У х в а л а

7 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І., Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про поділ незавершеного будівництва та усунення перешкод у користуванні,

в с т а н о в и л а:

25 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 2 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 23 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 29 січня 2015 року, провадження у справі за її позовом закрито. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на ухвали судів першої та апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини четвертої

статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня

2015 року та направити справу на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема пункту 2 частини першої

статті 205 ЦПК України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого, 5 березня, 21 травня, 22 жовтня 2014 року та 27 травня 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 2 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанції, виходив з того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали про закриття провадження, у справі про поділ незавершеного будівництва та усунення перешкод у користуванні, набрало законної сили рішення суду в іншій справі, про визнання незавершеного будівництва спільною власністю та поділ майна, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від:

- 5 лютого 2014 року, суд касаційної інстанції, передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанцій, виходив з того, що справа, яка є підставою для закриття провадження у справі, ухвали в якій переглядаються, залишена без розгляду, тобто не вирішена по суті, а тому не може бути підставою для закриття провадження;

- 5 березня 2014 року, суд касаційної інстанції, передаючи справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, виходив з того, що підстави для закриття провадження відсутні, оскільки зі зміною розміру часток у праві спільної часткової власності змінився і порядок володіння та користування земельною ділянкою;

- 21 травня 2014 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвали судів попередніх інстанцій та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходив з того, що відсутнє судове рішення, яке перешкоджає розгляду справи між тими самими сторонами про той самий предмет спору та може слугувати підставою закриття провадження у справі;

- 21 травня 2014 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвали судів попередніх інстанцій та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходив з того, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі з огляду на те, що заборгованість відповідача визначена в іншій сумі та за інший період ніж було стягнуто судовим наказом, а отже підстави та предмет спору різняться;

- 22 жовтня 2014 року, суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвали судів попередніх інстанцій та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходив з того, що підстави позову у справі, ухвали в якій переглядаються, відмінні від тих, що слугували підставою закриття провадження у справі;

- 27 травня 2015 року, суд касаційної інстанції, передаючи справи про відшкодування судових витрат на новий розгляд до суду першої інстанцій для продовження розгляду, виходив з того, що вимога про стягнення судових витрат може підлягати правовому захисту в іншому провадженню, ніж провадження, під час розгляду якого вони виникають.

Порівняння ухвали, про перегляд якої подана заява, із судовими рішеннями, які надані для порівняння, не дає підстав для висновку про те, що має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про поділ незавершеного будівництва та усунення перешкод у користуванні про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 10 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко