Справа № 667/7342/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р. Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонського міського голови ОСОБА_2 про визнання дій незаконними і протиправними та скасування розпорядження,

встановив:

Позивач подала до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 09 липня 2012 року між нею та роботодавцем в особі Херсонського міського голови ОСОБА_3 було укладено контракт у вигляді письмового трудового договору на строк з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2015 року, згідно умов якого позивач була призначена на посаду директора Міського комунального підприємства «Істок». 19 серпня 2015 року Херсонським міським головою ОСОБА_2 було видано розпорядження № 560-к про звільнення позивача з посади директора МКП «Істок» 31 серпня 2015 року у звязку із закінченням строку трудового договору, визначеного контрактом від 09 липня 2012 року. Однак, позивач вважає зазначене розпорядження відповідача незаконним і протиправним так як, з її слів, у кінці червня 2015 року вона підписала заяву на продовження трудових відносин та три примірники трудового контракту у новій редакції після чого передала їх начальнику управління споживчого ринку Херсонської міської ради ОСОБА_4 При цьому, як зазначає позивач, 25 серпня 2015 року під час її зустрічі з Херсонським міським головою ОСОБА_2 останнім було погоджено та надано право продовжити здійснення поточного керівництва МКП «Істок» до 31 грудня 2015 року. У відповідності до чого 27 серпня 2015 року нею було підписано три примірники трудового контракту у новій редакції та надані для підписання начальником відділу кадрової роботи Херсонської міської ради ОСОБА_5 31 серпня 2015 року під час телефонної розмови з останньою, як зазначає позивач, їй було повідомлено про підписання Херсонським міським головою ОСОБА_2 трудового контракту у новій редакції та необхідність одержання його примірнику. Проте при явці позивача 01 вересня 2015 року їй було надано її трудову книжку з записом про звільнення у відповідності до розпорядженням № 560-к від 19 серпня 2015 року. У звязку з чим та для захисту своїх трудових прав позивач змушена предявити до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду даної позовної заяви, в якій просить суд визнати дії Херсонського міського голови ОСОБА_2 щодо видання розпорядження № 560-к від 19 серпня 2015 року незаконними і протиправними; скасувати розпорядження Херсонського міського голови ОСОБА_2 № 560-к від 19 серпня 2015 року; поновити її на посаді директора МКП «Істок»; зобовязати Херсонського міського голови ОСОБА_2 відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та стягнути з Херсонського міського голови ОСОБА_2 на її користь суму судових витрат в розмірі 487,2 грн.

При цьому, позивач подала заяву, в якій посилається на обставини викладені в позовній заяві просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Херсонського міського голови ОСОБА_2 № 560-к від 19 серпня 2015 року на час достатній для вирішення у суді даної справи та заборонити вчиняти будь-які дії посадовим (уповноваженим) особам (працівникам) Херсонської міської ради та його виконавчого комітету щодо виконання розпорядження Херсонського міського голови ОСОБА_2 № 560-к від 19 серпня 2015 року на час достатній для вирішення у суді даної справи. Крім цього, позивач в обґрунтування необхідності вжиття зазначених заходів посилається на те, що очолюване нею підприємство здійснює проведення відкритих конкурсних торгів з закупівлі товарів, робіт та послуг за державні кошти, а тому реагування в прийняття відповідних (негайних) управлінських рішень директором даного підприємства під час вказаних процедур є вкрай необхідним для належної роботи підприємства та забезпечення зайнятості його працівників.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 09 липня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та роботодавцем в особі Херсонського міського голови ОСОБА_3 було укладено контракт у вигляді письмового трудового договору на строк з 01 вересня 2012 року по 31 серпня 2015 року, згідно умов якого позивач ОСОБА_1 була призначена на посаду директора Міського комунального підприємства «Істок». 19 серпня 2015 року Херсонським міським головою ОСОБА_2 було видано розпорядження № 560-к про звільнення позивача ОСОБА_1 з посади директора МКП «Істок» 31 серпня 2015 року у звязку із закінченням строку трудового договору, визначеного контрактом від 09 липня 2012 року. Позивач ОСОБА_1 оспорює правомірність свого звільнення та на захист своїх трудових прав предявила до відповідача відповідний позов, який розглядається судом у даній справі.

Згідно положень третього абзацу пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 (надалі за текстом постанова Пленуму), у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобовязання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обовязків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В свою чергу згідно положень першого абзацу пункту 4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Однак, з матеріалів ні позову, а ні самої заяви про вжиття заходів забезпечення позову не вбачається того, що невжиття заходів про які просить суд позивач може якимось чином призвести до неможливості виконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою, у звязку з чим в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, пунктами 1-2, 4, 5, 9 постанови Пленуму, суд

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Котьо