Справа № 468/1549/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі : судді: Копейки Т.О.

при секретарі Медведєву Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом вказуючи, що 18 листопада 2007 року в м. Баштанка Миколаївської області померла її мати ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із нерухомого майна, а саме житлового будинку та житлової квартири. 17 квітня 2009 року після смерті матері у Баштанській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 127/2009р. В послідуючому оформлено документи на спадкове майно - житловий будинок. На квартиру свідоцтво про право на спадщину позивач не отримала, оскільки не було достатньо коштів для подальшого оформлення.

27 квітня 2013 року помер її батько ОСОБА_4, який проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті також відкрилася спадщина, оскільки батько є співвласником житлової квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності членів сім'ї ОСОБА_4 в тому числі померлої матері ОСОБА_3.

26 травня 2015 року завідувачем Баштанської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на житлову квартиру, співвласниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

За життя спадкодавці право власності на частку у вказаній квартирі не втратили та вказані частки увійшли до спадкової маси. Проте, позивач, яка є спадкоємицею за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину через невизначеність спадкової частки померлих у спільному сумісному майні.

Оскільки частки померлих батьків позивачки не визначені - видача відповідних свідоцтв не можлива.

За такого просила встановити, що частки померлих спадкодавців у майні, яке є об'єктом права спільної сумісної власності є рівними та визначити ОСОБА_4 його частку в розмірі 1/4 частини, ОСОБА_3 її частку в розмірі 1/4 частини.

В судове засідання позивач не з'явилась. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову і розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Проти позову не заперечував.

В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2007 року в м. Баштанка померла мати позивачки ОСОБА_3, а 27 квітня 2013 року в м. Баштанка помер батько позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть.

Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 11.06.1993 року органом приватизації Баштанської міської ради встановлено, що квартира №42 загальною площею 50,8 кв.м., що розташована по вул. Берегового, 2 в м. Баштанка дійсно належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної, спільної сумісної власності.

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, після смерті її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які є співвласниками квартири в зв'язку з відсутністю згоди між співвласниками щодо часток у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368-370 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності підтверджують, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру є рівними та становлять по 1/4. Дані щодо наявності домовленості між співвласниками про інший розмір часток не встановлено.

Зазначене є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст..10, 11, 30, 60,61, 212-218, 224-226 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити, що частки співвласників у спільній сумісній власності на квартиру № 42 , розташовану в буд. № 2 по вул. Берегового м. Баштанка є рівними:

частка ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру № 42, розташовану в буд. № 2 по вул. Берегового м. Баштанка становить 1/4.

частка ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру № 42, розташовану в буд. № 2 по вул. Берегового м. Баштанка становить 1/4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: