Дата документу 25.06.2015
Справа № 501/1095/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПрАТ СК «Галицька» про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ПрАТ СК «Галицька» в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просив стягнути з ПрАТ СК «Галицька» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29852,97 гривень, стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень, стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати (а.с.3-5, 49-51). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником автомобіля «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1. 02 вересня 2014 року об 11-20 год. на автодорозі Молодіжне-Санжейка, Овідіопольського району Одеської області з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода в наслідок якої автомобіль «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1, отримав значні механічні пошкодження. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ СК «Галицька», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 11193,93 гривень. Але позивач стверджує, що вартість матеріальної шкоди спричиненої є значно більшою і складає 38146,90 грн., згідно висновку експертного дослідження.

Позивач зазначає, що поніс й інші матеріальні витрати, а саме оплатив експертне дослідження в розмірі 2020,00 гривень, послуги евакуатора в розмірі 350,00 гривень, послуги автостоянки в розмірі 530,00 гривень, загальна сума матеріальних збитків спричинених позивачу складає 41046,90 гривень. З урахуванням виплаченої суми позивач просить стягнути з ПрАТ СК «Галицька» 29852,97 грн., а з відповідача ОСОБА_3 5000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає в значних душевних стражданнях, повязаних з пошкодженням його майна.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, у судове засідання не прибув, заперечень на позов не надав.

Відповідач ПрАТ СК «Галицька» про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, у судове засідання не прибув, надав до суду заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.56-58).

Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля «ВАЗ 21104», номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.76).

02 вересня 2014 року об 11-20 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, на автодорозі с.Молодіжне-Санжейка Овідіопольського району Одеської області, в порушення п.16.6 Правил дорожнього руху, при здійсненні повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, не переконався в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21104», номерний знак ВН 6105ЕН, який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.7).

В наслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

24 листопада 2014 року постановою Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 гривень (а.с.6).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», номерний знак НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ СК «Галицька», строком до 16 жовтня 2014 року, що підтверджує поліс №АС/3089516 (а.с.62). Відповідно договору страхування відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідачем ПрАТ СК «Галицька» позивачеві відшкодовано 11193,93 гривень, що підтверджується квитанцією від 04 лютого 2015 року (а.с.9).

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №ЕД-2-2-57/15 від 17.02.2015 року вартість матеріальної шкоди спричиненої автомобілю марки «ВАЗ 21124», номерний знак НОМЕР_1 складає 38146,90 (а.с.10-41).

Згідно звіту №162-09-14 з визначення матеріальних збитків колісного транспортного засобу від 25 вересня 2014 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Ваз 21124», номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при вказаному ДТП складає 13818 гривень 83 копійки (а.с.63-66).

Згідно розрахунку на виплату страхового відшкодування позивачу нараховано 11260,23 гривень (а.с.60).

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоди, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно з п.8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортну засобу, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження, якщо вартість відновлювального ремонту транспортного засобу не менша за його ринкову вартість

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом із тим це суперечить ч.1 ст.988 ЦК України згідно якої страхове відшкодування не може перевищувати розміру реальних збитків та ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Суд визначаючи розмір шкоди має виходити з прямої дійсної шкоди, а не з витрат, які мають бути здійснені у подальшому.

Згідно п.14 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року у разі якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням суду кошти зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування, потерпілий із цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після зростання цін і тарифів.

З аналізу вимог даного пункту постанови слідує, що потерпілий, може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо на час виконання рішення суду про відшкодування шкоди, зросли ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких було присуджено відшкодування.

Суд зазначає, що з аналізу звіту №162-09-14 з визначення матеріальних збитків колісного транспортного засобу від 25 вересня 2014 року вартість матеріального збитку при ДТП складає 13818 гривень 83 копійки, а з аналізу висновку експертного товарознавчого дослідження №ЕД-2-2-57/15 від 17 лютого 2015 року вартість матеріальної шкоди спричиненої автомобілю марки «ВАЗ 21124», номерний знак НОМЕР_1 складає 38146,90, при цьому суд зауважує, що з моменту ДТП до складання висновку від 17 лютого 2015 року пройшло більше ніж пять місяців, і на думку суду останній висновок ґрунтується на коливанні курсу валют.

Суд зазначає, що позивачем не доведено його позовні вимоги виходячи з висновку №ЕД-2-2-57/15 від 17 лютого 2015 року, який ґрунтується на коливанні курсу валют до вартості відшкодовування матеріального збитку станом на 02 вересня 2014 року.

Тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ПрАТ СК «Галицька» матеріальних збитків не може бути задоволений, саме за недоведеністю позовних вимог.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Так, у силу ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.23 п.3,4 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001 року №5) «Про судову практику в справах, про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою треба розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Суд вважає, що позивачу було заподіяно моральні страждання в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проте розмір позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди необґрунтовано завищений, на думку суду розмір завданої позивачу моральної шкоди, становить 1000,00 гривень, які слід стягнути з ОСОБА_3, оскільки саме його визнано винним в ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачем сплачено судовий збір в розмірі 348,53 грн. (а.с.2), що становить 1% від ціни позову, а суд задовольняє вимоги частково в розмірі 1000,00 грн., то розмір судових витрат, які підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог складають 10,00 гривень.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПрАТ СК «Галицька» про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10,00 гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя