У х в а л а

22 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Мостинського районного суду Львівської області від 29 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договорами позики.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 користь ОСОБА_4 заборгованості за договорами позики та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення апеляційної та касаційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку викладеному у постановах Верховного Суду України щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову до ОСОБА_5 апеляційний суд, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що відсутні правові підстави для солідарного стягнення боргу з відповідачів, оскільки ОСОБА_5 не є боржником за договором позики, а данні правовідносини регулюються нормами зобов'язального права.

Висновок суду щодо укладення договору позики одним із подружжя, в справі про перегляд якої подано заяву, не суперечить висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року.

Отже, порівняння з висновком, який в своїй постанові зробив Верховний Суд України, із судовим рішенням про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про невідповідність ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Наведене свідчить про відсутність підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України з підстав, визначених пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко