Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції

про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував в шлюбі з ОСОБА_2. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі знаходяться на утриманні і вихованні матері дітей ОСОБА_2.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2012 року позивач повинен виплачувати аліменти на утримання двох синів в твердій грошовій сумі по 1000 гривень кожному, а всього 2000 грн., щомісячно, на користь ОСОБА_2. Однак позивач аліменти платив півроку, більше не платив, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів з грудня 2012 року по 01.04.2015р. в сумі 42000 грн.

Після цього він з колишньою дружиною дійшов до згоди, що він в рахунок сплати заборгованості по аліментам та виплати аліментів до досягнення синами повноліття, подарує дітям належному позивачу ? частку квартири АДРЕСА_1 сину ОСОБА_5 та квартиру АДРЕСА_2.

Згідно розпорядження органу опіки та піклування Суворовської райадміністрації м. Одеси № 288 від 24.06.2015p. позивач отримав відповідний дозвіл на здійснення дарування.

Однак коли сторони звернулись до нотаріуса з метою оформленням договорів дарування, то з'ясувалося, що відповідач - Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 27.12.2012 року, прийняв постанову №40747106 про арешт всього майна, у тому числі на АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4.

Позивач звернувся до Першого Суворовського ВДВС із заявою про скасування арешту, але йому в цьому відмовили та рекомендували звернутися до суду з цією позовною заявою.

Позивач бажає подарувати дітям квартири в рахунок погашення заборгованості.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати постанову про арешт майна №40747106 від 27.12.2013 року, винесену Першим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному, та на квартиру АДРЕСА_6, яка належить особисто ОСОБА_1 на праві особистої власності.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що бажає в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів подарувати дітям свою нерухомість.

Представники Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявились, згідно поданої заяви просили справу розглянути у їх відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки вона з позивачем досягла домовленості щодо передачі належного йому майна на користь неповнолітніх дітей в рахунок сплати аліментів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував в шлюбі з ОСОБА_2. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі знаходяться на утриманні і вихованні матері дітей ОСОБА_2.

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2012 року позивач повинен виплачувати аліменти на утримання двох синів в твердій грошовій сумі по 1000 гривень кожному, а всього 2000 грн., щомісячно, на користь ОСОБА_2. Однак позивач аліменти платив півроку, більше не платив, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів з грудня 2012 року по 01.04.2015р. в сумі 42000 грн.

Постановою старшого державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_6 від 18.11.2013р. було відкритого виконавче провадження щодо виконання рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2013р. старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6 за виконавчим провадженням № 40747106, був накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пояснили, що вони прийшли до згоди, що в рахунок сплати заборгованості по аліментам та виплати аліментів до досягнення синами повноліття, позивач подарує належному йому ? частку квартири АДРЕСА_1 сину ОСОБА_5 та частку квартиру АДРЕСА_2 на користь дітей.

Згідно розпорядження органу опіки та піклування Суворовської райадміністрації м. Одеси № 288 від 24.06.2015p. позивач отримав відповідний дозвіл на здійснення дарування.

Однак коли сторони звернулись до нотаріуса з метою оформленням договорів дарування, то з'ясувалося, що відповідач - Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 27.12.2012 року, прийняв постанову №40747106 про арешт всього майна, у тому числі на АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4.

Позивач звернувся до Першого Суворовського ВДВС із заявою про скасування арешту, але йому в цьому відмовили та рекомендували звернутися до суду з цією позовною заявою.

Судом також встановлено, що постановою від 01.04.2015р. державного виконавця першого Суворовського відділу ДВС ОМУ ОСОБА_7 був повернутий стягувачеві за його заявою.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р. встановлено, що «у … випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Суд вважає, що оскільки між сторонами виконавчого провадження досягнута домовленість про погашення заборгованості по сплаті аліментів за рахунок нерухомого майна, що належить боржнику, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999р., ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.

2. Зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 б. № 3, кв. 59), який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.12.2013р. старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за виконавчим провадженням № 40747106, у тому числі з квартири АДРЕСА_7, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також з квартири АДРЕСА_8, що належить ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя