АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1735/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50,52 Фай В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Орган опіки та піклування Драбівської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа Орган опіки та піклування Драбівської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Свій позов обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її дочка ОСОБА_8, яка перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу залишилися неповнолітні діти: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З вересня місяця 2012 року, в зв'язку з тим, що відповідач по справі, ведучи аморальний спосіб життя став фактично ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, вона була вимушена забрати своїх неповнолітніх онуків до себе, яких утримує по даний час. За вказаний період відповідач по справі умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти.

Вважає, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Зазначала, що рішенням за № 5 від 30 січня 2015 року комісія Драбівської райдержадміністрації з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно його малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Жодної матеріальної підтримки діти від відповідача не отримують, тому вважає, що відповідач повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Просила позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_7 стосовно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як по 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 оскаржила рішення в апеляційному порядку.

Вважає, що рішення суду ухвалено з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Просила рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх дітей не буде сприяти захисту інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків, оскільки з моменту звернення позивача до суду та на час розгляду справи в суді за відповідачем ОСОБА_7 спостерігається позитивна динаміка усвідомлення ним своїх батьківських прав та обов'язків щодо дітей, він турбується долею своїх дітей і намагається їх забрати в свою сім'ю, що прямо вказує на ознаки небайдужості його щодо долі своїх дітей.

Судова колегія погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Так, із системного аналізу діючого законодавства України убачається, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, а саме: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_7 є батьком малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с 8-9).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3, мати дітей, ОСОБА_8, померла ІНФОРМАЦІЯ_7(а.с.5).

Відповідно до Довідки про склад сім'ї та розмір земельної ділянки № 906 від 18 грудня 2014 року, виданої Білоусівською сільською радою Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на даний час проживають за адресою АДРЕСА_1 в сім'ї свого діда ОСОБА_12 та баби ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_12 від 18 грудня 2014 року ОСОБА_12 пенсіонер, не працює, дружина ОСОБА_6 не працює, пенсії не отримує. У власному будинку загальною площею 48 кв. м. разом з ними, проживають без реєстрації внуки ОСОБА_9 та ОСОБА_10.(а.с.10).

Згідно довідки № 79 від 17 грудня 2014 року, ОСОБА_9 навчається у 8 класі Білоусівського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей», батько не бере участі у вихованні сина(а.с.13).

Відповідно до довідки ДНЗ «Волошка» ОСОБА_10 відвідує даний заклад, допомоги у вихованні від свого батька не отримує(а.с.14).

Згідно акту обстеження житлових умов ОСОБА_13 від 17 квітня 2015 року №02-21/223 проведеного виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та акту обстеження житлово-побутових умов від 20 травня 2015 року, проведеного в.о. начальника служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації Полтавської області та головним спеціалістом сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей вказаної районної державної адміністрації ОСОБА_7 проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2, перебуває у незареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5. В сім'ї виховується неповнолітня дитина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6. Будинок, в якому проживає сім'я, належить ОСОБА_13 В будинку наявні всі комунальні зручності. Кімнати належним чином вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка, окрема кімната для дітей. Санітарний стан приміщення добрий. Сім'я утримує велике підсобне господарство (корова, свині, кролі, птиця) обробляє земельну ділянку розміром 0,78 га.(а.с. 41, 42).

ОСОБА_7 працює в СТОВ «Прогрес» Гребінківського району Полтавської області на посаді «тракторист», отримує щомісячну заробітну плату. По місцю проживання та за місцем роботи характеризується позитивно. На обліках в лікаря нарколога та лікаря психіатра не знаходиться, спиртними напоями не зловживає до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.38, 39, 44, 46).

В позовній заяві ОСОБА_6 посилалась на неналежне виконання відповідачем свої батьківських обов'язків.

Питання про неналежним виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_7 розглядалось на засіданні виконкому Білоусівської сільської ради та про доцільність позбавлення батьківських прав на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дитини (рішення комісії від 30 січня 2015 року №5)(а.с. 15).

Згідно висновку органу опіки та піклування Драбівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 16 квітня 2015 року №156/01-20, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7 стосовно його дітей(а.с. 30).

Відповідно до положень ст. 19 СК орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Однак, в судовому засіданні завідувач сектора з питань опіки, піклування та усиновлення дітей служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_15 визнала зазначений висновок передчасним, винесеним без дослідження характеристики та умов проживання батька, позовні вимоги не підтримала.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок служби у справах дітей щодо можливості проживання малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в сім'ї батька ОСОБА_7 від 20 травня 2015 року № 129/01-30 служба у справах дітей Пирятинської райдержадміністрації Полтавської області вважає, що громадянин ОСОБА_7 має належні житлово-побутові умови для виховання та розвитку дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Громадянка ОСОБА_13 працює в СТОВ «Прогрес» Гребінківського району, отримує щомісячно заробітну плату, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно та не заперечує проти того, щоб діти ОСОБА_7 проживали в її будинку(а.с.43).

Частиною 2 ст. 166 СК встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Законом передбачено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або за власною ініціативою вирішити питання стягнення аліментів на дитину.

Якщо згідно з положеннями частин 3 і 4 ст. 60 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) судом над дитиною встановлюється опіка чи піклування і опікуном призначається особа інша, ніж державний дитячий заклад, то аліменти необхідно стягувати на користь особи, що призначається опікуном або піклувальником. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч.3 ст.193).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що він періодично надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, вже під час проживання в с. Олександрівка Пирятинського району Полтавської області.

На противагу цьому представник позивача не зміг пояснити судовій колегії в чому саме полягає нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та ведення аморального способу життя.

Тому враховуючи, що доказів свідомого нехтування відповідачем своїми обов'язками щодо виховання дітей, не надання ним матеріальної допомоги позивачем не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції, то вимога про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа Орган опіки та піклування Драбівської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :