Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/3740/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Наумов О.О.
Провадження №22-ц/778/4423/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи міський відділ державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, Пята Запорізька державна нотаріальна контора, про оголошення громадянина померлим, подану в порядку окремого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просила суд оголосити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, померлим; зобовязати міський відділ державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції внести відомості про смерть фізичної особи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року у відкритті провадження відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу та розяснено заявниці, що вона має право звернутись до суду із позовом в порядку позовного провадження.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки (а.с.42-43).

Від Пятої Запорізької державної нотаріальної контори надійшло відповідь на судову повістку №2487/01-16 від 26.06.2015 року, в якій просить суд розглянути справу без участі представника Пятої Запорізької державної нотаріальної контори (а.с.44).

Представник міського відділу державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, причини неявки в судове засідання не повідомив, будь яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень по справі не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення заявниці ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суд першої інстанції, керувався тим, що оскільки з даних правовідносин вбачається спір про право, він має розглядатися в позовному провадженні.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_3 зазначала, що 06.05.2015 року померла її тітка ОСОБА_5, яка мала двох синів: ОСОБА_6, який помер 29.09.1997 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.21,22).

ОСОБА_5 на праві власності належав житловий будинок №11 по вул. Владивостокська у м. Запоріжжя (а.с.25-35).

ОСОБА_4 зареєстрований за вищевказаною адресою, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.34).

Згідно довідки №139 від 15.05.2015 року ОСОБА_4 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з 2010 року по теперішній час (а.с.23).

З відповіді Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області №30/2-29к вбачається, що в СКР Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області заведено розшукову справу №0961004 від 25.06.2010 року, в рамках якої проводяться заходи по визначенню місцезнаходження безвісно зниклого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкав за адресою: м. Запоріжжя, вул. Владивостокська, 11, в рамках якої проведено ряд розшукових заходів які позитивного результату не дали, було встановлено, що в останнє його бачили в 2010 року, ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, на теперішній час місцезнаходження останнього, або його трупу не встановлено (а.с.24).

Маючи на меті оформлення спадщини, ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про оголошення ОСОБА_4 померлим.

За положеннями ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла визначається строк протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання.

Згідно ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом пяти років нерухоме майно, що перейшло до них у звязку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

У заяві ОСОБА_3 посилається на те, що на початку 2010року вона втратила звязок із своїм двоюрідним братом і по день звернення до суду відомості про його місце перебування відсутні. Оголошення ОСОБА_4 померлим потрібне заявниці для оформлення права на спадщину на житловий будинок №11 по вул. Владивостокська у м. Запоріжжя.

Інших спадкоємців ОСОБА_5, яка померла 06.05.2015 року, та ОСОБА_4 не мають. Будь-яких даних, що підтверджують наявність інших спадкоємців, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність спору про право та необхідність застосування ч. 4 ст. 256 ЦПК не відповідає дійсним обставинам справи.

Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2015 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: