Справа № 2/489/1566/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Позивачка вказує на те, що її сестра ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частці належить квартира АДРЕСА_1.

Післі смерті чоловіка ОСОБА_2 отримала у спадщину 1/2 частку зазначеної квартири за заповітом.

20 вересня 2010 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй - позивачці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вона, позивачка звернулася до нотаріальної квартири з метою вирішити питання оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на 1/2 частку спадкового майна, а саме свідоцтво про право на спадщину за заповітом, не було зареєстровано в установленому порядку.

Посилаючись на викладене, просила суд задовольнити позов, визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні справи позивач покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно свідоцтва про право власності від 14 травня 1997 року, виданого на підставі розпорядження № 2390 від 24 квітня 1997 року, та зареєстрованого в МБТІ 23 червня 1997 року за № 17342, на праві спільної часткової власності по 1/2 частці ОСОБА_3, ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1).

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3.

8 липня 2010 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 12/2014, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Власовою С.Я. до майна померлої ОСОБА_2, ОСОБА_2 за свого життя 20 вересня 2010 року зробила розпорядження, за яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати їй на день її смерті, заповіла ОСОБА_1.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Власової С.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

Проте, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спірної квартири через відсутність державної реєстрації в установленому порядку правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме свідоцтва про право на спадщину від 8 липня 2010 року на 1/2 частку зазначеної квартири .

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Як слідує з матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 липня 2010 року належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

Встановлене є підставою вважати, що майнові права на зазначену частку квартири відповідно до положень ст..1218-1219 ЦК України є об'єктом спадщини, незалежно від того, чи було зареєстровано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в Бюро технічної інвентаризації.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, Закону України «Про нотаріат» (з наступними змінами та доповненнями) видається нотаріусами.

При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил Глави 85 ЦК України.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст.. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст. ст. 1233-1236 ЦК України, заповітом є здійснене особисто на користь однієї або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, розпорядження фізичної особи з повною цивільною дієздатністю на випадок своєї смерті.

За такого суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Спінчевська