Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Дербенцевої Т.П.,

Євтушенко О.І., Мартинюка В.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» про відшкодування майнової та моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, житлово-будівельного кооперативу «Будівельник-6» (далі - ЖБК «Будівельник-6») про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Вимоги обґрунтувала тим, що їй належить квартира АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_4 - квартира НОМЕР_1 поверхом вище. 02 січня 2011 року та 08 січня 2011 року відбулося залиття її квартири відповідачем, після чого вона звернулася до голови ЖБК «Будівельник-6» із повідомленням про факт залиття квартири. У видачі акта про залиття квартири їй було відмовлено із посиланням на наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Факт залиття квартири та наслідки цього залиття: утворення жовто-зелених плям на стелі, стінах у ванній кімнаті та кухні, пліснява, обвал штукатурки, шпалер, розшарування кухонних меблів від вологи підтверджується показами сусідів.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_3 просила стягнути солідарно із відповідачів на її користь майнову шкоду у розмірі 43 028, 00 грн та моральну шкоду - 30000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 160,58 грн та 3% річних у розмірі 3 221, 80 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2014 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили із того, що факт залиття квартири позивача 02 січня 2011 року підтверджується актом № 6, складеним комісією ЖБК «Будівельник-6», де причиною залиття вказано механічне пошкодження змивного бачка у туалетній кімнаті квартири НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 Разом з тим, наявний кошторис на ремонт залитих місць у квартирі АДРЕСА_1 від 10 березня 2011 року на загальну суму 7 947, 70 грн не відображає обсягів пошкодження та не містить даних про здійснення позивачем оплати цих послуг. Кошторис, видаткові накладні і товарні чеки за 2007 рік не несуть в собі інформацію про розмір збитків, завданих залиттям квартири 02 січня 2011 року. Позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність матеріальних збитків у розмірі 43 028, 70 грн, завданих залиттям її квартири 02 січня 2011 року.

Із такими висновками погодитися не можна.

На підтвердження обставин щодо обсягів необхідного ремонту на відновлення квартири після залиття 02 січня 2011 року позивач надала акт про залиття № 6 від 02 січня 2011 року, складений комісією ЖБК «Будівельник-6», в якому зазначено про залиття підлоги у її квартирі, стелі у туалетній кімнаті, ванній та кухні. Наданий позивачем кошторис на ремонт залитих місць у квартирі містить перелік та вартість необхідних в кухні, ванній кімнаті, на стінах ремонтно-відновлювальних робіт із усунення шкоди, заподіяної внаслідок залиття.

Відповідач розмір завданої шкоди доказами не спростовував, у тому числі й шляхом звернення до суду із заявою про призначення будівельно-технічної експертизи.

Відмовляючи у позові, суди не вказали, на підставі яких фактичних даних ними встановлено відсутність обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги та не надали оцінки акту про залиття 2 січня 2011 року у сукупності із наданим кошторисом про вартість необхідних робіт та будматеріалів для відновлювального ремонту у зв'язку із пошкодженням квартири позивачки через залиття.

У зв'язку з наведеним, висновки про недоведеність позову є передчасними, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

Т.П. Дербенцева

О.І. Євтушенко

В.І. Мартинюк