Номер провадження: 22-ц/785/296/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Ступакова О.А.

- ОСОБА_2

при секретарі Желєзнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Янгол 3», ОСОБА_7 про визнання недійсним довіреності та правочину щодо відчуження автомобіля, про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування та його витребування, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, переведення прав і обов'язків покупця та визнання права власності на автомобіль, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, -

встановила:

28.08.2013 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який 20.03.2014 року був уточнений, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, TOB «Янгол 3», ОСОБА_7 про визнання недійсним довіреності та правочину щодо відчуження автомобіля, про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування та його витребування, посилаючись на те, що 21.10.2012 року помер його, позивача, батько ОСОБА_9, який за життя 02.08.2012 року видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_7 розпоряджатися належним йому на праві власності автомобілем Mitsubishi L200, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, посвідчивши цю довіреність у приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 344.

Позивача зазначав, що після смерті ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_10 в порядку передоручення 30.10.2012 року видав довіреність ОСОБА_5, посвідчивши її у приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу

Одеської області ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 640, на підставі якої ОСОБА_5 зняла спірний автомобіль з обліку в РЕВ № 3 при УДАІ, передала спірний автомобіль для реалізації ТOB «Янгол 3», господарська діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів, 30.10.2012 року TOB «Янгол 3» видав відповідачці ОСОБА_4 довідку-рахунок № 769392 про те, що їй продано за 32 034,00 гривень спірний автомобіль. Крім того, на підставі цієї довідки-рахунку 31.12.2012 року спірний автомобіль було зареєстровано РЕВ № 1 при УДАІ за відповідачкою ОСОБА_4 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і номерні знаки ВН 8740 ЕН.

Позивач просив суд:

- визнати недійсною довіреність від 30.10. 2012 року, текст якої викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВРР № 457236, яку посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за номером реєстрі № 640, якою ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності від 02.08.2012 року, текст якої викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВРО № 611189, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за реєстром № 344, уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися належним ОСОБА_9 автомобілем Mitsubishi L200, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- визнати недійсним правочин щодо відчуження легкового автомобіля Mitsubishi L200, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав ОСОБА_9, вчинений 30-31.10.2012 року відчужувачем ОСОБА_5, яка діяла від імені померлого на підставі довіреності від 30.10.2012 року, та набувачем ОСОБА_4;

- визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 360439 на автомобіль Mitsubishi L200, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, видане 31.10.2O12 року РЕВ № 1 при Управлінні Державтоінспекції ГУМВС України в Одеській області ім'я ОСОБА_4;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль Mitsubishi L200, 2007 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна 2477 смЗ, № 4D56UCAT7599, кузов (рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, державний номерний знак НОМЕР_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 21.10.2012 року,

- витребувати легковий автомобіль Mitsubishi L200, 2007 року випуску, сірого кольору, об'єм двигуна 2477 смЗ, № 4D56UCAT7599, кузов (рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, державний номерний знак НОМЕР_2 від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи їх положеннями ч. З ст. 215 ЦК України, згідно яких якщо недійсність правочину прямо не встановлена одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач зазначив, що в зв'язку зі смертю ОСОБА_9 припинилася його правоздатність відповідно до ст. 25 ЦК України, згідно частини четвертої якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а тому довіреність від 30.10.2012 року, яку видано в порядку передоручення, є недійсною. За таких підстав, на думку позивача, відповідачка ОСОБА_5 не мала права на вчинення від імені померлого після його смерті правочинів, пов'язаних з відчуженням спірного автомобіля, а саме звертатися до органів ДАІ із заявою від 30.10.2012 року про зняття з обліку спірного автомобіля, передавати спірний автомобіль для реалізації ТОВ «Янгол 3», одержувати від TOB «Янгол 3» грошові кошти, виручені від продажу спірного автомобіля.

Крім того, позивач послався на положення ст. 330 ЦК України, згідно якої якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього, відповідно до п. З ч. І ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому згідно ч. 5 ст. 12 ЦК України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Позивач та його представник стверджують, що відповідачі знали про смерть ОСОБА_11, так як смерть останнього наступила вдома за адресою: вул. Горностаєва, 107, с. Дальник Овідіопольського району Одеської області, де відповідачі проживали однією сім'єю, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, виданим 22.10.2012 року КУ «Грибівська амбулаторія», а відтак - ОСОБА_4 є недобросовісним набувачем спірного автомобіля.

Крім того, позивач посилається на положення ч. І ст. 216 ЦК України, згідно яких дійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Позивач вважав, що суд повинен на підставі зазначених положень ст. 216 застосувати двосторонню реституцію та зобов'язати ОСОБА_4 повернути спірний автомобіль йому, позивачеві, який прийняв спадщину після померлого ОСОБА_9 Крім того, наведене підтверджується ст. З87 ЦК України, згідно якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов ОСОБА_3 не визнали, ОСОБА_12 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля, переведення прав і обов'язків покупця та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що вона, позивачка, є підприємцем і для ведення господарської діяльності необхідно було придбати автомобіль, проте з причин перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13, з яким фактично було припинено шлюбні відносини, не хотіла оформлювати автомобіль на своє ім'я, а тому 04.10.2011 року вона, відповідачка, передала ОСОБА_8 особисті кошти у розмірі 20 000 доларів США для придбання автомобіля Mitsubishi L200, що підтверджується відповідною розпискою, яка; була укладена ОСОБА_8 у присутності двох свідків: ОСОБА_14 та ОСОБА_15, за які був придбаний спірний автомобіль на ім'я ОСОБА_9, з яким вона, позивачка, про це домовилася, а фактично покупцем автомобіля була вона, ОСОБА_5

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 стверджувала, що ОСОБА_9 не набував власності на спірний автомобіль, так як не передавав кошти власнику спірного автомобіля при укладенні договору купівлі-продажу, зазначеним автомобілем ніколи не користувався, не розпоряджався, при цьому він, ОСОБА_9 видав на неї довіреність на розпорядження автомобілем, який вона експлуатує, несе витрати по його утриманню та обслуговуванню.

З таких підстав позивачка ОСОБА_5 просила суд:

- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Mitsubishi L200, 2007 року випуску, об'єм двигуна 2477, шасі (кузов, рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, реєстраційний номер № НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № З УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2011 року, укладеного 04.10.2011 року в частині покупця зазначеного автомобіля, зазначивши покупцем спірного автомобіля її - ОСОБА_5В;

- перевести на неї, ОСОБА_5, права та обов'язки покупця автомобіля Mitsubishi L200, 2007 випуску, об'єм двигуна 2477, шасі (кузов, рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, реєстраційний номер № НОМЕР_3, зареєстрований РЕВ № З УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2011 року, за договором купівлі-продажу, укладеного 04.10.2011 року за цим договором;

- визнати за нею, ОСОБА_5, право власності на автомобіль Mitsubishi L200, 2007 року випуску, об'єм двигуна 2477, шасі (кузов, рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, реєстраційний номер № НОМЕР_3, зареєстрований РЕВ № 3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2011 року.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 та її представники обґрунтовували позовні вимоги положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України, згідно яких підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, та положеннями ст. 235 ЦК України, згідно яких удаваною є угода, яка вчинена сторонами для приховання іншої угоди, яку вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що угода була вчинена сторонами для приховання іншої угоди, яку вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо угоди, яку сторони насправді вчинили.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 зустрічний позов ОСОБА_5 не визнав, виклавши свої доводи у письмових запереченнях проти зустрічного позову від 22.04.2014 року.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_8 10.03.2014 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення на розсуд суду.

Представники третіх осіб до суду не з'явилися.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволений частково.

Визнано недійсною довіреність від 30.10.2012 року, текст якої викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВРР № 457236, яку посвідчено приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 640, якою ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_9 на підставі довіреності від 02.08.2012 року, текст якої викладено на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВРО № 611189, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за реєстром № 344, уповноважив ОСОБА_5 розпоряджатися належним ОСОБА_9 автомобілем Mitsubishi L200, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. В решті частини позовних вимог відмовлено.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалення нового рішення, яким його позовні вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У ч. 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межax доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах не задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_5 апеляційну скаргу не подавала, а ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду тільки в частині не задоволення його позовних вимог.

Судом встановлено, що 02.08.2012 року ОСОБА_9 склав довіреність на ім'я ОСОБА_7, посвідчивши її у приватного нотаріуса Овідіопольського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 344, якою доручив ОСОБА_16, зокрема, розпоряджатися автомобілем Mitsubishi L200, 2007 року випуску, об'єм двигуна 2477, шасі (кузов, рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, реєстраційний номер № НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № 3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2011 року, строком на три роки.

30.10.2012 року ОСОБА_7 в порядку передоручення склав довіреність на ім'я ОСОБА_5, посвідчивши її у приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 за номером в реєстрі № 640, якою доручив ОСОБА_5, зокрема, розпоряджатися автомобілем Mitsubishi L200, 2007 року випуску, об'єм двигуна 2477, шасі (кузов, рама, коляска) № MMBJNKB408D003710, реєстраційний номер № НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ № 3 УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04.10.2011 року, строком на три роки.

Згідно довідки-рахунку серії ДПІ № 769392, яка видана 30.10.2012 року TOB «Янгол З» на імя ОСОБА_4, остання придбала автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобy № САК 093269, вартістю 32 034,00 гривень.

На реєстраційній картці власника транспортного засобу на ім'я ОСОБА_9 на автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5 є мітка про його зняття з обліку 30.10.2012 року за дорученням ОСОБА_5 та відмітка TOB «Янгол З» про продаж цього транспортного засобу ОСОБА_4, про що видано довідку-рахунок серії ДПІ № 769392.

Довідкою - рахунком, виданою суб'єктом господарювання, що здійснює комісійний продаж автомобілів, в даному випадку довідкою-рахунком серії ДПІ № 769392, виданою 30.10.2012 року TOB «ЯнголЗ», було посвідчена купівля-продаж автомобіля між покупцем, яким по цій справі є ОСОБА_4, та особою, яка зазначена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу - ОСОБА_9

Як встановлено судом 21.10.2012 року, тобто до складення довіреності ОСОБА_16 на ОСОБА_5 від 30.10.2012 року, та укладення договору купівлі-продажу спірного автомобілю, ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 12.10.2012 року Відділом державного РАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис №373).

Спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є син померлого ОСОБА_17 - позивач ОСОБА_3С, який в шестимісячний строк звернувся до Овідіопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_11, що сталася 21.10.2012 року (спадкова справа № 91/2013).

Відповідно до ч. І ст. 237, ст. 239 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та інших підстав встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя.

3a змістом ст. 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обовязки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу. іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Oco6a, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ч.ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України).

З огляду на викладене, довіреність складена ОСОБА_16 30.10.2012 року від імені померлого ОСОБА_9, на ім'я ОСОБА_5 та укладеного договору купівлі-продажу ОСОБА_5 в силу положень ст. ст. 203, 215, 228 ЦК України є нікчемними правочинами та не створюють юридичних наслідків, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. З ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не мiг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі.

Судом установлено, що єдиним спадкоємцею всього майна померлого 21 жовтня 2012 року ОСОБА_9 є його син ОСОБА_3С.(а.с. 10-11)

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Таким чином, оскільки, як установлено судом, спірний автомобіль був відчужений від імені ОСОБА_9 поза його волею, то ОСОБА_3 мав право домагатися відновлення свого права на нього. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадкований автомобіль - право володіння та право користування ним і, відповідно, право на захист цих прав. Право розпорядження зазначеним автомобілем виникає в позивача з часу державної реєстрації його права власності на нього (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

За вказаних обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про те, що довіреності від імені ОСОБА_9 не могли породжувати ніяких правових наслідків, оскільки на час їх видачі довіритель був померлим, відповідачі незаконно заволоділи майном, що є порушенням публічного порядку, а тому висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для витребування майна від особи, яка незаконно ним заволоділа та визнання права власності на нього за спадкоємцем є необґрунтованим та не відповідають вимогам закону.

Така судова практика підтверджується і ухвалами Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року та 05 червня 2013 року.

На підставі наведеного колегія вважає, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5 та витребування цього автомобіля від ОСОБА_4 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Янгол 3», ОСОБА_7 про визнання недійсним довіреності та правочину щодо відчуження автомобіля, про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування та його витребування, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, переведення прав і обов'язків покупця та визнання права власності на автомобіль, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5 та витребування цього автомобіля від ОСОБА_4 - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «Янгол 3», ОСОБА_7 про визнання недійсним довіреності та правочину щодо відчуження автомобіля, про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування та його витребування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5.

Витребувати автомобіль марки Mitsubishi L200, двигун № НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_5 від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору у розмірі по 700 грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий : В.А. Станкевич

Судді О.А. Ступаков

ОСОБА_2