Провадження № 22-ц/773/1670/15 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року в даній справі позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 2 липня 2015 року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

В поданій на судове рішення апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення із-за порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просить рішення суду скасувати з ухваленням нового про стягнення в його користь аліментів в розмірі 30 % від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу позивача підтримав і просив скаргу задовольнити, представник відповідача апеляційну скаргу заперечив і просив її відхилити.

Апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_4 є батьком повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 1 вересня 2014 року зарахований студентом Національного університету «Острозька академія» і навчається на денній державній формі навчання на гуманітарному факультеті (а.с.2).

Стаття 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружинами, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до свого батька ОСОБА_4 про стягнення на його утримання аліментів, оскільки він навчається, а тому просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 30 % від усіх видів його заробітку (доходу).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач навчається і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина.

Разом з тим, стягуючи з відповідача в користь позивача аліменти в розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу), суд враховував те, що позивач отримує стипендію, мати позивача також повинна утримувати повнолітнього сина, а також врахував те, що відповідач є інвалідом третьої групи довічно, страждає хронічними захворюваннями.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони зроблені з додержанням вимог закону.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом неправильно визначений розмір аліментів, так як на підтвердження зазначених доводів ні позивачем ні його представником будь-яких доказів подано не було.

Врахувавши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність рішення суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: