Справа № 495/984/15-ц
Ухвала

24 лютого 2015 року м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчудження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу.

Під час розгляду справи від представників позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони (арешту) на відчудження майна (частки майна) ПАТ «Імексбанк» спів розмірне з сумою банківського вкладу ОСОБА_3 у сумі 18479 доларів США або еквівалента в національній грошовій одиниці України на день звернення у розмірі 475000 грн..

В судове засідання представник відповідача не зявився, був повідомлений належним чином, причини неявки суджу не відомі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Разом з тим, у окремо поданій заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, на яке саме майно має бути накладено арешт, докази на підставі чого та за ким зареєстроване вказане майно, інші відомості необхідні для забезпечення позову (ст.151 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представниками позивача не вказано кому та на підставі чого належить майно, на яке потрібно накласти арешт, не надають доказів належності майна відповідачеві на яке саме майно потрібно накласти арешт.

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Представники позивача не позбавлені можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Суд критично ставиться до доводів представників позивача, тому вважає в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони (арешту) на відчудження майна (частки майна) ПАТ «Імексбанк» необхідно залишит без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представників позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони (арешту) на відчудження майна (частки майна) ПАТ «Імексбанк» по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Імексбанк» про стягнення суми банківського вкладу - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя