Провадження № 2/537/487/2015
Справа № 537/838/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременнчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, дала пояснення, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.02.1986 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені. Під час шлюбі вони придбали 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями № 3 по вул..І.Франка в м.Кременчуці. Договір купівлі-продажу будинку оформлений на відповідача. Оскільки даний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, в добровільному порядку про порядок поділу майна вони не домовились, прохає суд визнати право власності за нею та відповідачем, за кожним, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Відповідач позовні вимоги не визнав, дав пояснення, що ? частина будинку по АДРЕСА_1 придбана в період шлюбу, але за кошти його матері, а тому вважає, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а належить тільки йому. Прохає суд позивачці в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, відповідача, свідка ОСОБА_2, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.02.1986 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 23.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 03 від 08.02.1986 року.

Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.10. 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, р.№ 2078, ОСОБА_2 придбав ? частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, що в цілому складається з будинку «Аа», загальною житловою площею 46,9 кв.м, літньої кухні літ.»Б», літньої кухні літ.»Г», сараїв «Вв»,»Дд», погріба літ.»г», вбиралень «Ж»,»З», огорожі №1-5, замощення № 6-7, колодязя «К».

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, мати відповідача, пояснила, що спірна частина будинку придбана за її власні кошти, документального підтвердження цього у неї немає, придбана частина будинку була оформлена на її сина, придбавала її вона для сім'ї сина, не заперечує проти визнання права власності за сином та невісткою в рівних частках, оскільки в них є повнолітня донька.

Відповідно до ст.ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч.4, 5 ст.71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки докази належності спірної частина будинку тільки відповідачу відсутні, ? частина житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 придбана сторонами в період зареєстрованого шлюбу, вона є їх спільною сумісною власністю сторін, їх частки є рівними, а тому необхідно визнати право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за кожним, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213,215 ЦПК України, ст.60,61,70,71 СК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, визнати право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності, за кожним, на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Суддя