Справа №479/92/15-ц 19.08.2015 19.08.2015 19.08.2015
Провадження №22-ц/784/2008/15
Провадження номер 22-ц/784/2008/15 Суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна

на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області

від 24 червня 2015 року

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитування поточного рахунку (овердрафт),

В С Т А Н О В И Л А:

24 грудня 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предявило до суду вищезазначений позов, який обґрунтувало наступним.

27 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем було укладено договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) за №400/785/08/1, відповідно до умов якого ОСОБА_3 було надано овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту в сумі 8100 грн. зі сплатою 26% річних, а у разі прострочення погашення суми овердрафту 36% річних.

Позивач вказував, що відповідач не дотримувався строків погашення заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 11 листопада 2014 року утворилася заборгованість у сумі 11 463 грн.09 коп., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 7 592 грн.64 коп. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 3 870 грн.45 коп.

27 січня 2012 року між ПАТ ОТП Банк та позивачем було укладено договір факторингу №27/01/12, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищезазначеним договором овердрафту, ставши кредитором відповідача.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначало, що 28 листопада 2014 року ним на адресу ОСОБА_3 було направлено досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак вона не була сплачена.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість та судові витрати.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та відповідачем було укладено договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) за №400/785/08/1, відповідно до умов якого ОСОБА_3 було надано овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту в сумі 8100 грн. зі сплатою 26% річних, а у разі прострочення погашення суми овердрафту 36% річних (а.с.4-5).

Згідно з п.6.1 вказаного договору ОСОБА_3 зобовязався погашати кредит не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем надання такого кредиту.

Відповідно до п.5.3 договору в строк, зазначений в п.6.1 договору, позичальник зобовязується провести остаточний розрахунок з Банком за наданий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівкового перерахування на поточний рахунок, відкритий у Банку.

Розрахунок заборгованості, наданий Банком, свідчить, що відповідач отримував кредитні кошти тричі: 06 квітня 2010 року в сумі 1259 грн.97 коп.; 01 червня 2010 року в сумі 1253 грн.77 коп.; та 01 жовтня 2010 року в сумі 5078 грн.90 коп. За їх користування Банком були нараховані відсотки у сумі 3 995 грн.28 коп. (а.с.46-88).

Жодного разу ОСОБА_3 заборгованості за вищезазначеним договором не погашав.

27 січня 2012 року між ПАТ ОТП Банк та позивачем було укладено договір факторингу №27/01/12, відповідно до умов якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за вищезазначеним договором овердрафту, ставши кредитором відповідача (а.с.11-15).

28 листопада 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило ОСОБА_3 досудову вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак вона не була сплачена (а.с.9, 10).

05 лютого 2015 року у суді першої інстанції відповідач звернувся з заявою про застосування позовної давності.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до виконання сторонами взятих на себе зобовязань в повному обсязі (пункт 15.2 договору про кредитування поточного рахунку (овердрафт), так і строки виконання зобовязань не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем надання кредиту (п.6.1 договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» через пропуск ним позовної давності є правильним.

Як зазначалося вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строк виконання зобовязань не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за місяцем надання кредиту.

Строк виконання кожного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

У даному випадку йдеться про загальну позовну давність, яка встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

При розгляді зазначеної справи встановлено, що ОСОБА_3 отримував кредитні кошти тричі: 06 квітня 2010 року, 01 червня 2010 року та 01 жовтня 2010 року. За умовами договору відповідач повинен був першу суму повернути до 31 травня 2010 року, другу до 31 липня 2010 року, третю до 30 листопада 2010 року. Однак, зазначеного позичальником зроблено не було.

Таким чином, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 24 грудня 2014 року (а.с.24), тоді як позовна давність по першому платежу закінчилася 01 червня 2013 року, по другому 01 серпня 2013 року, по третьому 01 грудня 2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Посилання апелянта на те, що перебіг позовної давності переривався погашенням відповідачем у період з 06 серпня по 14 жовтня 2014 року кредиту у сумі 124,83 коп. колегія суддів вважає безпідставним, оскільки воно було спростовано заявою позивача від 18 серпня 2015 року.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна відхилити.

Рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: