РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

за участю секретаря Слободенюк В.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх пятьох дітей, троє з яких є неповнолітніми. Після розірвання шлюбу відповідач час від часу надавав допомогу, проте на даний час припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, а тому позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, пояснивши, що у них з відповідачем є пять спільних дітей, троє з яких повнолітні. При цьому аліменти на утримання неповнолітніх дітей відповідач не сплачує, ніякої допомоги не надає, домовленості щодо їх сплати у них немає, хоча відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснивши, що дійсно не приймає участь в утриманні їхніх неповнолітніх дітей. Діти знаходяться на утриманні позивача, допомоги на утримання дітей позивачу не надає, оскільки по місцю роботи існує затримка у виплаті заробітної плати.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивач та відповідач перебували в шлюбі, який за рішенням Рівненського міського суду розірвано. Розірвання шлюбу зареєстровано в відділі запису актів громадянського стану 29.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ГЮ №044904 від 29.09.2003 року (а.с.3).

Під час шлюбу у них народилося пятеро дітей, зокрема й ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4-5).

Як вбачається із довідки ЖКП «Сонячне» Управління житлового господарства Рівненського міськвиконкому (а.с.6) ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 і її склад сімї: ОСОБА_3 - син, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 - син, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 дочка, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5 син, ІНФОРМАЦІЯ_8.

У судовому засіданні сторонами у справі визнано та не оспорюється факт перебування спільних дітей на утриманні позивача та ухилення відповідача від утримання своїх неповнолітній дітей.

Вказані обставини, як такі, що визнані сторонами у справі, відповідно до частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач участі в утриманні своїх дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання вказаних дітей відсутні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснив позивачу право на стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, оскільки він офіційно працевлаштований, як було зясовано в судовому засіданні, однак позивач відмовилася від своєї уточнюючої заяви та просить задовольнити її первісний позов.

Дана обставина свідчить про необхідність стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Відповідач не надав суду доказів наявності у нього зазначених у ст.182 СК України обставин.

Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобовязані утримувати дітей.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі по 300 грн. 00 коп., щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову до суду, тобто з 13 листопада 2015 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 13 листопада 2015 року по 12 грудня 2015 року.

Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 300 (триста) гривень 00 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 листопада 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 13 листопада 2015 року по 12 грудня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Першко