АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/192/15 Головуючий 1 інст. - Сиротников Р.Є.
Справа № 2-4306/2011 Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2011 року ПАТ "ПУМБ" звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати відповідачів іпотекодавцями з правами та обов"язками за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року № 6780860 у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки; звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року, а саме - житловий будинок літ. "Е-2", реєстраційний № 22008528, загальною площею 417,1 кв.м., житловою площею 101,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, для задоволення вимог ПАТ "ПУМБ" в сумі 213 366,78 доларів США шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах;

В обґрунтування позову зазначило, що 21 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником всіх прав та зобов"язань якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір відповідно до умов якого Банк зобов"язався надати ОСОБА_6 кредит у розмірі 200 000,00 USD, а ОСОБА_6 зобов"язалася використати кредит за цільовим призначенням, для придбання житлового будинку літ. "Е-2", реєстраційний №22008528, загальною площею 417,1 кв.м., житловою площею 101,3 кв.м. та земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий №:13:021:0040, розташовані за адресою: : АДРЕСА_1, сплатити відсотки за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах та строки, визначені Кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_6 перед Банком за Кредитним договором, 21 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки.

Відповідно до умов пункту 1.2.1 іпотечного договору, ОСОБА_7 в забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_6 за Кредитним договором передано в іпотеку позивачу вище вказаний житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У травні 2009 року ОСОБА_7 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_6 та Банку про розірвання договорів поруки та іпотеки, укладених між ним та Банком.

У відповідь Банк звернувся з зустрічним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором та звернути стягнення на предмет іпотеки.

12 березня 2010 року Московським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено, частково задоволено зустрічний позов Банку та постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 213 366,78 доларів США. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Також, ОСОБА_7 до Київського районного суду м. Харкова подано позовну заяву до ОСОБА_6 та Банку про припинення дії іпотечного договору.

21 вересня 2010 року Київським районним судом м. Харкова винесено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, дію іпотечного договору від 21 серпня 2008 року припинено та знято заборону відчуження об"єкту іпотеки.

25 серпня 2011 року вказане заочне рішення було скасоване апеляційним судом Харківської області

13 грудня 2010 року на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 на користь Банку коштів у сумі 213 366.78 доларів США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1.

Під час дії заочного рішення про припинення іпотечного договору, спірне приміщення перейшло за договором купівлі - продажу від ОСОБА_7 до ОСОБА_8

02 грудня 2010 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали по 1/2 частині вказаного житлового будинку. ( а. с. 60)

Зазначеним були порушені права Банку як іпотекодержателя.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" - задоволено.

Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з усіма правами та обов"язками за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року №6780860 у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року №6780860, а саме: житловий будинок літ. "Е-2", реєстраційний №22008528, загальною площею 417,1 кв.м. житловою площею 101,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1. Для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 213 366,78 доларів США шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати: держмито - 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.. тобто, по 910,00 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції, ухвалення нового, яким в задоволенні позову ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що під час переходу права власності на спірний житловий будинок до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спірна квартира предметом іпотеки не була.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Частиною ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником всіх прав та зобов"язань якого є Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Банк зобов"язався надати ОСОБА_6 кредит у розмірі 200 000,00 USD, а ОСОБА_6 зобов"язалася використати кредит за цільовим призначенням для придбання житлового будинку літ. "Е-2", та земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий №:13:021:0040, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором, 21 серпня 2008 року між Банком та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки.

Відповідно до умов пункту 1.2.1 іпотечного договору, ОСОБА_7 в забезпечення виконання зобов"язань ОСОБА_6 за Кредитним договором передано в іпотеку позивачу вище вказаний житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 належним чином грошові зобов'язання перед банком не виконала, у зв"язку з чим рішенням Московським районним судом м. Харкова 12 березня 2010 року постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 213 366,78 доларів США. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено в повному обсязі, дію іпотечного договору від 21 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ЗАТ " Перший Український Міжнародний банк", припинено.

Знята заборона відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1, реєстраційні номера обтяження яких є відповідно № 7785307 та № 7785322. ( а. с. 12)

У період чинності зазначеного рішення спірний житловий будинок був двічі відчужено: уперше - на підставі договору купівлі - продажу від 16 жовтня 2010 року, за яким ОСОБА_7 продав житловий будинок ОСОБА_8 ( а.с. 35), та вдруге - на підставі договорів купівлі продажу від 02 грудня 2010 року, за яким ОСОБА_8 продав а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили спірний житловий будинок по 1/2 частині кожний. ( а.с. 35, 36)

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" суд першої інстанції виходив із того, що, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі, в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки .

Встановивши, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року дію іпотечного договору від 21 серпня 2008 року №6780860 , укладеного між ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ЗАТ " Перший Український Міжнародний банк", припинено і знята заборона відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1, реєстраційні номера обтяження яких є № 7785307 та № 7785322, суд дійшов помилкового висновку про застосування до спірних правовідносин ст. 23 Закону.

Під час переходу права власності на спірний житловий будинок і земельну ділянку до відповідачів по справі, спірний житловий будинок літ. "Е-2", реєстраційний №22008528, загальною площею 417,1 кв.м.. житловою площею 101,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1. та земельна ділянка, цільове призначення якої є обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, площею 0, 1000 га, яка розташована по АДРЕСА_1, предметом іпотеки не були.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року також була знята заборона відчуження спірного житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1, реєстровий номер обтяження є відповідно № 7785307 та № 7785322. ( а. с. 12)

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410, затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек.

Запис про обтяження майна виключається на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження, зокрема, рішення суду.

У судовому рішенні зазначено про зняття заборони відчуження спірного житлового будинку і земельної ділянки з зазначенням їх порядкового номеру обтяження.

Згідно ст. 124 Конституції України, вказане рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

Тобто, на момент укладення двох договорів купівлі - продажу спірного житлового будинку, заочне рішення було чинним і скасоване було лише 25. 08. 2011 року, а тому, ОСОБА_7 не був іпотекодавцем , не є такими і відповідачі по справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 грудня 2014 року в справі № 6 - 201 цс 14 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є обов'язковою для судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2012 року - скасувати.

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Перший Український Міжнародний Банк " у задоволенні позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 іпотекодавцями з усіма правами та обов'язками за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року № 6780860 та у зверненні стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року № 6780860 на житловий будинок літ. " Е", реєстраційний номер 22008528, розташований у АДРЕСА_1 для задоволення вимог ПАТ " Перший Український Міжнародний Банк" в сумі 213 366 доларів США, 78 центів, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: