ЄУН № 389/1720/15-ц
Провадження № 2/389/368/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Знамянка цивільну справу за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, уточнивши розмір якої просив суд стягнути її в сумі 196,37 грн., а також у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних 8,66 грн., індекс інфляції 106,61 грн. за період з 29 серпня 2013 року по 3 грудня 2013 року з огляду на те, що лічильник в квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1, був розпломбований 29.08.2013 року, а опломбований лише 03.12.2013 року, а відтак нарахування за водопостачання за період з моменту розпломбування по 03.12.2013 року проводилось за нормами витрат води.

Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач позов не визнав. Вказав, що у спірний період між сторонами були відсутні договірні відносини, в квартирі в той період фактично ніхто не проживав. Крім того, повірка лічильника взагалі повинна була проводитись за рахунок виконавця ОКВП «Дніпро-Кіровоград». Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2. Згідно довідки КП «Знамянська житлово-комунальна контора № 1» у квартирі у спірний період зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 (відповідач) та його донька ОСОБА_2

Відповідач згідно особового рахунку № 102193 є абонентом Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та користувався послугами водопостачання, які надавало підприємство відповідно до фактичних договірних відносин, адже факту отримання послуг та сплати за них у судовому засіданні не заперечував. З 9 грудня 2013 року між сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

Судом встановлено, що 29.08.2013 року у квартирі відповідача проведено розпломбування лічильника води Qn-15 № 7351147, для повірки, про що складено відповідний акт, від підпису якого відповідач відмовився, що підтвердив і у судовому засіданні. У вказаному акті зазначено, що планова повірка проводиться за рахунок споживача, повірку необхідно здійснити протягом одного місяця з дати розпломбування.

Опломбування лічильника типу ЛК-1,5 № 3587563 у квартирі відповідача здійснено 03.12.2013 року, що також засвідчено відповідним актом (а.с. 12).

Таким чином у судовому засіданні зясовано, що спірний період, за який за відповідачем рахується заборгованість перед водопостачальним підприємством, становить від дати розпломбування лічильника 29.08.2013 року по дату опломбування 03.12.2013 року. У вказаний період нарахування вартості спожитих послуг проводилось за нормами споживання, з чим відповідач категорично не погоджується з огляду на те, що позивачем не доведено факту несправності лічильника, повірка мала бути проведена виконавцем послуг, тобто ОКВП «Дніпро-Кіровоград».

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року N 869 (Постанова N 869) затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (Постанова N 869) (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року N 532 (Постанова N 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку (Постанова N 869).

Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обов'язків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обов'язком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року N 1875-IV та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг (Закон від 10 квітня 2014 року N 1198-VIII (Закон N 1198-VII), який набрав чинності 26 квітня 2014 року) питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) статтею 7 Закону N 1875-IV було віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Виконавцем надання житлово-комунальних послуг за адресою проживання відповідача є КП «Знамянська житлово-комунальна контора № 1», до складу тарифів якого послугу з періодичної повірки квартирних приладів обліку води не включено, оскільки рішенням виконавчого комітету Знамянської міської ради від 11.05.2012 року № 236 визначено, що така повірка проводиться за рахунок споживача. А відтак, суд дійшов висновку про те, що у спірний період позивач не повинен нести витрат на повірку засобів обліку води.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року № 6-60цс15 у справі за позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно ч. 2 ст. 41 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дозволяється застосовувати лічильник, якщо він пройшов повірку.

Таким чином, застосування лічильника у разі непроходження чергової повірки заборонено законом.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає правомірним нарахування відповідачу за надані послуги водопостачання та водовідведення по особовому рахунку за період з 29.08.2013 року по 03.12.2013 року згідно з установленими нормативами (нормами) споживання без урахування показників встановленого у квартирі позивача засобу обліку води на підставі п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, та керуючись рішенням Знамянської міської ради № 192 від 30.05.2008 року «Про порядок розрахунків за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та затвердження норм витрат води».

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року).

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 196,37 коп., 3 % річних в сумі 8,66 грн., індекс інфляції в сумі 106,61 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЦПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.04.2015 року скасовано відповідний судовий наказ. Відтак, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Слід також звернути увагу позивача на необхідність більш детального розяснення споживачам порядку проведення періодичної повірки лічильників.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» в особі його виробничого структурного підрозділу Знам'янського водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 196,37 коп., 3 % річних в сумі 8,66 грн., індекс інфляції в сумі 106,61 грн., а також судовий збір в сумі 243,60 грн., всього 555,24 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова