Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/1694/15-ц
провадження 2/369/1264/15
23.03.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У лютому 2015 року позивач звернувсь до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. До 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Разом з тим спільне життя не склалось, їх шлюб був розірваний. З січня 2010 року відповідач добровільно залишив помешкання. За час відсутності відповідач квартирою не цікавитися, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач не проживає без поважних причин тривалий час, причини відсутності є не поважними, тому просила суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
У судове засіданні позивачка та її представник до суду не з'явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задоволити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та тертя особа ОСОБА_3 не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що 24 липня 2012 приватний нотаріус Городищенського районного нотаріального округу видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №31152053 від 24 липня 2012 року ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на дану квратиру.
Відповідно до довідки Ф3 № 167 від 11 лютого 2015 року КП УМГ Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
23 січня 2013 року був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.
Таким чином, відповідач до моменту залишення будинку був членом сім'ї власника та мав право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним приміщенням.
За правилом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
З матеріалів справи встановлено, що з січня 2010 року відповідач виїхав з помешкання, а у січні 2013 року сторони припинили шлюбні стосунки. З того часу він не намагавсь вселитись до спірного житла та не проживав у квартирі.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Факт не проживання з 2010 року ОСОБА_2 також підтверджується актами депутата Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10 лютого 2015 року, від 10 грудня 2014 року, 15 жовтня 2014 року.
Судом встановлено, що з 2010 року відповідач ОСОБА_2 не проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, не мав перешкод в користуванні спірною квартирою, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив, з заявами про вселення на спірну житлову площу не звертавсь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво - Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич