Справа № 473/3603/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"08" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала , що 14.09.1985 року у Таборівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №9. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, від її представника надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що 14 вересня 1985 року у Таборівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №9. (свідоцтво про шлюб 1-ФП №436257, видане 14 вересня 1985 року). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Сторони проживають окремо три роки, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано 14 вересня 1985 року у Таборівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №9 - розірвати.

Після набрання рішенням суду законної сили присвоїти прізвища: позивачу ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар