АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/3613/15 Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
Справа № 640/5467/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Слідчого Управління (СУ) ХМУ УМВС України в Харківській області про скасування заборони реалізації (арешт) нерухомого майна,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку вимог ст.ст. 16,316,317 ЦК України з позовом до СУ ХМУ УМВС України в Харківській області з позовом про скасування арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Посилався на те, що вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності йому, ОСОБА_3, матері ОСОБА_5 та бабусі ОСОБА_6

Постановою органу досудового слідства від 22.08.2003 року СУ ХМУ УМВС України в Харківській області був накладений арешт на вищезазначену квартиру.

Вироком Київського районного суду м. Харкова він був засудженим до позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави, у зв'язку з чим 20.10.2005 р. видано виконавчий лист № 1-236/09, провадження за яким було відкрито ВДВС Київського РУЮ м. Харкова.

Постановою державного виконавця цього ВДВС накладений арешт на вказану квартиру та оголошено заборону на її відчуження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2011 р. на підставі ст. 379 ЦПК України визначена його частка в квартирі та реалізована на прилюдних торгах. У зв'язку з чим постановою Київського ВДВС Харківського МУЮ від 18.11.2013 р. виконавче провадження закрито.

Позивач вказував, що співвласники спірної квартири: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, і він є єдиним спадкоємцем після смерті вказаних осіб, однак позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини внаслідок того, що заборона ( арешт) цієї квартири, що накладена постановою СУ ХМУ УМВС України в Харківській області від 22.08.2003 року, не скасована.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до СУ ХМУ УМВС України в Харківській області про скасування заборони реалізації (арешту) нерухомого майна на підставі ст. 15, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, та запропоновано звернутися з заявою про зняття арешту до суду, яким постановлено вирок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального права, просить скасувати цю ухвалу судді та справу направити до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Перевіривши відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 на підставі ст. 15, п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя виходив із того, що арешт на майно позивача було накладено слідчим в рамках розслідування ним кримінальної справи та в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством України, тому і скасовувати його також слід за правилами, встановленими ст. 409 КПК України в ред.. 1960 р. з урахуванням вимог п.9 розділу Х1 «Перехідні Положення» нового КПК України, а законодавство про захист права власності застосуванню до спірних правовідносин не підлягає.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, Як вбачається з позовної заяви квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3,

Належна ОСОБА_3 ? частка зазначеної квартири реалізована на відкритих торгах у зв'язку з виконанням вироку суду щодо конфіскації належного ОСОБА_3 майна в дохід держави, і виконавче провадження за виконавчим листом про конфіскацію належного ОСОБА_3 майна, закрито.

Звертаючись з позовом про скасування арешту з вищевказаної квартири, ОСОБА_3 посилався на те, що є спадкодавцем після смерті своїх родичів - співвласників цієї квартири, однак у зв'язку з накладенням на неї арешту не має можливості оформити своє право на спадкування іншої (не виділеної) частки квартири.

Тобто ОСОБА_3 звертається до суду з зазначеним позовом не з вимогою щодо неправильності накладення арешту, а з вимогами, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно в порядку спадкування.

Зазначені в позові ОСОБА_3 вимоги розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5,в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна, а вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Вказана правова позиція викладена й в постанові Верховного суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26 цс 13, яке відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим до застосування судами України.

Оскільки питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 вирішено судом першої інстанції з порушенням вимог цивільного процесуального закону, оскаржувана ухвала судді підлягає скасуванню відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, а справа - направленню до Київського районного суду м. Харкова для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року скасувати та справу направити до цього ж суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: