Провадження № 2/520/1623/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання Монастирська Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс», третя особа ОСОБА_2 про захист порушених житлових прав шляхом зобовязання вчинити певні дії,
09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 предявив позов до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс», яким просив скасувати пр. 3 спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» від 13.12.2000 р., зобовязати Київську районну адміністрацію Одеського міськвиконкому Одеської міської ради поновити позивача на пільговій черзі (для отримання житла поза чергою) з 05 травня 1982 р. та надати номер, що відповідає вказаній даті, а також визнати підставу пропуску строку позовної давності поважною і поновити строк звернення до суду.
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є пенсіонером, ветераном праці, інвалідом ІІ групи загального захворювання, членом сімї загиблого військовослужбовця Великої Вітчизняної війни, сиротою та є особою, що відповідно до п. 15 ст. 15 Закону України «Про статусу ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на позачергове забезпечення жилою площею.
При цьому зазначає, що в гуртожитках проживає з 70-х років минулого століття. В 1977 році встав на квартирний облік за місцем роботи в Одеському трамвайно-тролейбусному управлінні. Після приватизації кімнати № 21 в будинку по вул. Ак. Корольова, 78 в місті Одесі в 1999 році, на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» від 13.12.2000 р. ОСОБА_1 був знятий з квартирного обліку, як забезпечений житлом.
Вказане рішення ОСОБА_1 вважає протиправним, оскільки станом на 2000 рік він був одружений з ОСОБА_3, яка проживала разом з ним в кімнаті № 21 в будинку по вул. Ак. Корольова, 78 в місті Одесі, а за станом здоровя позивач потребує окрему кімнату для проживання. Крім цього позивач зазначає, що має бути включений в пільгову чергу ще з 1982 року - з часу коли було підтверджено його пільговий статус.
Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, якою просив слухати справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не зявився, позовні вимоги не визнав, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» до судового засідання 12.02.2015 не зявився, сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив. Під час судового розгляду останнім були надані заперечення проти позову, в яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог через те, що рішення адміністрації та профспілкового комітету Комунального підприємства «Одесьміськелектротранс» від 13.12.2000 р. було прийнято у повній відповідності до вимог законодавства.
Представник Виконавчого комітету Одеської міської ради до судового засідання не зявився, сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3, яка була притягнута до участі у справі ухвалою від 15.01.2015, до судового засідання також не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, якою підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, справу просила розглянути без її участі.
За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд допускає заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що 15.11.1977 року позивач, як працівник Одеського трамвайно-тролейбусного управління (нині КП «Одесьміськелектротранс»), на підставі заяви від 24.08.1977 року був взятий на квартирний облік в загальну чергу складом сімї - 1 особа.
05 травня 1982 року ОСОБА_1 встановлено статус сімї загиблого військовослужбовця, що підтверджується довідкою відділу народної освіти виконавчого комітету Полтавської обласної ради народних депутатів від 05.05.1982 № 06/1180 та посвідченням серії С № 093202 від 06.06.2005 (дублікат).
Відповідно до ст. 20 Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік від 24.06.1981 № 5150-X вказаний статус надавав ОСОБА_1 право на першочергове надання жилого приміщення.
В подальшому, перебуваючи на квартирному обліку, 01 жовтня 1999 року позивачем отримано Свідоцтво про право власності на квартиру № 21 по вулиці Ак. Корольова у місті Одесі загальною площею 28,6 кв.м.
Судом також встановлено, що до цього - 05 червня 1999 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, про що Ясенівською сільською радою Любашівського району Одеської області зроблено відповідний актовий запис № 09 та яка після одруження проживала разом з позивачем у квартирі № 21.
Надалі, розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.09.1999 № 1561 ОСОБА_1 був знятий з квартирного обліку, у звязку з поліпшенням житлових умов відповідно до п. 1 ст. 40 ЖК України та п.п. 1 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ОСОБА_4 ОСОБА_4 УРСР і Укрпрофради УРСР від 11.12.84 року № 470.
З цих підстав спільним рішенням адміністрації та профспілки КП «Одесьміськелектротранс» від 13.12.2000 року ОСОБА_1 знято з квартирного обліку, як забезпеченого житлом.
Після того як позивач дізнався про існування вказаного рішення, 23 січня 2006 ОСОБА_1 звернувся до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з заявою про прийняття його на державний квартирний облік за місцем проживання складом сімї дві особи, а саме він та його дружина ОСОБА_2 У вказаній заяві ОСОБА_1 просив включити його у пільгову чергу як сімю загиблого на фронті під час Великої Вітчизняної війни, а також за підстав, передбачених у висновку лікарняно-консультативної комісії від 13.03.97 р. щодо не можливості мешкання в одній кімнаті з членами сімї за станом здоровя.
Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.02.96 № 133 ОСОБА_1, складом сімї дві особи взято на квартирний облік в загальну чергу під номером 2708.
За результатами розгляду протесту прокурора Київського району м. Одеси від 30.10.2006 № 1686 шко 6, розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.11.2006 № 1327 ОСОБА_1, складом сімї дві особи: він, дружина ОСОБА_2 взято в пільгову чергу сімей загиблих (пропавши без вісти) військовослужбовців, партизан та інших прирівняних до них осіб, які мають право на отримання житла на протязі двох років.
До цього часу, тобто після спливу 8 років з моменту взяття на пільгову чергу, позивач житло не отримав.
Відповідно до ст. 40 ЖК Української РСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення. Згідно з ч.2 ст.40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Ці положення Житлового кодексу УРСР узгоджуються з приписами Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою ОСОБА_4 ОСОБА_4 УРСР і Укрпрофради УРСР від 11.12.84 року № 470 (далі Правила).
Згідно з п. 28 Правил зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).
ОСОБА_1 13.12.2000 на засідання житлової комісії, де розглядалося питання про зняття його з квартирного обліку, не запрошувався та про прийняте рішення у 15-денний строк не повідомлявся, у зв'язку з чим КП «Одесьміськелектротранс» було порушено порядок зняття з квартирного обліку та виключення із списків позивача, і як наслідок, останній був позбавлений можливості надати свої заперечення та наявні документи. Вказані обставини свідчать про незаконність дій КП «Одесьміськелектротранс».
При цьому судом зазначається, що пр. 3 спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету КП «Одесміськелектротранс» від 13.12.2000 р. підлягає скасуванню лише в частині, що стосується позивача, оскільки вказаним рішенням вирішувались питання й відносно інших осіб, а відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом положень пп. 3 п. 13 Правил, потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у звязку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сімї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоровя за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок (ст. 34 ЖК Української РСР).
Відповідно до висновку обласного психоневрологічного диспансеру № 378 від 25.05.1982 р., медичного висновку Одеського обласного психоневрологічного диспансеру від 26.12.12.2005 № 2997, медичного висновку КУ «Міський психіатричний диспансер» від 09.09.2011 ОСОБА_1 за станом здоровя потребує окремої кімнаті в ізольованій квартирі.
Захворювання ОСОБА_1 передбачено розділом V пунктом 5 Положення про порядок надання жилої площі в Українській РСР, затверджене постановою ОСОБА_4 ОСОБА_4 УРСР і Української ОСОБА_5 Професійних Спілок від 20 грудня 1974 р. N 562, яке діяло на час складання висновку № 378 від 25.05.1982 р. та пунктами 1, 2, 4 розділу V Переліку хронічних захворювань, за яких особи не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті із членами своєї родини, який затверджено наказом Міністерства охорони здоровя УРСР від 08.02.1985 року № 52 і який є чинним на території України відповідно до Постанови Верховної ОСОБА_5 України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР».
Вказані медичні висновки видані ОСОБА_1 безстроково.
Відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Судом встановлено, що житлові умови позивача з моменту отримання у власність квартири № 21 по вулиці Ак. Корольова у місті Одесі загальною площею 28,6 кв.м., у якій позивач проживав з 1985 року, не покращилися.
Так, актом від 06.02.2008 року за підписом Начальника Управління соціального захисту населення Київської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_6, зафіксовано, що перенасиченість проживаючих в даному будинку часто призводить до порушення норм і правил проживання в гуртожитку, будинку. Це гучна музика, п'янки, бійки та інше, що різко впливає на стан здоров'я похилого ветерана, інваліда ІІ групи загального захворювання ОСОБА_1, тому літня людина позбавлена спокою і відпочинку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час судового розгляду позивач відноситься до кола осіб, на яких розповсюджується положення п. 15 ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Відповідно до вказаної норми Закону, особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються пільги, зокрема - позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.
Від так, оскільки позивачем пільговий статус отримано у 1982 році, відповідно і поновлений на квартирному обліку для отримання житла поза чергою він повинен бути саме з цього часу.
Відносно вимоги позивача щодо поновлення строку позовної давності суд зазначає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Однак відповідачі з заявами про застосування наслідків пропуску строків позовної давності до суду не звертались.
Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Керуючись ст.ст. 34, 40 ЖК Української РСР ; ст.ст. 1, 10-11, 14-15, 18, 208-209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд
Скасувати пр. 3 спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Комунального підприємства «Одесміськелектротанс» від 13.12.2000 в частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1, як забезпеченого житлом.
Зобовязати Київську районну адміністрації Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 на пільговій черзі (для отримання житла поза чергою) з 05 травня 1982 року та надати номер, що відповідає вказаній даті.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Літвінова І. А.