РІШЕННЯ

іменем України

20 липня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми,

в с т а н о в и в:

29.04.2015 року від Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №817/4-27/29/6-011 від 17.08.2006 року в розмірі 178145 грн. 92 коп. та судового збору в розмірі 1781 грн. 46 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.08.2006 року між ЗАТ Укрсоцбанк, правонаступником якого є ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 6000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.08.2016 року.

20.11.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до договору кредиту, відповідно до п. 1.1 якого встановлено відсоткову ставку на рівні 15 відсотків річних.

Відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за договором, що станом на 12.03.2015 року становить: за тілом кредиту - 4008,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 86387 грн. 62 коп.; за несвоєчасне повернення кредиту нараховані відсотки в розмірі 2953,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 63652 грн. 92 коп.; за несвоєчасне повернення кредиту нарахована пеня в розмірі 725,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 15631 грн. 04 коп., за несвоєчасне повернення відсотків нарахована пеня в розмірі 578,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 12474 грн. 35 коп.

17.08.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, було укладено договір поруки №817/8-27/29/6-046 між банком та ОСОБА_2

Згідно з пунктом 1.1 договору поруки № 817/8-27/29/6-046 від 17.08.2006 року другий відповідач, як поручитель, та перший відповідач, як позичальник, несуть солідарну відповідальність перед позивачем, як кредитодавцем. Також, другий відповідач за вказаним договором поруки відповідає за зобов'язаннями ОСОБА_1 в повному обсязі. Також, у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відповідних процентів за користування ним позивачеві спричинені і спричиняються значні матеріальні збитки та позивач не отримує того доходу, який планував отримати від надання відповідачу ОСОБА_1 відповідного кредиту. В свою чергу, згідно із частиною другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язань стосовно повернення кредиту, банк вправі вимагати стягнення суми боргу в порядку цивільного судочинства, оскільки між сторонами існує цивільно-правовий спір.

Належним чином повідомлені сторони повторно в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи чи судовий розгляд за їх відсутністю, а також заперечень проти позову не подавали.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачів, повідомлених належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, проти чого не заперечував представник позивача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

17.08.2006 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якому відповідач отримав кредит у розмірі 6000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 10-11, 12, 13).

Згідно з розрахунками, що надані позивачем, заборгованість за кредитним договором №817/4-27/29/6-011 від 17.08.2006 року станом на 12.03.2015 року становить: за тілом кредиту - 4008,16 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 86387 грн. 62 коп.; за несвоєчасне повернення кредиту нараховані відсотки - 2953,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 63652 грн. 92 коп.; за несвоєчасне повернення кредиту нарахована пеня - 725,24 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 15631 грн. 04 коп., за несвоєчасне повернення відсотків нарахована пеня - 578,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 12474 грн. 35 коп. (а. с. 16-19).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідністю з ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідністю з ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв'язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідачів невиконаних зобов'язань за цим договором.

Внаслідок порушення відповідачами умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк значною мірою позбавлено того, на що воно розраховувало при укладенні договору.

Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували надані позивачем розрахунки, або зобов'язання по сплаті нарахованої суми, відповідачами не надано.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів належить стягнути в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1781 грн. 46 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 178145 (сто сімдесят вісім тисяч сто сорок п'ять) грн. 92 коп. заборгованості на кредитним договором №817/4-27/29/6-011 від 17.08.2006 станом на 12.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" по 890 (вісімсот дев'яносто) грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідачів.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: