Справа № 301/1887/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючої судді - Даруда І.А.

при секретарі - Сатін Н.М.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 2012 року він, рухаючись на своєму марки «RENAULT 21», д/н НОМЕР_1, по вул..Коцюбинського в с.Ільниця Іршавського району Закарпатської області, побачивши, що назустріч по проїжджій частині дороги біжать два коні, з»їхав на узбіччя та зупинився. Один із коней кинувся в сторону автомобіля і вискочив на нього, а другий кінь, оминувши його, пробіг далі по вулиці. Внаслідок зіткнення його автомобіль зазнав ушкоджень: були пошкоджені передня ліва фара, лівий покажчик повороту, капот, бампер, переднє ліве крило, передні ліві дверцята, переднє ліве скло, дзеркало заднього виду та деформовано дах автомобіля. Значні пошкодження автомобіля були виявлені безпосередньо під час проведення судового авто товарознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту якого склала 13 433,35 грн.

Кінь, який пошкодив автомобіль належав ОСОБА_3 Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_3 неналежно утримує коні, оскільки зобов»язаний був не залишати коні без нагляду, а безпосередньо здійснювати контроль за їхньою поведінкою і забезпечити безпеку оточуючих людей, а також майна від заподіяної шкоди.

Виходячи з цього, позивач запропонував відповідачу ОСОБА_3 добровільно відшкодувати завдану шкоду, однак, той відмовився, посилаючись на відсутність коштів.

Крім майнової шкоди, внаслідок вищезазначеної події, позивачу було завдано моральної шкоди, яка пов»язана із сильним психотравмуючим стресом, викликаним душевним хвилюванням, пов»язаним з пошкодженням його автомобіля, неможливістю користуватися автомобілем для власних потреб і оцінюється ним в 5000,00 гривень.

В суді позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, додатково пояснили, що дана пригода не є дорожньо-транспортною, оскільки ОСОБА_1 не керував автомобілем, а шкода завдана конем, який вискочив на машину, що не рухалася, бо водій зупинився як побачив, що кінь біжить на машину, і сталася дана пригода через неконтрольовану поведінку коня, що є порушенням ст.ст.3,4,8 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» і вина згідно даного Закону покладається на власника коня - відповідача по справі ОСОБА_3, який і зобов»язаний відшкодувати завдану шкоду, просять такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду показав, що він 14 жовтня 2012 року ранком відвів коней на пасовище, де прив»язав їх за залізні ланцюги до залізного колика, забитого в землю як робив завжди. На обід він перев.»язав коней таким же чином на інше місце, на тому ж пасовищі, щоб мали що пасти. Вже ввечері, біля 21.30 год. за ним подзвонив брат і повідомив, що його коня збила машина, нащо він здивувався як машина могла збити коня, якщо останній прив»язаний на полі на залізний ланцюг. Коли він прийшов на місце, то кінь був з тринадцяти метровим ланцюгом ззаді машини на обочині з правого боку, як їхати на вул..Коцюбинського в присілку Новоселиця, а машина на обочині зліва - відігнана на 12-13 метрів, на що ОСОБА_1 пояснив, що відігнав машину щоб могли проїхати машини. Вважає, що ОСОБА_1 збив коня, оскільки кінь вночі ніколи не піде на машину, а ще на якій горять габарити чи фари. Пізніше приїхала міліція і все зафіксували. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в суді позовні вимоги не визнала, вважає, що вини відповідача у даній пригоді немає, оскільки він залишив коня прив»язаного до металевого кілка на металевому ланцюзі , що не є недбайливим ставленням, а скоріше всього мало місце втручання іншої особи, яка відв»язала коня, просить в позові відмовити.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та відмовний матеріал №1046, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що 14 жовтня 2012 року в неї в гостях перебувала ОСОБА_6 Ввечері вона попросила свого брата ОСОБА_1, щоб відвіз її з подругою в м.Іршава. За кермом автомобіля був її брат, спереді на пасажирському сидінні сиділа ОСОБА_6, а за пасажиром сиділа вона. Їдучи по вулиці на автомобілі, вона побачила, що к їм на зустріч біжать два коні, і її брат ОСОБА_1 вирішив з»їхати вправо на узбіччя дороги, однак, це не допомогло, і один з коней вдарився об ліву частину автомобіля і впав поряд з автомобілем. Брат вийшов з автомобіля, щоб подивитись що сталося та зателефонував у міліцію. Вона з подругою ОСОБА_6 продовжували сидіти в автомобілі, перебуваючи в шоці від побаченого. Вулиця на якій вони проживають кам»яна, з поворотами, однак, ділянка дороги на якій відбулася події була прямою. Брат їхав з включеними фарами ближнього світла, даний відрізок дороги не освітлюється. Вона весь час, який вони їхали дивилася на дорогу, однак, коней, які бігли їм на зустріч з великою швидкістю, побачила за декілька секунд до удару. Вона вийшла з автомобіля після події через 5-10 хвилин після інциденту, не йшла дивитися на коня і не бачила чи є на ньому якісь ушкодження. Потім на місце події приїхали працівники міліції в кількості 5 чоловік, писали щось, відбирали в них пояснення, чи складали схеми не пам»ятає, пам»ятає, що підписувала документи, які саме відповісти не може, у міліцію після події її не викликали.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 14 жовтня 2012 року вона знаходилася в гостях в подруги ОСОБА_5, яка є рідною сестрою позивача ОСОБА_1 Ввечері цього ж дня ОСОБА_5 попросила свого брата ОСОБА_1,щоб відвіз їх в м.Іршава. За кермом автомобіля сидів ОСОБА_1, спереду на пасажирському сидінні сиділа вона, а за нею ззаді ОСОБА_5 Від»їхавши метрів 200 побачили перед ними двох коней, які бігли їм на зустріч, і тоді ОСОБА_1 вирішив з»їхати праворуч на узбіччя та зупинився, а через 3-5 секунд в ліву частину автомобіля вдарився один з коней, та впав поряд з автомобілем, а другий кінь пробіг поряд. ОСОБА_1 їхав з включеними фарами ближнього світла, подія відбулася на прямому відрізку дороги, водій рухався з мінімальною швидкістю. Момент удару коня об автомобіль не бачила, оскільки була перелякана Вийшовши з автомобіля, коня не бачила та не цікавилася, що з ним. На автомобілі було розбите лобове скло, інші пошкодження, які були завдані конем внаслідок удару сказати не може. На місце події приїхали працівники міліції в кількості 5 чоловік, писали щось, однак , що саме відповісти не може, відбирали в них пояснення, які вона підписувала, а ОСОБА_3 прийшов після інциденту.

В суді встановлено, що 14 жовтня 2012 року о 21.45 год. по вул..Коцюбинського в с.Ільниця Іршавського району Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема на автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, згідно з його свідченням, вискочив кінь, що біг по проїжджій частині дороги та належав ОСОБА_3, в результаті чого, його автомобілю було завдано пошкоджень на суму 2 380 грн. Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув кінь вартістю 6 000 грн.

Відповідно до постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 24 жовтня 2012 року в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст..194 КК України, відмовлено за відсутністю у його діях складу злочину (а.с.5).

Відповідно до ст..22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст..1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи , а також шкода , завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На думку позивача саме порушення вимог ст..ст.9,12,22,35 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» призвело до заподіяння шкоди, і таку зобов»язаний відшкодувати ОСОБА_3 в повному обсязі як особа, яка утримує коней.

Статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» регулюються особливості утримання домашніх тварин, а саме особа, яка утримує домашніх тварин має право з»являтися з ними поза місцем їх постійного утримання тобто супроводжувати їх, вона має досягнути 14-річного віку та зобов»язана забезпечити безпеку супроводжуваної домашньої тварини та безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

Однак, позивач не надав суду переконливих доказів порушення умов утримання свійської тварини - коня відповідачем ОСОБА_3, тому суд вважає недоведеною вину відповідача у даній пригоді.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що саме неконтрольована поведінка коня з вини власника ОСОБА_3 і привела до завдання йому шкоди спростовується відмовним матеріалом №1046 та поясненнями самого відповідача.

Покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_5 є рідною сестрою позивача і зацікавлена в результаті розгляду справи, а ОСОБА_6 її добра знайома.

Не підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення моральної шкоди, оскільки згідно ч.1 ст..1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а так як вина відповідача не доведена, то немає підстав для стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 131 ,118-120, 212 , 215 ЦПК України, ст. ст.16,22,1166,1167 ЦК України, ст.ст.9,12, 35 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», суд,-

Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя: І. А. Даруда