Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1034/15-ц
Провадження № 2/499/407/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"07" жовтня 2015 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Козака Ю.Ю., розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа яка не заявляє самостійних вимог Реєстраційна служба по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області про скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа яка не заявляє самостійних вимог Реєстраційна служба по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області в якій просила скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно № 272809, виданого Комунальним підприємством «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 01 квітня 2003 року, номер запису: 21, в книзі: 11-10, виданий на ім'я ОСОБА_1 щодо нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно адреса об'єкта була невірно зазначена, а саме: АДРЕСА_1, що в свою чергу не збігається із даними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Іванівською державною нотаріальною конторою від 07 лютого 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 251, як підстави для державної реєстрації прав де адреса обєкта була зазначена як: АДРЕСА_2.

Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_1 просить скасувати державну реєстрацію права власності.

В судове засідання позивач не зявилася надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у їх відсутність.

Третя особа в судове засідання не зявилася про причини своєї неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у їх відсутність.

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В абзаці 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум розяснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум розяснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

В абзаці 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Відповідно до п. 6 Порядку перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Відповідно Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року, підставою для скасування державної реєстрації прав є рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1ст. 181 ЦК України).

За змістом ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами суд виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, виходячи з наведених матеріальних та процесуальних норм, встановлених обставин слід констатувати про відсутність фактичних даних, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та суперечить закону, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації», третя особа яка не заявляє самостійних вимог Реєстраційна служба по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області про скасування державної реєстрації права власності задовольнити.

Визнати не чинним та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно № 272809, виданий Комунальним підприємством «Іванівське районне бюро технічної інвентаризації» від 01 квітня 2003 року, номер запису: 21, в книзі: 11-10, виданий на ім'я ОСОБА_1 щодо нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_2