Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/589/15-ц

29 травня 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачки про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 приходиться їй невісткою, з якою син в 2014 році розірвав шлюб. У 1992 році відповідачка була прописана у її господарстві в житловому будинку, що належить їй і знаходиться у АДРЕСА_1 З січня 2014 року ОСОБА_2 залишила її господарство і з того часу не проживає у будинку. Фактично ОСОБА_2 перестала бути членом сім'ї і надавати надалі їй житло для проживання вона наміру немає. Відповідачка більше року не проживає в будинку, тому втратила право на користування цим житлом. Добровільно знятись з реєстрації не бажає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, вказала, що відповідачка проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком в с.Яблунька, а тому немає підстав бути зареєстрованою в її будинку. Просила позов задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні заявлений позов не визнала. Вказала, що в січні 2014 року вимушено покинула житловий будинок в господарстві ОСОБА_1, оскільки зазнавала постійного фізичного насильства з боку чоловіка ОСОБА_3 В подальшому шлюб між ними за її позовом було розірвано. Однак разом з неповнолітньою дитиною залишається зареєстрованою в будинку і вважає, що має на це право, оскільки прожила в ньому 22 роки і разом з чоловіком набули майно, яке може бути визнано спільною сумісною власністю подружжя. Питання про поділ майна хоче вирішит у судовому порядку. До вирішення цього спору зніматись з реєстрації не бажає. Просила у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, виходячи з наведених законодавчих норм, питання про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом може ставити власник житла.

Судом встановлено, що позивачка є головою господарського двору в АДРЕСА_1 Іван-Франківської області, однак належних і допустимих доказів, які б підтверджували її право власності на дане майно суду не подано. Довідка Росільнянської сільської ради не є правовстановлюючим документом і не може бути покладена в основу судового рішення.

Крім того, між відповідачкою та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 не врегульовані питання майнового характеру.

На підставі викладеного, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право на користування житловим будинком у АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 дні з дня його проголошення.

Головуючий Битківський Л.М.