Справа № 350/1969/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2137/2015
Головуючий у 1 інстанції Пулик М.В. М. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_2 її передставника ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -

ОСОБА_6,

відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Сваричівська сільська рада, відділ Держземагенства у Рожнятівському районі, відділ містобудування і архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації про усунення перешкод в користування дорогою загального призначення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 06 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 році ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом із врахуванням уточнених вимог, зазначала, що проживає в домоволодінні по АДРЕСА_1 Рожнятівського району. Відповідачі, домоволодіння та земельні ділянки яких розміщені на цій же вулиці, самовільно пригородили частинну вищевказаної вулиці, чинять їй перешкоди у користуванні зазначеною дорогою, яка полягає у неможливості проїзду машиною до належного їй домоволодіння. Згідно листа відділу містобудування та архітектури Рожнятівської районної державної адміністрації від 13 вересня 2013 року №16/01-15 заначена дорога із-за неправомірних дій відповідачів не відповідає нормативним параметрам житлової вулиці. Посилаючись на те, що відповідачами порушується її право на користування дорогою загального користування, просила ОСОБА_4 ОСОБА_7, ОСОБА_5 за власні кошти усунути перешкоди в користуванні АДРЕСА_1 Рожнятівського району Івано-Франківської області, звільнивши відповідно на 2,5 м., 2,1 м. 2,0 м. ширину вулиці в напрямку власних будинків з демонтажем самовільно встановлених огорож.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 06 серпня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що відповідачами самовільно збудовані огорожі на частині дороги, призначеної для проїзду. Крім того, не враховано, що ширини вулиці розміром 8,0 м. підтверджується викопіюванням з генплану та доводами представника архітектури.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вважають оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не представила суду доказів на підтвердження своїх вимог щодо здійснення їй перешкод в користуванні дорогою, що є підставою для захисту порушеного права. Крім того, ОСОБА_2 не являється суб'єктом права вимоги по знесення самочинного будівництва, а саме огорож відповідачів.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Судом встановлено, що належні ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домоволодіння та земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_1 Рожнятівського району Івано-Франківської області, ширина якої становить від 3,5 м. до 5,0 м., що підтверджується даними, які містяться в інформації Сваричівської сільської ради Рожнятівського району (а.с.33).

Відповідно до положень ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В позовній заяві позивачка зазначала про те, що відповідачі самовільно пригородили частинну спірної дороги, чинять їй перешкоди у користуванні цією дорогою, яка полягає у неможливості проїзду машиною до належного їй домоволодіння. Зокрема, ОСОБА_4 ОСОБА_7, ОСОБА_5 самовільно пригородили частинну спірної дороги АДРЕСА_1 Рожнятівського району Івано-Франківської області відповідно розміром на 2,5 м., 2,1 м. 2,0 м. ширини.Проте доказів того, що відповідно до ст. 391 ЦК України такими діями порушується її право користування та розпоряджання своїм майном позивачка не подала.

За змістом ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить

розпорядження землями територіальних громад.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил право на звернення до суду з вимогою про знесення самочинного будівництва має відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. При цьому, якщо можливо провести відповідну перебудову самочинного будівництва, суд може постановити рішення про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести таку перебудову.

Відповідно до положень статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та (або) якщо перебудова об'єкта є неможливою.

Установлено, що відповідно до вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК України відповідачам, які здійснила самочинне будівництво огорожі, припис про усунення порушень, чи про можливість їх перебудови не надсилався.

Оскільки відповідно ч.7 ст.376 ЦК України орган місцевого самоврядування не звертався до суду про приведення відповідачами споруджених огорож відповідно до будівельних норм та правил, то суд прийшов до правильного висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що проектована АДРЕСА_1 Рожнятівського району Івано-Франківської області повинна становити шириною 8,0 м., так як у матеріалах справи відсутні докази, що відповідно ст.12 Земельного кодексу України Сваричівсько сільською радою Рожнятівського району приймалось рішення про встановлення розмірів зазначеної вулиці.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Рожнятівського районного суду від 06 серпня 2015 року даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк Судді: Р.Й.Матківський

Я.Ю.Ковалюк