Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8515/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Андрієнко А.М., Рубан С.М.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя повернуто позивачу для подачі до належного суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу, справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що дана позовна заява подавалась у відповідності до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка передбачає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У своємупозові позивач ставить питання про розподіл нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться в Подільському районі м. Києва, і розпочатого будівництвом будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2. Подільський районний суд м. Києва не встановлював, чи закінчене будівництво даного будинку та чи можливо його визнавати, нерухомим майном, відомості про вартість об'єктів нерухомого майна відсутні, а ухвала суду не містить мотивувань, з яких суд дійшов до висновку про те, що основна частина нерухомого майна знаходиться у Київській області.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, зазначала, що поділу підлягають:

- автомобіль SUBARU OUTBAK, кузов НОМЕР_2, держ. номер НОМЕР_1;

- квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- незавершений будівництвом будинок, який розташований в АДРЕСА_2.

Документи щодо вартості спірного майна позивач не надала, посилаючись на те, що вони знаходяться у відповідача, з метою визначення вартості нерухомого майна, просила призначити будівельно-технічну експертизу.

Повертаючи позовну заяву позивачеві для подання її до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що справа відповідно до ст. 114 ЦПК України не підсудна Подільському районному суду м. Києва, оскільки предметом спору є нерухоме майно, основна частина якого знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, яка територіально не відноситься до Подільського району міста Києва, а тому у відповідності до вимог ст. 114 ЦПК України позов потрібно подавати до іншого суду.

В порушення п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали не зазначив мотиви з яких дійшов висновків, якими керувався, постановляючи ухвалу.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, вважає, що він не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає положенням процесуального закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позов виник з приводу поділу нерухомого майна подружжя, частина якого знаходиться в м. Києві, а частина в АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної її частини.

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою ст. 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні документи щодо вартості спірного майна, що унеможливлює встановлення місця знаходження його основної частини, у суду першої інстанції не було підстав для повернення позивачу позовної заяви з підстав недотримання позивачем правил підсудності.

З огляду на наведене, ухвала суду, яка постановлена з порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України, підлягає скасуванню, з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: