Провадження 2-3595/15
Справа № 760/6513/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Букіної О.М.
при секретарі Назарчук Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
30.03.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/81-1-0-00/5659 від 20.08.2013 року в розмірі 1 099 987,42 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
В позові посилається на те, що 20.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/5659, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 961 410,27 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, строком до 20.11.2028 року.
На порушення умов кредитного договору відповідач не виконує зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Судом встановлено, що 20.08.2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/5659, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 961 410,27 грн., з процентною ставкою 10,50 % річних, строком до 20.11.2028 року (а.с.10-15).
Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.
Відповідно до п.13.1. Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, встановлених цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень цього Договору.
Згідно п.13.3. Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від простроченої до оплати суми за кожен календарний день прострочення.
Так, відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 23.02.2015 року у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 1 099 987,42 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом в розмірі 922 561,56 грн.; заборгованість за відсотками в розмірі 61 899,45 грн.; пеня в розмірі 115 526,41 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.8-9).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Кредитному договору №014/81-1-0-00/5659 від 20.08.2013 року.
Разом з тим, за правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір є значним.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором вбачається, що сума пені за несвоєчасне виконання умов кредитного договору становить 115 526,41 грн., що є значною сумую.
На думку суду, такі дії позивача щодо нарахування значного розміру неустойки можуть тлумачитися як виявлення ознак недобросовісності. Тому у світлі вищезазначених міркувань та з огляду на усі наявні матеріали суд вважає за потрібне ухвалити рішення на засадах справедливості, зменшивши розмір неустойки до 50 000,00 грн.
Така правова позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03.09.2014 № 6-100цс14, який є обов'язковим для застосування за правилами статті 360-7 ЦПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по Кредитному договору №014/81-1-0-00/5659 від 20.08.2013 року у розмірі 1 034 461,01 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 551, 610-611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 3654,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: