Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1628/15 Головуючий у 1 інстанції Турбіна Т.Ф.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що він мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Приблизно у 2005 році він придбав у ПП ОСОБА_8 надзаборну конструкцію у вигляді дерев'яних секцій - "планшети", вартість якої склала 16000 грн.з урахуванням вартості монтажних робіт, та встановив її на огорожу , що розділяє його земельну ділянку та земельну ділянку сусіда ОСОБА_6

01 липня 2011 року до позивача звернувся ОСОБА_6 та в грубій формі наказав прибрати конструкцію.

04 липня 2011 року працівники, які працювали у позивача на подвір'ї, повідомили його, про зруйнування зазначеної конструкції. Приїхавши до дому, позивач побачив, що конструкція зруйнована та повалена. Під час падіння конструкція поламала 8 дерев ялівцю "Скойрокет", що були придбані по 2500 грн. за кожне .

Робітники, які працювали у позивача, пояснили, що під час виконання ними ремонтних робіт вони чули характерні звуки зі сторони подвір'я ОСОБА_6 та бачили його сина ОСОБА_7, який демонтував дерев'яну конструкцію, а потім штовхнув її в сторону земельної ділянки позивача.

Неправомірними діями відповідачів позивачу була завдана матеріальна шкода на суму 36000 грн. - вартість конструкції та дерев.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_6 та ОСОБА_7у відшкодування матеріальної шкоди зазначену суму та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судові витрати покласти на відповідачів.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорення.

Згідно до вимог ст.. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив із того,що позивачем не доведений самий факт наявності завданої йому шкоди,її розмір ,факт неправомірних дій відповідачів,якими завдана шкода.

Судова колегія вважає висновки суду такими,що відповідають встановленим обставинам справи, змісту здобутих доказів,вимогам матеріального і процесуального законів.

Обов"язковими умовами відшкодування шкоди за законом є наявність майнової шкоди,неправомірність дій особи,яка її завдала.

Вимагаючи відшкодування шкоди в сумі 36 000гр.-вартості комплекту декоративної огорожі-жалюзі з урахуванням вартості монтажу в сумі 16000гр., а також вартості 8 дерев ялівцю в сумі 20000гр.,позивач посилався на те,що неправомірними діями відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 йому завдано матеріальної шкоди у зазначеному розмірі. .

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається,що у 2006 році позивач встановив дерев"яну конструкцію,вартістю 12000гр., на металеву огорожу між земельними ділянками,що належать йому-по АДРЕСА_1, і відповідачу ОСОБА_6 - по АДРЕСА_2.

Із позовної заяви ОСОБА_4видно,що відповідачами 01.07.2011року і 04.07.2011р. частково була пошкоджена дерев"яна конструкція ,що прикріплена до металевої огорожі, і зламано 8 дерев ялівцю.

Із матеріалів справи вбачається,що за ініціативою позивача з обставин,викладених у позовній заяві , судовими експертами експертних установ тричі здійснювались дослідження,із яких двічі експертиза проводилась на підставі ухвал Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 11.04.2014р. і від 17.10.2014 року у даній справі і надавались висновки щодо поставлених перед ними питань.

Згідно до висновку будівельно-технічної експертизи №1875 від 30.09.2013р.,здійсненого на підставі ухвали суду по іншій справі експертом регіонального судово-експертного бюро, металевий забор,який є межевим знаком між земельними ділянками АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 знаходиться у справному стані. Пошкоджень не виявлено.

Щодо стану дерев"яних щитів - жалюзі висновки відсутні( а.с.25).

Із висновків експертного дослідження Запорізької торгово-промислової палати №0-1287 від 09.12.2014р.(а.с.97-98) ,здійсненого на виконання ухвали суду першої інстанції у даній справі від 11.04.2014р.видно,що дослідження і висновки здійснювались щодо конструктивних особливостей кріплення дерев"яних щитів до встановленої огорожі і порядок їх монтажу(демонтажу) згідно технічної документації,що не може вважатись належним доказом щодо наявності матеріальної шкоди,оскільки не містить у собі такої інформації.

Згідно до висновків ТПП,здійснених на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від17.10.2014р., ринкова вартість дерев"яної конструкції із 23 каркасних елементів,виготовлення 2006року з урахуванням робіт по її встановленню, складає 10 035 гривень 52 коп.(а.с.119-131), проте ринкова вартість речі сама по собі не є розміром матеріальної шкоди.

Жодне із проведених досліджень не містить у собі висновків щодо наявності будь-яких пошкоджень дерев"яної конструкції , їх характер , розмір шкоди, пошкодження або знищення дерев на земельній ділянці АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції не встановлено і з матеріалів справи не вбачається те,що майно позивача - дерев"яна огорожа-жалюзі,яка придбана ним у 2006 році за ціною 12000гр.(а.с.54), а також 8 дерев ялівцю на суму 20000гр., є пошкодженими або зруйнованими.

Із доданих до висновків експертизи від 09.12.2014р. фотознімків (а.с.99-118) видно,що дерев"яні жалюзі не є пошкодженими, є цілими,дерева на земельній ділянці позивача також не зламані і мають цілісний вигляд.

Обов"язковою умовою відшкодування шкоди є також протиправність дій особи,яка завдала шкоду.

Між тим суду не надані докази протиправної поведінки відповідачів,наслідком якої стало завдання матеріальної шкоди позивачеві.

Показанням свідків ОСОБА_9,ОСОБА_10 ОСОБА_11 суд надав належної оцінки,не взявши їх до уваги,оскільки вони є суперечливими і не можуть вважатись достовірними ,оскільки ґрунтуються на припущеннях.

Із матеріалів справи видно,що 05 липня 2011 року позивач звернувся до Ленінського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області з заявою щодо нанесення йому матеріальних збитків неправомірними діями третіх осіб .14 липня 2011 року старшим лейтенантом Ленінського РВ ЗГУ УМВС України у Запорізькій області була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, згідно до якої встановити,хто зруйнував огорожу,неможливо(а.с.10).

Крім того щодо обставин неправомірності дій відповідачів з демонтажу дерев"яної огорожі, висота якої згідно до висновку з оцінки Торгово-промислової палати(.с.131) дорівнює 2м20см., позивачем не надані докази щодо додержання ним будівельних норм і правомірності встановлення такої огорожі.

У порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивач , посилаючись на завдання йому відповідачами матеріальної шкоди ,не надав суду про це доказів. У порушення ч. 3 ст. 10 ЦПК Українипозивач не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог .

Оскільки здобутими у справі доказами не підтверджується ані факт завдання позивачу шкоди та її розмір, ані протиправність дій відповідачів, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову,правильно виходячи із того,що позивачем не доведено порушення його прав,що підлягають захисту.

Доводи апеляційної скарги про те,що протягом п"яти років відповідачі не заперечували проти встановлення дерев"яної огорожі не мають правового значення, а посилання на те,що завдання відповідачами шкоди є доведеним, спростовуються здобутими у справі доказами і не впливають на висновки суду .

Судом першої інстанції повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: