У Х В А Л А

"03" червня 2015 р. Справа153/1984/14

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковській Т.Т.

представника відділу державної виконавчої служби

Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_1

зацікавленої особи ОСОБА_2

зацікавленої особи ОСОБА_3

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

подання головного державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець ВДВС Ямпільського РУЮ звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 приміщення салону «Дольче Віта» загальною площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна,140 у місті Ямпіль Вінницької області на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, яким вона володіє спільно з ОСОБА_3, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини приміщення салону «Дольче Віта», загальною площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна,140 у місті Ямпіль Вінницької області. Вказав, що на виконанні ВДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області знаходиться виконавчий лист №153/1984/14 від 12 грудня 2014 року виданий Ямпільським районним судом Вінницької області 23 грудня 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 303000 гривень, виконавчого збору 30300 гривень, витрат на проведення виконавчих дій на суму 150 гривень, всього на загальну суму 333450 гривень. Боржником вказане рішення не виконується. У результаті проведення державним виконавцем заходів було встановлено, що за місцем проживання боржника коштів, на яке можна було б звернути стягнення не виявлено, що підтверджується актом державного виконавця від 21 січня 2015 року та довідками з державних установ. Відсутність майна та коштів, робить неможливим виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обовязковим до виконання на всій території України. Зазначив, що ОСОБА_2 з 1996 року по 2014 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 29 серпня 2008 року під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було набуто нерухоме майно приміщення салону «Дольче Віта», тобто ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частини майна, а саме приміщення салону «Дольче Віта». Враховуючи відсутність іншого майна зареєстрованого за боржником, що унеможливлює виконання судового рішення, він змушений звернутися до суду із даним поданням.

Представник позивача відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області ОСОБА_1 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного подання. Зазначили, що вказане приміщення салону «Дольче Віта», що розташоване по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області на першому поверсі багатоквартирного будинку належить ОСОБА_3. Ніяких прав на вказане приміщення салону ОСОБА_2 не має. Тому в задоволенні клопотання просять відмовити.

Відповідно ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно ст.366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

ОСОБА_7 про укладення шлюбу серії І-АМ №295165, рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 11 березня 2014 року, а також договору купівлі-продажу приміщення від 29 серпня 2008 року вбачається, що ОСОБА_3 придбав вбудоване приміщення салону «Дольче Віта», загальною площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна,140 у місті Ямпіль Вінницької області на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, в період проживання у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Із довідки виданої Ямпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області від 15 травня 2015 року №425/010-16 судом встановлено, що 29 серпня 2008 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстром №3956, було засвідчено справжність підпису ОСОБА_2, на заяві, якою вона дає згоду на купівлю її чоловіком ОСОБА_3 за їхні спільні кошти вбудованого приміщення салону «Дольче Віта», площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області та 11 листопада 2010 року, державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстром №3953, було засвідчено справжність підпису ОСОБА_2, на згоді на купівлю її чоловіком ОСОБА_3 за їхні спільні кошти ? частки приміщення магазину «Оптика», площею 23,95 кв.м., що знаходиться по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули за спільні сумісні кошти нерухоме майно, а саме: вбудоване приміщення салону «Дольче Віта», площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2014 року за ОСОБА_2 вже було визнано право на 1/2 салону „Дольче Віта". Проте, потім, враховуючи, що визнане за нею право оскаржувалось в апеляційному порядку, ОСОБА_2 визнала борг 12 грудня 2014 року, в результаті було ухвалено рішення на користь кредитора у виконавчому провадженні, але в кінцевому рахунку, своєю відмовою від позову в апеляційній інстанції ОСОБА_2 створила умови, за яких виконати рішення на користь кредитора не є можливим внаслідок формальної відсутності у неї майна, яким можна задовольнити кредиторські вимоги. Вказане свідчить про те, що колишнє подружжя ОСОБА_2, зловживаючи своїми правами, з метою встановити непоборні перешкоди до реалізації належного кредитору права задовольнити свої кредиторські вимоги з майна, яке може бути легко відчужено ними без будь-якого контролю цього процесу з боку відповідних органів.

Посилання зацікавленої сторони ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на п. 29 ПП ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, згідно з яким відповідно до положень статей 57, 61 СК, ст. 52 ЦК майно приватного підприємства чи фізичної особи - підприємця не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя є поверхневим, через те, що відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-79 цс 13, підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя визначені в ст. 60 СК України, за змістом якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Тобто, застосовуючи цю норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Таким чином, застосовуючи цю норму та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити всі факти, що складають зміст поняття набуття спільної сумісної власності подружжя, що власне й підтверджується поданням державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області та довідкою виданою Ямпільською державною нотаріальною конторою Вінницької області від 15 травня 2015 року №425/010-16 про те, що 29 серпня 2008 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстром №3956, було засвідчено справжність підпису ОСОБА_2, на заяві, якою вона дає згоду на купівлю її чоловіком ОСОБА_3 за їхні спільні кошти вбудованого приміщення салону «Дольче Віта», площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області та 11 листопада 2010 року, державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області за реєстром №3953, було засвідчено справжність підпису ОСОБА_8, на згоді на купівлю її чоловіком ОСОБА_3 за їхні спільні кошти ? частки приміщення магазину «Оптика», площею 23,95 кв.м., що знаходиться по вулиці Леніна, 140 у місті Ямпіль Вінницької області.

Вимогою, яка заявляється відділом державної виконавчої служби є саме визначення частки у спільному майні, на що державні виконавці власне й мають повноваження на підставі ст. 379 ЦПК.

Правовим наслідком задоволення вимоги про визначення частки у власності є встановлення її в ідеальній формі, після чого за умов продовження процедури звернення стягнення суд мав би можливість здійснити поділ спільного майна подружжя з виділенням часток в натурі. Таким чином, визначення частки та виділ є послідовними діями, що виступають юридичним складом для звернення стягнення на майно.

Як встановлено із матеріалів подання, жодного іншого майна за боржником не зареєстровано, державним виконавцем вжито всіх процесуальних заходів щодо встановлення майна, яким ОСОБА_2 одноособово володіє на праві приватної власності, перш ніж вдаватись до необхідності визначення частки з майна боржника, яким вона володіє спільно з іншими особами.

Відповідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_1 про виділення частки майна боржника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а саме щодо виділення 1/2 ідеальної частки у вбудованому приміщенні салону «Дольче Віта», загальною площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна,140 у місті Ямпіль Вінницької області на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_3.

Керуючись ст.379 ЦПК України, ст.ст.366, 370, 371 ЦК України, ст.ст.292, 293, 294 ЦПК України, ст.ст.60, 63, 68, 70 СК України, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця відділу ДВС Ямпільського РУЮ ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виділити 1/2 ідеальної частки у вбудованому приміщенні салону «Дольче Віта», загальною площею 57,65 кв.м., що розташоване по вулиці Леніна,140 у місті Ямпіль Вінницької області на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку, що належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності із ОСОБА_3.

В іншій частині заявленого подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий М.М.Дзерин