справа № 361/571/15-ц
провадження № 2/361/735/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05 травня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" (далі - ПАТ "АКБ "КИЇВ") звернулося до суду з позовом, у якому в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором про надання кредиту № 36 від 17 березня 2006 року в розмірі 2090583,30 грн. та 91857,81 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 775566,60 грн.; прострочена заборгованість по відсотках - 769220,25 грн. і 67295,10 доларів США; поточна заборгованість по відсотках - 6884,48 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 283081,81 грн.; пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 255830,16 грн. і 24562,71 доларів США, просило звернути стягнення на предмет застави, що належить на праві власності ОСОБА_3, - дві земельні ділянки площею по 0,75 га кожна, кадастрові номери НОМЕР_1 і НОМЕР_2, що розташовані на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, шляхом продажу їх на прилюдних торгах за початковою ціною, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування позову зазначало, що 17 березня 2006 року Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" (далі - Банк), що змінив назву на Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ", і третьою особою: ОСОБА_4 (далі - Позичальник) був укладений договір про надання кредиту № 36 (далі - кредитний договір), за умовами якого Банк надав Позичальникові грошові кошти в сумі 520260,00 доларів США, на строк з 22 березня 2006 року по 16 березня 2007 року, зі сплатою 13 % за користування кредитом.

У подальшому між ними до цього кредитного договору були укладені три додаткові угоди: № 1 від 16 березня 2007 року, № 2 від 14 березня 2008 року та № 3 від 30 жовтня 2008 року щодо зміни валюти кредиту з доларів США на гривню і строку повернення кредиту, а саме: визначено, що кредит надано у сумі 3381690,00 грн., змінено відсоткові ставки за користування кредитом зі сплатою 13 % річних у доларах США і 18 % річних у гривні та збільшено строк користування кредитними коштами до 13 березня 2009 року.

30 березня 2006 року з метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором між АКБ "КИЇВ" і ОСОБА_3 був укладений договір застави майнових прав.

За умовами даного договору у забезпечення своєчасного та повного виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором № 36 від 17 березня 2006 року ОСОБА_3 надала в заставу Банку належні їй згідно із договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 22 березня 2006 року, зареєстрованими в реєстрі за НОМЕР_3 і НОМЕР_4, майнові права на дві земельні ділянки.

Предметом договору застави за цим договором є майнові права відповідача на земельні ділянки площею по 0,75 га, кадастрові номери НОМЕР_1 і НОМЕР_2, що розташовані на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області та належать ОСОБА_3 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки.

У встановлений кредитним договором строк Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконала. Станом на 18 грудня 2014 року загальна сума заборгованості третьої особи: ОСОБА_4 складає 2090583,30 грн. і 91857,81 доларів США.

Згідно із ст. ст. 589, 590 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Закону України "Про заставу" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та має право за рахунок предмета застави задовольнити свою вимогу в повному обсязі.

Представник позивача ПАТ "АКБ "КИЇВ" Слічна С.І. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, оскільки ПАТ "АКБ "КИЇВ" має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 у суді позов не визнали проти його задоволення заперечували, просили у задоволенні позову ПАТ "АКБ "КИЇВ" відмовити, посилаючись на те, що позивачем пропущено майже на три роки позовну давність до вимог щодо звернення стягнення на предмет застави, строк якої сплинув 15 березня 2012 року, що згідно із вимогами ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Третя особа: ОСОБА_4 у суді позовні вимоги ПАТ "АКБ "КИЇВ" не підтримала просила суд у задоволенні позовних вимог ПАТ "АКБ "КИЇВ" відмовити, у зв'язку зі спливом позовної давності до вимог про звернення стягнення на предмет застави.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

17 березня 2006 року Акціонерний комерційний банк "КИЇВ", правонаступником якого є позивач Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ", і третя особа: ОСОБА_4 уклали договір про надання кредиту № 36 (а. с. 6-9).

Згідно із умовами п. п. 1.1-1.4 цього кредитного договору Банк надає Позичальникові кредит у сумі 520260,00 доларів США, строком повернення до 16 березня 2007 року, зі сплатою за користування кредитом 13 % річних на залишок заборгованості за кредитом.

30 березня 2006 року між Акціонерним комерційним банком "КИЇВ" (далі - Заставодержатель) і ОСОБА_3 (далі - Заставодавець) був укладений договір застави майнових прав № 5-06/95 (а. с. 13-14).

Відповідно до п. 1.1 цього договору ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за укладеним нею 17 березня 2006 року вказаним вище кредитним договором № 36.

За умовами п. 1.2 договору застави на забезпечення своєчасного та повного виконання Позичальником зобов'язань за кредитним договором Заставодавець заставила належні їй майнові права на земельні ділянки відповідно до договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22 березня 2006 року, зареєстрованих у реєстрі за НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Із договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 22 березня 2006 року, посвідчених приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Єлістратовою С.В., зареєстрованих у реєстрі за НОМЕР_3, НОМЕР_4, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 придбала дві незабудовані земельні ділянки площею по 0,75 га кожна, що розташовані на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області, кадастрові номери НОМЕР_1 і НОМЕР_2, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а. с. 76-79).

16 березня 2007 року, 14 березня і 30 жовтня 2008 року між Банком і ОСОБА_4 було укладено три додаткові угоди за №№ 1, 2 і 3 до кредитного договору відповідно, згідно із якими сторони дійшли згоди про те, що кінцевим терміном повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором є 13 березня 2009 року (а. с. 10-12).

Також відповідно до умов додаткової угоди № 3 сторони дійшли згоди щодо заміни валюти кредиту із 520260,00 доларів США на 3381690,00 грн. та сплати 18 % річних у гривнях.

У ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 вересня 2010 року, ухваленому в цивільній справі № 2-5677/10 із ОСОБА_4 на користь ПАТ "АКБ "КИЇВ" стягнуто заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 2032403,04 грн. (а. с. 23-24).

29 квітня 2010 року відповідач ОСОБА_3 зверталася до позивача ПАТ "АКБ "КИЇВ" із заявою (вх. № 5773 від 29 квітня 2010 року), у якій вказувала на те, що у провадженні даного суду знаходиться цивільна справа за позовом ВАТ "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 36 від 17 березня 2006 року в сумі 2032403,04 грн. Знаючи про незадовільний майновий стан Позичальника та її неспроможність сплатити суму заборгованості, просила Банк розглянути пропозицію щодо отримання ним від неї у свою власність двох земельних ділянок кадастрові номери НОМЕР_1 і НОМЕР_2, належних їй на підставі отриманих державних актів на право власності на земельні ділянки, у рахунок погашення суми боргу ОСОБА_4 перед Банком за кредитним договором № 36 від 17 березня 2006 року (а. с. 52).

Факт одержання ПАТ "АКБ "КИЇВ" цього листа представник позивача Слічна С.І. у суді підтвердила.

14 жовтня 2013 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Бурла В.Е., стягувачеві ПАТ "АКБ "КИЇВ" повернуто виконавчий лист № 2-5677/10, виданий 11 серпня 2011 року Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з боржника ОСОБА_4 зазначеної вище суми заборгованості в розмірі 2032403,04 грн. (а. с. 72).

Із наданого ПАТ "АКБ "КИЇВ" розрахунку видно, що станом на 18 грудня 2014 року заборгованість третьої особи: ОСОБА_4 за кредитним договором № 36 від 17 березня 2006 року уже складає 2090583,30 грн. і 91857,81 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 775566,60 грн.; прострочена заборгованість по відсотках - 769220,25 грн. і 67295,10 доларів США; поточна заборгованість по відсотках - 6884,48 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 283081,81 грн.; пеня за несвоєчасну сплату

відсотків - 255830,16 грн. і 24562,71 доларів США (а. с. 15-21).

У ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу" визначено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що третя особа: ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором № 36 від 17 березня 2006 року належним чином не виконала, у визначений сторонами у договорі та додаткових угодах строк до 13 березня 2009 року ПАТ "АКБ "КИЇВ" кредит не повернула, проценти за його користування та пеню не сплатила.

Відповідно до п. 3.1 договору застави, укладеного між Банком і відповідачем ОСОБА_3 30 березня 2006 року, Заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором, вони не будуть виконані як частково, так і в повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. ст. 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що третя особа: ОСОБА_4 у встановлений зазначеним договором строк до 13 березня 2009 року кредит не повернула, проценти за його користування та пеню не сплатила, у зв'язку з цим у позивача ПАТ "АКБ "КИЇВ" 14 березня 2009 року виникло право на звернення до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про звернення стягнення на предмет застави та задоволення за його рахунок своїх вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

До суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогою про звернення стягнення на предмет застави ПАТ "АКБ "КИЇВ" звернулося 17 січня 2015 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті про направлення даної позовної заяви до суду (а. с. 27).

За змістом норми ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи встановлені судом обставини справи, заяву відповідача про застосування спливу позовної давності, суд дійшов висновку, що позов ПАТ "АКБ "КИЇВ" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "КИЇВ" до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.