. Скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.12 серія ВП № 27374522, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречух О.Я., в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 та знято арешт з квартири АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_4, накладений постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречух О.Я. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.12 серія ВП № 27374522. Дане рішення набрало законної сили 15.12.2014. Постановою державного виконавця від 13.02.2015 знято арешт з квартири АДРЕСА_4. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, нерухоме майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці у ПАТ «Дельта Банк». Таким чином, майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення даного боргу, не розшукано. До цього часу сума заборгованості не погашена навіть частково, боржник ОСОБА_2, не вчиняє жодних дій для її погашення, що трактується не інакше, як ухилення від погашення існуючої заборгованості та виконання рішення суду. За таких обставин, а також враховуючи значну суму заборгованості, захист прав та інтересів стягувача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення. Тому, заявник просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон з вилученням паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 25.01.1996 року, ІНФОРМАЦІЯ_1), до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30.03.2011 № 2-303/2011. Зобов'язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити невідкладних заходів для недопущення виїзду з України громадянина України ОСОБА_2, а в разі вилучення у нього паспортного документа для виїзду за кордон - надіслати його у відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України за місцем видачі.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд подання за його відсутністю. Також зазначив, що подання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 377-2 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню частково виходячи із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебуває виконавчий лист № 2-303 від 06.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кіпру» заборгованість за кредитним договором № ІD 145 від 04.07.2008 року в розмірі 832 250, 94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 20.01.2011 року еквівалентно 6 611 817,59 грн.; заборгованість за кредитним договором № ID 146 від 04.07.2008 року у розмірі 4 208 570,43 грн., а разом за обома кредитними договорами - 10 820 388 грн. 02 коп. та судові витрати в розмірі 1 730 грн. 00 коп.

04.07.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику до виконання, встановлено строк на самостійне виконання рішення суду. Проте у наданий 7- денний строк для самостійного виконання судового рішення, заборгованість не погашена.

Як вбачається із довідок, наданих УДАІ ГУ МВС України у Львівській області від 03.08.2011 № 2949, ГУ Держкомзему у Львівській області від 30.09.2011 № 01-16/3-6884, за боржником відсутні зареєстровані на праві приватної власності транспортні засоби, земельні ділянки.

Постановою державного виконавця від 17.11.2011 накладено арешт на кошти на рахунках боржника. Згідно листа Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк аваль» від 25.11.2011 на час прийняття постанови залишок коштів на рахунках боржника становить 50,27 грн. та 9,73 грн.

Згідно інформації наданої Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», за ОСОБА_2 зареєстровано наступні об'єкти нерухомого майна: - квартира АДРЕСА_1; - квартира АДРЕСА_2. Постановою від 28.02.2012 накладено арешт на вищевказане майно боржника.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 4.12.2014 задоволено позовну заяву ОСОБА_4 про зняття арешту. Скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.05.12 серія ВП № 27374522, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Гречух О.Я.

Постановою державного виконавця від 13.02.2015 знято арешт з квартири АДРЕСА_4.

Як вбачається із довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, нерухоме майно боржника, а саме: квартира АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці у ПАТ «Дельта Банк».

Як свідчать матерівали виконавчого провалдженя ОСОБА_2 є обізнинами щодо відкриття виконавчого провадження на примусове виконання судового рішення, кпія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником 09.08.2011 р. (а.с. 15).

Також в адресу боржника державним виконавцем направлялись винесені у виконавчому провадженні процесуальні документи, що підтверджується долученими до подання доказами.

Проте, матеріали виконавчого провадження не містять у собі відомості, що будучі обізнаним про примусове стягнення відповідно до атиконавчого листа ОСОБА_2 вчиняв будоь - які дії по виконанню судового рішення.

Так, положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України покладається завдання щодо запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України, та згідно з п. 4 ст. 20 даного Закону їй надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник, ОСОБА_2 у наданий державним виконавцем строк, для самостійного виконання рішення суду, заборгованість не погасив, жодних дій для її погашення, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення.

Враховуючи те, існує ризик того, що боржник може залишити територію України, не погасивши наявної заборгованості, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця в цій частині є мотивованим та обґрунтованим.

Проте державним виконавцем не надано доказів наявності у боржника паспортного документа для виїзду за кордон та необхідність вилучення зазначеного документа.

Враховуючи викладене, керуючись ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України»; ст.6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України"; ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 223, 294, 377-1, 377-2 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Юхименко О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Тимчасово, на час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 27374522, відкритому 12 04.07.2011 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України за виконавчим листом № 2-303/11 від 03.062011 року виданим Личаківським районним судом м. Львова відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Кіпру» заборгованість за кредитним договором № ІD 145 від 04.07.2008 року в розмірі 832 250, 94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 20.01.2011 року еквівалентно 6 611 817,59 грн.; заборгованість за кредитним договором № ID 146 від 04.07.2008 року у розмірі 4 208 570,43 грн., а разом за обома кредитними договорами - 10 820 388 грн. 02 коп. та судові витрати в розмірі 1 730 грн. 00 коп., встановити обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа стосовно громадянина України ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, 25.01.1996 року, ІНФОРМАЦІЯ_1).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: