Номер провадження 2/289/1082/15
Справа № 289/2173/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі: Глущенко Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гуто-Потіївської сільської ради про визнання права на спадщину на земельні ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права на спадкове майно за заповітом посилаючись на те, що 07.04.2012 року померла її мати ОСОБА_2, яка ще при житті склала заповіт, в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0901 га та площею 0,4595 га, які розташовані на території Гуто-Потіївської сільської ради, які їй належали на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068393 та серії 068394. Позивачка зазначає, що Державні акті не зареєстровано в установленому законодавством порядку спадкодавцем , у звязку з чим позивачка змушена звернутись до суду із позовною заявою як спадкоємець за заповітом.

Сторони у судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надіслали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

24 січня 2002 р. ОСОБА_2 зробила заповіт (зареєстрований в реєстрі за № 4, с. Гуто-Потіївка) в якому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла на ім"я позивача - своєї дочки ОСОБА_1

07.04.2012 року в селі Вихля, Радомишльського району померла у віці 82 років ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина , до складу якої входить земельна ділянка площею 4,0901 га, яка розташована на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта серії ЖТ № 068393 від 30 квітня 2004 року, та земельна ділянка площею 0,4595 га, яка розташована на території Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта серії ЖТ № 068394 від 30 квітня 2004 року .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Гуто-Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області № 381 від 23.11.2015 року (а.с.12) ОСОБА_2 на день смерті 07.04.2012 року проживала та була зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадщину після її смерті прийняла позивачка шляхом проживання в будинку та обробітком земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 327, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності:

- на земельну ділянку розміром 4,0901 га (кадастровий номер :12:000:0246) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтошавана за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, Гуто-Потіївська сільська рада, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068393 від 30.04.2004 року;

- на земельну ділянку розміром 0,4595 га (кадастровий номер :10:000:0172) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розтошавана за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, Гуто-Потіївська сільська рада, яка належала ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 068394 від 30.04.2004 року;

в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 07.04.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л. В. Свінцицький