РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

524/118/14-ц

27.04.2015 року, м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про визнання договору поруки недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ Приватбанк звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28.05.2014 року прийнято та об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про визнання договору поруки недійсним з первісним позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що 11.09.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 54808.33 грн. на термін до 10.09.2008 р. і зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним догоовром.

Для зебезпечення виконання забовязання за кредитним договором № DN81АR03110063 між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року.

В порушення умов кредитного договору позичальник не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та у визначені строки, внаслідок чого станом на 18.08.2014 року допустив заборгованість в розмірі 119559,93 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року в розмірі 119559,93 грн.

ОСОБА_1 у зустрічному позові зазначила, що договору поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року з ПАТ КБ Приватбанк вона не укладала та не підписувала. Посилаючись на ці обставини просила визнати недійсним вказаний договір.

Представник позивача за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом ПАТ КБ Приватбанк - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом підтримав, просив задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Відповідач за первісним позовом позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1, її представники ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк. Наполягали на задоволенні зустрічного позову. Пояснили, що ОСОБА_1 не укладала з ПАТ КБ Приватбанк 11.09.2007 року договору поруки, тому не повинна відповідати за зобовязаннями, які витікають з нього. Вказане підтверджено висновком почеркознавчої експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні достовірно встановлено 11.09.2007 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № DN81АR03110063, відповідно до п. 7.1 якого відповідач отримав кредитні кошти на строк з 11.09.2007 по 10.09.2014 р. у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 72097,84 грн. на наступні цілі: 48430,00 грн. на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна шляхом перерахування відповідно до п. 1.2 на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року, договором особистого страхування № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року на строк до 10.09.2008 року у сумі 2469,93 грн., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3874,40 грн., та у розмірі 17289, 51 грн. на сплату страхових платежів, у випадку та згідно порядку, передбаченого умовами договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0.75% на місяць на суму залишку заборгованості та кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0.50 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки на дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 даного Договору.

Погашення заборгованості за цим договором здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати з 11 по 15 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 1159,34 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого умовами договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні.

У звязку з порушенням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором, утворилась заборгованість перед банком.

Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м .Кременчука Полтавської області від 12 січня 2012 року, з ОСОБА_2на користь ПАТ КБ Приватбанк стягнуто заборгованість за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року у розмірі 97989, 35 грн.

З урахуванням вказаного рішення суду, заборгованість за кредитним договором станом на 18.08.2014 року становить 119559,93 грн. та складається:

- заборгованість по процентам за користування кредитом 8209,35 грн.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом 6099,84 грн.;

- пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 104886,72 грн.

Наявність вказаної заборгованості і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2., який суд вважає належним доказом позовних вимог.

Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи позичальником банку не сплачена.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 2 ст.258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початком перебігу строку позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж.

Таким чином, в разі пропущення річного строку неустойка має бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року сума нарахованої пені за період з 11.01.2013 року по 18.08.2014 року (за останій рік, який передував зверненню до суду з позовом) становить 69635,24 грн.

Отже, на користь банку належить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 14309,19 грн. та пеню в розмірі 69635, 24 грн.

Вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року ПАТ КБ Приватбанк висуває до ОСОБА_2, який є позичальником за вказаним договором, а також до ОСОБА_1, яка є поручителем відповідно до договору поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року.

В ході розгляду справи за клопотанням представника відповідача позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 була проведена почеркознавча експертиза, з метою зясування питання чи виконано підпис в договорі поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року, укладеному між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 в пункті договору 19.2 в графі Поручитель особисто ОСОБА_1,оскільки ОСОБА_1 категорично заперечувала факт укладання та підписання нею договору поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1175 від 27.02.2015 року підпис в пункті 19.2 графи Поручитель договору поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року виконано не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо).

Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Таким чином, встановлені судом обставини, зокрема той факт, що ОСОБА_1 11.09.2007 року не укладала і не підписувала з ПАТ КБ Приватбанк договір поруки № DN81АR03110063, свідчать про те, що вказаний правочин є нікчемним. Відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК України визнання його недійсним судом не вимагається.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_7 про визнаненя недійсним договору поруки не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що судом встановлено нікчемність договору поруки № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року, оскільки вона не виступала поручителем за цим договором.

За таких обставин, заборгованість за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року в розмірі 83944,43 грн. підлягає стягненню на користь ПАТ КБ Приватбанк з позичальника ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь банку підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 839.44 грн.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк відносно ОСОБА_1, суд стягує з позивача за первісним позовом на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з проведенням судової почеркознавчої експертизи в розмірі 2706 грн., що підтверджуються копією квитанції № 822020003 від 20.02.2015 року.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216,526, 610-612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 15, 88, 208, 212-218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_8, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № DN81АR03110063 від 11.09.2007 року в розмірі 83944,43 грн.

В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 839,44 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на користь ОСОБА_8 судові витрати, повязані з проведенням судової експертизи в розмірі 2706 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про визнання договору поруки недісним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: