У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Хустського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на те, що 21 жовтня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 120 тис. грн у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування коштами 30 % річних. Свої зобов'язання за договором кредиту відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 30 квітня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 30 170 грн 90 коп.

Наказом Хустського районного суду Закарпатської області від 8 квітня 2014 року з відповідача стягнуто частину боргу у розмірі 16 397 грн 33 коп.

Посилаючись на ці обставини, банк просив стягнути з відповідача залишок боргу за кредитним договором від 21 жовтня 2008 року у розмірі 14 962 грн 25 коп. та покласти на нього судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено за спливом строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року рішення місцевого суду змінено, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено внаслідок його необґрунтованості та недоведеності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Суди, відмовляючи в задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>), дійшли до правильного висновку про те, що підстав для стягнення боргу позивач не довів, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>). Розмір заборгованості, пред'явлений позивачем, наведений без належного обґрунтування щодо характеру нарахованих сум, ґрунтується на припущеннях. Такого обґрунтування банком не наведено і в касаційній скарзі.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Оскільки вищезазначена касаційна скарга розглянута судом касаційної інстанції по суті й у відкритті касаційного провадження відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги поверненню не підлягає (Постанова Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-138цс14).

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний