КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/520/1296/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Харитонової І.С., Лебедюк І.О., Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому після неодноразових уточнень просив суд стягнути на його користь 1224640,78 грн. основного боргу, штраф за неповернення позики у розмірі 1188962,41 грн. за період з березня 2013 року по грудень 2014 року, 3 % річних за період з 05.03.2013 р. по 14.12.2014 р. у розмірі 86219,53 грн. та компенсацію за завдану моральну шкоду у сумі 5700 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір позики грошей, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 27 серпня 2010 року. В подальшому між позивачем та відповідачем укладалися договори про внесення змін та доповнень до договору позики. Згідно п. 1 договору позики в останній редакції з урахуванням змін, внесених 15.08.2011 року, ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 гроші в розмірі 1255496 гривень, що в еквіваленті складає 157500 дол. США по курсу НБУ станом на 14 липня 2011 року. Відповідно до п. 5 договору позики в останній редакції відповідач зобов'язався сплачувати боргову суму, що в еквіваленті складає 157500 дол. США згідно такого графіку: суму еквівалентну 3 000 дол. США до 15 серпня 2011 року; суму еквівалентну 154500 дол. США до 14 вересня 2011 року.

ОСОБА_2 вказує, що свої зобов'язання за договором позики він виконав у повному обсязі і передав у власність відповідача зазначену у договорі суму грошей, проте позичальник належним чином своїх обов'язків за договором позики не виконав, не повернув у встановлений строк суму боргу, у зв'язку з чим ОСОБА_2 був вимушений звернутися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року по цивільній справі №2-6800/11 був частково задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і з останнього стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27.08.2010 р. у розмірі 1258897,5 гривень, що в еквіваленті складає 157500 дол. США, штраф за неповернення позики у розмірі 834904,84 грн. за період з вересня 2011 р. по лютий 2013 p., штраф за порушення умов Іпотечного договору у розмірі 54838,03 грн., 55521,6 грн. - 3 відсотка річних за період з 14.09.2011 р. по 04.03.2013 p., 1700 грн. витрат по сплаті судового збору та 120 грн. витрат по сплаті збору на ІТЗ. В задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 не одержаних з вини відповідача доходів (упущена вигода) за період з 14.09.2011 р. по 04.03.2013 p., які складають 305379,56 грн., штрафу за порушення умов Іпотечного договору у розмірі 164514,11 грн., компенсації за завдану позивачу моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. - відмовлено.

В подальшому рішеннями апеляційного суду Одеської області від 20.12.2013 року та від 09.12.2014 року рішення суду першої інстанції було скасовано частково та залишено без змін в частині стягнення основного боргу та 3% річних, також рішенням апеляційного суду від 09.12.2014 року з відповідача стягнуто 747020,12 грн. штрафних санкцій за неповернення позики.

Позивач зазначає, що після ухвалення вищевказаного рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року відповідач боргу не сплатив.

У зв'язку з тим, що судом штраф за неповернення позики стягнутий тільки за період з вересня 2011 року по лютий 2013 року, позивач вважає, що він має право на стягнення штрафу на 3% річних за період з березня 2013року по грудень 2014року.

ОСОБА_2 також зазначає, що неповернення позики у встановлений строк призвело до його особистих тяжких моральних страждань, які він оцінює у 5700 грн.

Крім того, відповідно до п. 1 договору позики (в редакції договору про внесення змін до договору позики від 15.08.2011 р.) у разі зміни офіційного курсу долару США за даними НБУ сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін.

Позивач вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 р. по справі №2-6800/11 з ОСОБА_3 на його користь було стягнуто 1258897,5 грн., що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складало 157500 дол. США основного боргу. Зазначена сума боргу за договором позики ОСОБА_3 не погашена. У зв'язку з цим, ОСОБА_2 вважає, що сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни курсу долара США до гривні.

На день остаточного уточнення позову ОСОБА_2 (18 грудня 2014року) сума основного боргу у гривні складає 2483538,28 грн. (157500 дол. США х 15,768497 = 2483538,28 грн.). Таким чином, ОСОБА_2 просить стягнути на свою користь 1224640,78 грн. (2483538,28 грн. - 1258897,5 грн.), тобто різницю між сумою основного боргу у гривні на день подання уточненого позову та сумою основного боргу, стягнутого рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 у судове засідання з'явився, позов не визнав, вказував, що ОСОБА_3 розрахувався із ОСОБА_2 та борг відсутній.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні за нотаріально посвідченим договором позики від 27.08.2010 року ОСОБА_2 (позикодавець) і ОСОБА_3 (позичальник) уклали договір, про те, що позикодавець передав строком до 27. 10. 2010 р. у власність позичальника 1230372 грн., що складає в еквіваленті 156000 долл. США згідно курсу НБУ станом на 27. 08. 2010 р. і незалежно від інфляції, зміни комерційного курсу та курсу НБУ або інших причин ОСОБА_3 зобов'язується повернути ОСОБА_2 суму еквівалентну 156000 доларів США по комерційному курсу на день повернення позики (п. 1 договору), повернення позиченої суми грошей повинно вчинятися до 27 числа кожного місяця, починаючи з 27. 09. 2010 р., по 23661 грн., що в еквіваленті за домовленістю сторін має становити не менш ніж 3000 доларів США за комерційним курсом продажу доларів США на дату погашення; решту суми у розмірі 1206711 грн., що в еквіваленті за домовленістю сторін має становити не менш ніж 153000 доларів США за комерційним курсом продажу доларів США на дату погашення - до 27. 10. 2010 р. (п. 2 договору). ОСОБА_3 має право повернути, а ОСОБА_2 зобов'язаний прийняти позику і до встановленого строку. Якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю суму, вказану в п. 1 цього договору, то за неналежне виконання умов цього договору він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 3,5 % від суми вказаної в п. 1 цього договору. Строк виплати повної суми вказаної в п. 1 цього договору буде продовжений за взаємною згодою сторін шляхом внесення нотаріально посвідчених змін та доповнень до цього договору (п. 3 договору). Позика в повному обсязі отримана позичальником до моменту підписання договору (п. 4 договору). Позика є безвідсотковою (п. 5 договору). Сторони домовилися, якщо ОСОБА_3 своєчасно не поверне позичені гроші, ОСОБА_2 має право подати цей договір до стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється як за рішенням суду, так і на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 7 договору). З метою забезпечення зобов'язань за цим договором сторони домовилися укласти договір іпотеки на земельні ділянки: площею 0,0674 га в АДРЕСА_1 та площею 0,0480 га в АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_3 з накладенням заборони відчуження вказаних земельних ділянок, заборона має бути знята після надання позикодавцем інформації про повернення боргу, яка має бути оформлена нотаріально посвідченою заявою, та в інших передбачених законодавством випадках (п. 8 договору). Договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (п. 11 договору). У випадках, не передбачених даним договором сторони керуються чинним законодавством (п. 12 договору). Відповідальність сторін встановлюється згідно з чинним законодавством (п.13 договору) (а.с. 6).

За нотаріально посвідченим договором про внесення змін та доповнень до договору позики від 27. 10. 2010 р. ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) уклали цей договір про те, що сторони вносять зміни до договору позики, складеного ними 27. 08. 2010 р., а саме:

За зміненим п. 1 договору позики Позикодавець передав строком до 27. 12. 2010 р. у власність Позичальника кошти в розмірі 1186740 грн., що складає в еквіваленті 150000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 27. 10. 2010 р. на момент укладання цього договору (у зв'язку з частковим погашенням боргу за вересень 2010 р. та жовтень 2010 р. згідно п. 2 нотаріально посвідченого договору позики від 27. 08. 2010 р.).

Незалежно від інфляції, зміни комерційного курсу та курсу НБУ або з інших причин ОСОБА_3 зобов'язується повернути ОСОБА_2 суму еквіваленту 150000 доларів США по комерційному курсу на день повернення позики.

П. 2 договору виключено, а усі інші пункти договору позики остаються без змін (а.с. 7).

За нотаріально посвідченим договором про внесення змін та доповнень до договору позики від 27. 12. 2010 р. ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) уклали цей договір про те, що сторони вносять зміни до договору позики, складеного ними 27. 08. 2010 р., а саме:

За зміненим п. 1 договору позики Позикодавець передав строком до 27. 02. 2010 р. у власність Позичальника кошти в розмірі 1194225 грн., що складає в еквіваленті 150000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 27. 12. 2010 р. на момент укладання цього договору.

Незалежно від інфляції, зміни комерційного курсу та курсу НБУ або з інших причин ОСОБА_3 зобов'язується повернути ОСОБА_2 суму еквіваленту 150000 доларів США по комерційному курсу на день повернення позики.

П. 2 договору виключено, а усі інші пункти договору позики остаються без змін (а.с. 8).

За нотаріально посвідченим договором про внесення змін та доповнень до договору позики від 14. 03. 2011 р. ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) уклали цей договір про те, що сторони вносять зміни до договору позики, складеного ними 27. 08. 2010 р., а саме:

За зміненим п. 1 договору позики Позикодавець передав строком до 14. 05. 2011 р. у власність Позичальника кошти в розмірі 1249778 грн., що складає в еквіваленті 157500 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 14. 03. 2011 р. на момент укладання цього договору.

Незалежно від інфляції, зміни комерційного курсу та курсу НБУ або з інших причин ОСОБА_3 зобов'язується повернути ОСОБА_2 суму еквіваленту 157500 доларів США по комерційному курсу на день повернення позики.

П. 2 договору виключено, а усі інші пункти договору позики остаються без змін (а.с. 9).

За нотаріально посвідченим договором про внесення змін до договору позики від 20. 05. 2011 року ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) уклали цей договір про те, що сторони вносять зміни до договору позики, складеного ними 27. 08. 2010 р., а саме: у зв'язку зі зміною строку повернення суми боргу сторони прийшли до згоди викласти нотаріально посвідчений договір позики від 27. 08. 2010 р. в наступній редакції, за якою:

ОСОБА_2 позичив, а ОСОБА_3 взяв в борг грошову суму у розмірі 1249778 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 03. 2011 р. без нарахування відсотків та зобов'язується повернути всю вищевказану боргову суму до 14. 07. 2011 р. Змінення суми та строків договору можливе за згодою сторін. В разі зміни офіційного курсу долару США за даними НБУ сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін (п. 1 договору). ОСОБА_3 цим свідчить, що гроші у сумі 1249778 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 03 2011 р. він отримав від позикодавця повністю до 20. 05. 2011 р. і цим свідчить, що з урахуванням проведених між ним та ОСОБА_2 часткових розрахунків його фактична сума боргу станом на 20. 05. 2011 р. перед ОСОБА_2 складає суму в гривні еквівалентній 157500 доларів США (п. 2 договору). Повернення боргу повинно бути проведено в м. Одесі (п. 3 договору). Позичальник має право повернути, а позикодавець зобов'язаний прийняти боргову суму до закінчення вказаного строку (п. 4 договору). ОСОБА_3 зобов'язується на вимогу позикодавця сплачувати боргову суму, що в еквіваленті складає 157500 доларів США згідно графіку: суму еквівалентну 3000 доларів США до 14. 06. 2011 р.; суму еквівалентну 154500 доларів США до 14. 07. 2011 р. Сума боргу передається у гривні по курсу НБУ на день повернення боргу без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу долару на день отримання грошей (п. 5 договору). Усі суперечки, які можуть виникнути в процесі виконання цього договору і за яким сторони не прийдуть згоди, підлягають розгляду в судовому порядку згідно діючого законодавства України (п. 6 договору). В разі, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику, позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством, в тому числі за виконавчим написом нотаріуса на суму 157500 доларів США по курсу НБУ на день пред'явлення до стягнення або вчинення виконавчого напису у гривні без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу на день укладення цього договору (п. 7 договору). Сторони домовилися, що позичальник повертає позику частинами. У випадку прострочення повернення чергової частини боргу відповідно до п. 5 договору позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 3,5 % щомісячно від суми, вказаної в п. 1 цього договору, до дня її повернення позикодавцю з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 8 договору) (а. с. 10).

За нотаріально посвідченим договором про внесення змін до договору позики від 15. 08. 2011 р. ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник) уклали цей договір про те, що сторони вносять зміни до договору позики, складеного ними 27. 08. 2010 р., а саме: у зв'язку зі зміненням строку повернення суми боргу сторони прийшли до згоди викласти нотаріально посвідчений договір позики від 27. 08. 2010 р. в наступній редакції, за якою:

Позикодавець передав строком до 14. 09. 2011 р. у власність позичальника грошову суму у розмірі 1255496 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р. без нарахування відсотків та зобов'язується повернути всю вищевказану боргову суму до 14. 09. 2011 р. Змінення суми та строків договору можливе за згодою сторін. В разі зміни офіційного курсу долару США за даними НБУ сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін (п. 1 договору). ОСОБА_3 свідчить, що гроші у сумі 1255496 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р., він отримав від позикодавця повністю до 14. 07. 2011 р. і, що з урахуванням проведених між ним та ОСОБА_2 часткових розрахунків, його фактична сума боргу станом на 14. 07. 2011 р. перед ОСОБА_2 складає суму в гривні еквівалентній 157500 доларів США (п. 2 договору). Повернення вказаного боргу повинно бути проведено в м. Одесі (п. 3 договору). Позичальник має право повернути, а позикодавець зобов'язаний прийняти боргову суму до закінчення встановленого строку (п. 4 договору).

ОСОБА_3 зобов'язується на вимогу позикодавця сплачувати боргову суму, що в еквіваленті складає 157500 доларів США згідно графіку: суму еквівалентну 3000 доларів США до 15. 08. 2011 р.; суму еквівалентну 154500 доларів США до 14. 09. 2011 р. Сума боргу передається у гривні по курсу НБУ на день повернення боргу без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу долару на день отримання грошей (п. 5 договору). Усі суперечки, які можуть виникнути в процесі виконання цього договору і за яким сторони не прийдуть згоди, підлягають розгляду в судовому порядку згідно діючого законодавства України (п. 6 договору). В разі, якщо позичальник своєчасно не поверне позикодавцю позику, позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в порядку і в строки, передбачені чинним законодавством, в тому числі за виконавчим написом нотаріуса на суму 157500 доларів США по курсу НБУ на день пред'явлення до стягнення або вчинення виконавчого напису у гривні без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу на день укладення цього договору (п. 7 договору). Сторони домовилися, що позичальник повертає позику частинами. У випадку прострочення повернення чергової частини боргу відповідно до п. 5 договору позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 3,5 % щомісячно від суми, вказаної в п. 1 цього договору, до дня її повернення позикодавцю з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 8 договору). Додатково зазначено, що договір укладено в 3 примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається у справах приватного нотаріуса, а інші видаються сторонам. Згода дружини позичальника ОСОБА_5 на укладення цього договору викладена в окремій заяві, посвідчений нотаріусом. Цей договір є невід'ємною частиною договору позики від 27. 08. 2010 р. На відношення неврегульовані цим договором розповсюджуються умови договору позики від 27. 08. 2010 р. (а. с. 11).

Вказані обставини підтверджені матеріалами даної справи, та, крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року у залишеній в силі частині (а.с. 14-23) та рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року (а.с. 206-220), які мають для суду преюдиційне значення та встановлені ними обставини не потребують доказування в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за договором позики ОСОБА_2 виконав у повному обсязі, передавши у власність відповідача зазначену у договорі суму грошей, проте позичальник належним чином своїх обов'язків за договором позики не виконав, не повернув у встановлений строк суму боргу, у зв'язку з чим ОСОБА_2 був вимушений звернутися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013 року по цивільній справі №2-6800/11 був частково задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 і з останнього стягнуто на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 27.08.2010 р. у розмірі 1258897,5 гривень, що в еквіваленті складає 157500 дол. США, штраф за неповернення позики у розмірі 834904,84 грн. за період з вересня 2011 р. по лютий 2013 p., штраф за порушення умов Іпотечного договору у розмірі 54838,03 грн., 55521,6 грн. - 3 відсотка річних за період з 14.09.2011 р. по 04.03.2013 p., 1700 грн. витрат по сплаті судового збору та 120 грн. витрат по сплаті збору на ІТЗ. В задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 не одержаних з вини відповідача доходів (упущена вигода) за період з 14.09.2011 р. по 04.03.2013 p., які складають 305379,56 грн., штрафу за порушення умов Іпотечного договору у розмірі 164514,11 грн., компенсації за завдану позивачу моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн. - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20. 12. 2013 р. апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена. Апеляційна скарга представника ОСОБА_3 задоволена частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29. 03. 2013 р. скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договором позики 157500 доларів США, що по курсу НБУ складає 1258897,5 грн.; три відсотки річних 55521,6 грн., всього 1314419,10 грн. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми штрафу за договором позики, про стягнення суми штрафу за договором іпотеки, відшкодування моральної шкоди, грошових сум з упущеної вигоди, стягнення витрат на правову допомогу відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1720,5 грн. (а. с. 86-91).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16. 07. 2014 р. рішення апеляційного суду Одеської області від 20. 12. 2013 р. у частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди, упущеної вигоди та стягнення витрат на правову допомогу залишено без змін. В іншій частині рішення апеляційного суду скасовано, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1258897,5 грн., що за курсом НБУ на 04.03.2013 року складає 157500 доларів США - основного боргу; 55521,6 грн. - 3 % річних за період з 14.09.2011 р. по 04.03.2013 року; скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року в частині розгляду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення штрафу за неповернення позики, штрафу за порушення умов іпотечного договору і судових витрат з ухваленням в цій частині нового рішення - стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 штраф за неповернення позики в розмірі 747020,12 грн., відмовлено у стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 штрафу за порушення умов іпотечного договору, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1415,76 грн.

Станом на момент розгляду судом даної справи рішення апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року є чинним, проте ні рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року, ні рішення апеляційного суду Одеської області від 09.12.2014 року відповідачем ОСОБА_3 не виконані навіть частково.

Згідно ст.ст. 525, 526, 611, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

За положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк, що встановлений договором згідно вимог ч. 1 ст.1049 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу - тобто суму боргу, а також проценти. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

З урахуванням відсутності судового рішення про визнання вищезазначених нотаріально посвідчених договорів між сторонами частково чи повністю недійсними суд вважає встановленим, що станом на 15.08.2011 року Позикодавець передав строком до 14.09.2011 року у власність позичальника грошову суму у розмірі 1255496 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р. без нарахування відсотків та зобов'язується повернути всю вищевказану боргову суму до 14.09.2011 р. Змінення суми та строків договору можливе за згодою сторін. В разі зміни офіційного курсу долару США за даними НБУ сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін (п. 1 договору). ОСОБА_3 свідчить, що гроші у сумі 1255496 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р., він отримав від позикодавця повністю до 14. 07. 2011 р. і, що з урахуванням проведених між ним та ОСОБА_2 часткових розрахунків, його фактична сума боргу станом на 14.07.2011 р. перед ОСОБА_2 складає суму в гривні еквівалентній 157500 доларів США (п. 2 договору). Повернення вказаного боргу повинно бути проведено в м. Одесі (п. 3 договору). Позичальник має право повернути, а позикодавець зобов'язаний прийняти боргову суму до закінчення встановленого строку (п. 4 договору). ОСОБА_3 зобов'язується на вимогу позикодавця сплачувати боргову суму, що в еквіваленті складає 157500 доларів США згідно графіку: суму еквівалентну 3000 доларів США до 15. 08. 2011 р.; суму еквівалентну 154500 доларів США до 14. 09. 2011 р. Сума боргу передається у гривні по курсу НБУ на день повернення боргу без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу долару на день отримання грошей (п. 5 договору). У випадку прострочення повернення чергової частини боргу відповідно до п. 5 договору позичальник зобов'язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 3,5 % щомісячно від суми, вказаної в п. 1 цього договору, до дня її повернення позикодавцю з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 8 договору).

З урахуванням цих умов договору та визнанням сторонами у ньому, в тому числі ОСОБА_3, що гроші у сумі 1255496 грн., що в еквіваленті складає 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р., він отримав від позикодавця повністю до 14. 07. 2011 р. і, що з урахуванням проведених між ним та ОСОБА_2 часткових розрахунків, його фактична сума боргу станом на 14. 07. 2011 р. перед ОСОБА_2 складає суму в гривні еквівалентній 157500 доларів США, суд приходить до висновку, що фактичний розмір заборгованості ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 станом на 15. 08. 2011 р. у вигляді грошової суми позики складав 1255496 грн., що в еквіваленті було 157500 доларів США по курсу НБУ станом на 14. 07. 2011 р.

З того часу сума основного боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 жодним чином не змінилася та складає еквівалент 157500 доларів США.

При цьому суд враховує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.03.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто 1258897,5 грн., що за курсом НБУ на 04.03.2013 року складало 157500 доларів США основного боргу, однак з 04.03.2013 року відбулось істотне падіння курсу гривні по відношенню до долара США, а тому стягнута судом з ОСОБА_3 сума у розмірі 1258897,5 грн. вже не становить еквівалент 157500 доларів США.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з тим, що відповідно до умов договору сума боргу має передаватися у гривні по курсу НБУ на день повернення боргу без додаткового погодження сторін, але не нижче курсу долару на день отримання грошей (п. 5 договору), станом на день подання представником ОСОБА_2 остаточних уточнень до позовної заяви (18.12.2014 року) курс НБУ становив 15,768497 грн. за 1 доллар США та розмір основного боргу ОСОБА_3 у гривні складав 2483538,28 грн. (157500 дол. США х 15,768497 = 2483538,28 грн.).

Суд враховує і те, що станом на момент ухвалення рішення курс НБУ становив вже 25,918523 грн. за 1 долл. США, однак положення ст. 11 ЦПК України не дозволяють вийти суду за межі позовних вимог.

Таким чином на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 1224640,78 грн., які складають курсову різницю між сумою основного боргу у гривні станом на 18 грудня 2014року та сумою основного боргу, зазначеною в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013року (2483538,28 грн. - 1258897,5 грн. = 1224640,78 грн.). В цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та задовольняються судом.

Наслідки порушення договору позичальником визначено ст. 1050 ЦК України відповідно до ч. 1 якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На відміну від неустойки, яка є засобом забезпечення виконання зобов'язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності, стягнення 3% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України) не є санкцією (неустойкою), а є способом захисту майнового права, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Обмеження можливості одночасного застосування цих правових інститутів законом не встановлена.

Тому, є обґрунтованими та задовольняються судом позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення одночасно з відповідача 86 219 грн. 53 коп. трьох відсотків річних за період з березня 2013року по грудень 2014року (а.с. 224-225) і 1 188 962 грн. 41 коп. штрафу за неповернення позики за період з березня 2013року по грудень 2014року (а.с. 222) у розмірі рівному 3,5 % за умовами п. 8 договору.

Суд не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_3 про повний розрахунок відповідача із ОСОБА_2, оскільки такі твердження є недоведеними та спростовуються матеріалами справи.

Моральна шкода, як встановлюється у п. 2, 3 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктом 4 вказаної статті наголошується, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В порушення вимог цієї статті ОСОБА_2 не надано суду жодних доказів своїх тяжких моральних страждань та переживань. Позивачем не доведено, що протиправна поведінка відповідача викликала суттєве погіршення стану здоров'я ОСОБА_2, в результаті чого позивач був вимушений звертатися до лікарів, які у зв'язку з тяжким станом змушені були його прооперувати.

Посилання позивача на те, що він був вимушений змінити звичайний ритм життя, зокрема, обмежити спілкування сусідами, друзями, взагалі обмежити власні стосунки з оточуючими його людьми також не доведені перед судом, у зв'язку із чим позов в частині стягнення 5700 грн. моральної шкоди судом не задовольняється.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору за максимальною ставкою у розмірі 3441 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3, код НОМЕР_2) 1 224 640 (один мільйон двісті двадцять чотири тисячі шістсот сорок) грн. 78 коп. - курсова різниця між сумою основного боргу у гривні станом на 18 грудня 2014року та сумою основного боргу, зазначеною в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2013року, 1 188 962 (один мільйон сто вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот шістдесят дві) грн. 41 коп. штраф за неповернення позики за період з березня 2013року по грудень 2014року, 86 219 (вісімдесят шість тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 53 коп. - три відсотки річних за період з березня 2013року по грудень 2014року, а також 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Петренко В. С.