Cправа № 324/2257/15-ц
Провадження № 2/324/951/2015
У Х В А Л А

09.11.2015 м.Пологи

Суддя Пологівського районного суду Запорізької області Іванченко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя головного управління ДФС у Запорізькій області про стягнення коштів в порядку регресу за виконаний солідарний обовязок та встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, що була подана через представника ОСОБА_2, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь у порядку регресу, половину сплачених нею за кредитним договором №0706/0708/45-026 від 09.07.2008 коштів у порядку виконання солідарного обовязку, у розмірі 31367грн.; встановити факт, що ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_1 отримав дохід у вигляді основної суми кредиту, прощеного (анульованого) ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс»» за кредитним договором №0706/0708/45-026 від 09.07.2008 загальною сумою 368909,72грн.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 258 ЦПК України.

Частина 1 статті 256 ЦПК України містить перелік справ про встановлення факті, які мають юридичне значення, що розглядає суд. Факт, який просить в позові встановити позивач та її представник, до вказаного переліку не належить.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.119 ч.2 п.5, п.6 ЦПК України позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В позові позивач та її представник не зазначає ніяких обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо встановлення даного факту, що має юридичне значення, саме судом, не наводить ніяких мотивів чому вважає, що законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Згідно п.1 ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою.

В позові позивач та її представник не визначено конкретно, з якою метою просить встановити зазначений факт, що має юридичне значення.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» з послідуючими змінами та доповненнями, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з послідуючими змінами та доповненнями, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно п.1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з послідуючими змінами та доповненнями, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що з 01.09.2015 становить 487,2грн.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VIпідлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад,зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В порушення зазначених вимог Закону до позовної заяви, яка одночасно містить вимоги майнового і немайнового характеру, позивачем та її представником було додано платіжний документ про сплату судового збору за подання до суду даної позовної заяви лише в сумі 487,2грн.

26.10.2015 ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області позовна заява у звязку з порушенням вимог ст. ст. 119, 258 ЦПК України була залишена без руху, представнику позивача ОСОБА_2було запропоновано протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали усунути вказані порушення. Згідно поштового повідомлення копія вказаної ухвали суду була отримана представником позивача ОСОБА_2 30.10.2015. З огляду на це, строк для усунення порушень, встановлений ухвалою Пологівського районного суду Запорізької областівід 26.10.2015 закінчився 04.11.2015. У встановлений строк представником позивача ОСОБА_2 вказані недоліки позовної заяви усунуті не були.

Відповідно до ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Приймаючи до уваги те, що представником позивача ОСОБА_2 у встановлений ухвалою Пологівського районного суду Запорізької областівід 26.10.2015 строк, який закінчився 04.11.2015, порушення вимог ст. ст. 119, 258 ЦПК України при зверненні до суду з даною позовною заявою усунуті не були, приходжу до висновку, що позовну заяву слід вважати не поданою і її необхідно повернути представнику позивача ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 121, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, подану через представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя головного управління ДФС у Запорізькій області про стягнення коштів в порядку регресу за виконаний солідарний обовязок та встановлення факту, що має юридичне значення вважати неподаною і повернути представнику позивача ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: