Справа № 344/1283/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2532/2014
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
24 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючої Беркій О.Ю.,
суддів: Пнівчук О.В., Соколовського В.М.,
секретаря: Бойчука Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу та виконання робіт частково удаваними в частині покупця та замовника, визнання особи покупцем та визнання особи замовником, -
в с т а н о в и л а :
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 жовтня 2014 року було задоволено позов ОСОБА_3 та визнано договір купівлі-продажу №Ч-128А/52 від 03.10.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_4, удаваним в частині покупця.

Визнано покупцем за договором купівлі-продажу №Ч-128А/52 від 03.10.2012 року, який укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_4, замість ОСОБА_2 ОСОБА_3 з переведенням відповідних прав і обовязків.

Визнано договір виконання робіт №Ч-ДР128А/52 від 03.10.2012 року, укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_5 удаваним в частині замовника.

Визнано замовником за договором виконання робіт №Ч-ДР128А/52 від 03.10.2012 року, який укладений між ОСОБА_2 та приватним підприємцем ОСОБА_5, замість ОСОБА_2 ОСОБА_3 з переведенням відповідних прав і обовязків.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 487 грн. 20 коп. судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2014 року, зазначене рішення Івано-Франківського міського суду від 31 жовтня 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено.

04 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення посилаючись на те, що при постановленні рішення апеляційним судом не було вирішено питання стягнення на її користь судових витрат в сумі 453,60 грн., які складаються з оплаченого судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 243,60 грн. та 210,00 грн. понесених витрат на переклад документів.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 просять заяву задовольнити частково.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, додаткове рішення ухвалюється в порядку, передбаченому ст. 220 ЦПК України, яка визначає підстави і порядок ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 жовтня 2014 року апелянтом ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що апеляційним судом при ухваленні нового рішення не було прийнято рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема, стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплаченого апелянтом судового збору в розмірі 243,60 грн., колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви в цій частині та ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. понесених судових витрат.

Як розяснив Пленуму Верховного суду України у п.20 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, додаткове рішення не може вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення 210 грн. понесених витрат на переклад документів, ОСОБА_2 надано копію прибуткового касового ордеру від 15 грудня 2014 року про оплату за переклад з італійської мови на українську документів.

Разом з тим, зазначений прибутковий касовий ордер, як доказ на підтвердження понесених судових витрат апеляційному суду під час розгляду не надавався, а тому в задоволенні заяви в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 88, 220, 307, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. понесених судових витрат.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_8