У Х В А Л А

3 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Романюка Я.М., Григор'євої Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг» про захист трудових прав,

встановила:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року позов задоволено частково. Встановлено факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з ТОВ «Універсал-Юг», в якому він працював охоронцем з 20 грудня 2012 року по 18 квітня 2013 року. Зобов'язано ТОВ «Універсал-Юг» внести до трудової книжки ОСОБА_4 записи про прийняття та звільнення з роботи, а також здійснити відповідні відрахування обв'язкових податків та внесків за час його роботи. Стягнуто з ТОВ «Універсал-Юг» на користь ОСОБА_4 1100 грн заборгованості із заробітної плати, 404, 38 грн компенсації за невикористану відпустку, 5233, 64 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, та 300 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та судового збору змінено. Стягнуто з ТОВ «Універсал-Юг» на користь ОСОБА_4 729, 82 грн заборгованості із заробітної плати, 303, 28 грн компенсації за невикористану відпустку, 1500 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У решті рішення суду залишено без змін. Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Універсал-Юг» на користь ОСОБА_4 729, 82 грн заборгованості із заробітної плати, 303, 28 грн компенсації за невикористану відпустку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 20 лютого 2015 року, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 грудня 2014 року в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме статті 57, часини першої статті 61, статей 123, 124 ЦПК України та норм матеріального права, а саме статей 116, 117 КЗпП України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанції, виходив із того, що немає підстав для стягнення середнього заробітку в повному розмірі за час затримки розрахунку, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, так як заборгованість відповідача по заробітній платі є спірною і вимога про її стягнення задоволена частково.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року суд касаційної інстанції виходив із того, що посилання апеляційного суду на те, що у період з квітня - серпня 2013 року відповідачем частково погашалася заборгованість по заробітній платі не може бути підставою для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки затримка розрахунку заборгованості по заробітній платі тривала з 15 квітня 2013 року по 26 вересня 2013 року (день фактичного розрахунку), спір про розмір сум заробітної плати відсутній.

У наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 28 квітня 2010 року суд, будучи касаційною інстанцією, виходив із того, що апеляційним судом не було взято до уваги, що правовідносини щодо стягнення заробітної плати і правовідносини зі сплати позики є різними по своїй суті та в силу статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати може проводитись за наказом керівника, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами процесуального та матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал-Юг» про захист трудових прав про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Григор'єва

В.М. Сімоненко