Провадження № 2-с/359/4/2015
Справа № 359/124/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєва Л.В.,

при секретарі Гомолі О.А.,

за участі : заявника ОСОБА_1, представника боржника - Старовойт О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль Київської області заяву Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» про скасування судового наказу № 2н/359/1511/2014 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 24 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

13 січня 2015 року до суду надійшла вище зазначена заява, в якій Державне підприємство «Державний центр інформаційних ресурсів України» просить скасувати судовий наказ від 24 грудня 2014 року виданий Бориспільським міськрайонним судом по справі № 359/12801/14-ц, 2-н/359/1511/2014 року про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 32 519,21 грн.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 просить стягнути з боржника суму у розмірі 32 519, 21 грн., яку зазначає як невиплачену заробітну плату. Але, вказана сума зазначена без врахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне страхування. З урахуванням всіх обов'язкових відрахувань розмір заробітної плати становить 29 307, 96 грн. Крім того, ОСОБА_1 до суми, на яку видано судовий наказ, крім заробітної плати включила і компенсацію за невикористану відпустку, що неприпустимо в силу вимог п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК України, оскільки наведена компенсація не входить до складу заробітної плати. Зважаючи на вказане Державне підприємство «Державний центр інформаційних ресурсів України» просить скасувати судовий наказ від 24.12.2014 року.

У судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 заперечила проти скасування судового наказу, оскільки вважає, що компенсація за невикористану відпустку входить до структури заробітної плати.

Представник Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» доводи, викладені в заяві про скасування судового наказу, підтримала та просила задовольнити заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню з наступних підстав.

23 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та індексу інфляції (а.с. 1-2).

24 грудня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 32 519 гривень 21 копійки та судовий збір на користь держави Україна в розмірі 121 гривні 80 копійок (а.с. 9-10).

Копію вказаного судового наказу боржником отримано 26.12.2014 року, що підтверджується розпискою посадової особи Ю.І.Пирогової, що міститься в матеріалах справи ( а.с. 11). Наведене також підтверджено представником Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» в судовому засіданні.

Заяву про скасування судового наказу та доповнення до нього здано до поштового відділення зв'язку 05.01.2015 року.

Відповідно до ч.6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Зважаючи на вказане суд приходить до висновку, що заявником не пропущений строк подачі заяви про скасування судового наказу, тобто у відповідності до ч. 1 ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України.

З суті заяви (а.с. 1-2) та довідки за № 15 від 16 грудня 2014 року (а.с.4) вбачається, що при звільненні 02 грудня 2014 року ОСОБА_1 нараховано, але невиплачено заробітну плату в розмірі 3624,29 грн., до складу якої також входить компенсація за невикористану відпустку, а також за період з липня 2014 року по листопада 2014 року не виплачено заробітну плату в розмірі 28 894,92 грн., а всього - 32519,21 грн.

В заяві про скасування судового наказу боржник посилається на те, що компенсація за невикористану відпустку не входить до складу заробітної плати, оскільки відповідно до за ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. А відповідно до ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але невиплаченої працівникові заробітної плати.

Ухвалою суду від 24 грудня 2014 року відкрито наказне провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині вимоги про стягнення компенсації за порушення строку виплати заробітної плати (а.с. 7-8).

Проте, в судовому наказі стягнуто з боржника суму в розмірі 32 519 гривень 21 копійки, яка включає і компенсацію за невикористану відпустку.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Основна заробітна плата, це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Тобто, компенсація за невикористану відпустку не входить до структури заробітної плати.

Крім того, з довідки Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» від 16 грудня 2014 року за № 15, виданої на ім'я ОСОБА_1, неможливо встановити чи вказані розміри заробітної плати за період з липня по листопад 2014 року наведені вже з урахуванням обов'язкових відрахувань (податок на доходи фізичних осіб, єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування, військовий збір) чи без них.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що судовий наказ від 24 грудня 2014 року підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 105-1 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Відповідно до ч. 9 ст. 105-1 Цивільного процесуального кодексу України про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

На підставі викладеного та керуючись ст. 70, 105-1, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» про скасування судового наказу № 2н/359/1511/2014 виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 24 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати - задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області 24 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Державний центр інформаційних ресурсів України» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 32 519 гривень 21 копійки та судовий збір на користь держави в розмірі 121 гривні 80 копійок.

Роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадження з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Яковлєва