У х в а л а

1 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 5 травня 2015 року в справі за позовом прокурора м. Кіровограда до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення, договору оренди земельної ділянки та зобов'язання її звільнити,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 8 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні позову прокурора. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 31 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову, постановлено: визнати недійсним пункт 62 рішення Кіровоградської міської ради №112 від 26 вересня 2006 року «Про розгляд звернень фізичних та юридичних осіб з питань регулювання земельних відносин», яким передано ОСОБА_5 в оренду

на 49 років земельну ділянку площею 1765,9 кв. м.; визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Кіровоградською міською радою та

ОСОБА_5; зобов'язано ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку площею 1765,9 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1, шляхом припинення на ній господарської діяльності. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 5 травня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вищезазначені судові рішення.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить постанову Вищого господарського суду України від 20 травня 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й касаційний суд, виходив з того, що відповідно до положень статей 85, 89 Водного кодексу України, статті 9 Земельного кодексу України спірна земельна ділянка передана в оренду неправомірно, оскільки її частина знаходиться в межах прибережної захисної смуги річки Інгул й відповідно до встановлених законом обмежень, не могла передаватись в користування в комерційних цілях.

Зміст наданої для порівняння постанови Вищого господарського суду України від 20 травня 2015 року не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом прокурора м. Кіровограда до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення, договору оренди земельної ділянки та зобов'язання її звільнити за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 травня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
А.Г. Ярема