Справа № 466/166/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 лютого 2015 року Шевченківськийрайонний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 з участю заінтересованої особи Третьої Львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

у с т а н о в и в:

09 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіту складеного від імені ОСОБА_3, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571.

Заявник в обґрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її бабця - ОСОБА_4. У зв'язку із цим відкрилась спадщина за заповітом, складеним бабцею на користь своїх онучок - ОСОБА_2 та ОСОБА_5, 24 вересня 2007 року у Третій Львівській державній нотаріальній конторі, після чого вона отримала витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі за №36346066 від 16.01.2014 року. Після звернення в Третю Львівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом виявилось, що у тексті заповіту допущена помилка у році її народження. З огляду на такі факти просить заяву задовольнити та постановити рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту складеного від імені ОСОБА_4, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним в ній.

Представник заінтересованої особи - Третьої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності представника нотаріальної контори.

У відповідності до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2007 року складено заповіт від імені ОСОБА_4, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571, згідно якого ОСОБА_4 заповіла належний їй на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1, в рівних частинах кожному: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4).

Як вбачається із зазначеної в поданій до суду заяві ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після її смерті заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак не змогла реалізувати своє право на прийняття спадщини, оскільки виявили невідповідність року народження у складеному заповіті.

Судом встановлено, що помилка у році народження спадкоємця виникла ще під час складання заповіту від імені ОСОБА_4, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571. Факт того, що заповіт складений від імені ОСОБА_4, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571, належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджується долученими до матеріалів справи копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, від 27.12.1995 року, виданого Брюховицькою селищною радою народних депутатів, копією паспорта громадянина України ім'я ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 25 квітня 2014 року Шевченківським РВ у м.Львові ГУ ДМС України у Львівській області, серія КП 009907 (а.с. 3,6) та іншими матеріалами справи, з яких вбачається, що правильною датою народження ОСОБА_2 є: ІНФОРМАЦІЯ_1

З пояснень заявника у судовому засіданні також зясовано, що при оформленні паспорта громадянина України, за бажанням ОСОБА_2 було зазначено імя тільки ОСОБА_2, оскільки вона навчається за кордоном та подвійне імя ОСОБА_2 буде завдавати невеликих труднощів.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно зПостановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Факт про встановлення якого просить заявник, дасть їй підстави для реалізації своїх прав як спадкоємця.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заповіт складений від імені ОСОБА_4, 24 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571, складений на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 169, 208, 209, 212, 215, 234, 235, 256,259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву задовольнити.

Встановити факт, належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 заповіту, складеного 24 вересня 2007 року від імені ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, реєстраційний №2-1571.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: П. С. Невойт