Справа № 481/22/15-ц
Провадж.№ 2/481/93/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

21.05.2015 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П., з участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 12 січня 2015 року. В підтвердження пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 21.04.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у ВЗАЦС Новобузького РУЮ Миколаївської області про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 14.

Від шлюбу в них з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалося через систематичні сварки та конфлікти з різних підстав, що негативно впливало на шлюбні стосунки та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В позові вказала, що шлюбних стосунків не підтримують та не проживають разом з жовтня місяця 2014 року. Вважає, що збереження сім'ї та її відновлення є неможливим. А тому просить її позовні вимоги задовольнити.

В судове засіданні позивачка з'явилась, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького РУЮ Миколаївської області про, що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 ( а.с.5)

12.09.2012 року у сторін по справі народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 ( а.с.6)

Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивачка виявила бажання залишити своє шлюбне прізвище «ОСОБА_1», що є її правом.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.105, 112, ч.2 ст.114СК України, ст.ст. 10, 11, 60, ч.2 ст.197, 209, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м.Новий Буг, Миколаївської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем с.Інгулка, Баштанськогор-ну, Миколаївської області,- зареєстрований 21.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 14 ( свідоцтво про шлюб НОМЕР_1).

Залишити позивачкі ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище "ОСОБА_1"

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча по справі суддя