Справа № 750/5248/15-ц Провадження № 22-ц/795/1541/2015 Головуючий у I інстанції Логвіна Т. В. Доповідач - Горобець Т. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Горобець Т.В. ,

суддів -Бечка Є.М., Острянського В.І.

при секретарі Мартиновій А.В.

за участі представника ПАТ „ Державний ощадний банк України ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»») на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ( далі ПАТ «Держощадбанк») ОСОБА_4 про припинення права застави рухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У апеляційній скарзі на зазначене рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.06.2015 року, яким позов ОСОБА_5 до ПАТ «Держощадбанк» та ОСОБА_6 про припинення права застави рухомого майна, задоволено повністю, ПАТ « Держощадбанк » просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, не врахував положення ст.ст. 20,27 Закону України « Про заставу», зміст яких свідчить неможливість припинення застави, якщо зобов»язання не виконане у повному обсязі, а також, що застава зберігає силу, якщо майно, або майнові права , що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Крім того, апелянт вважає, що суд неправильно тлумачив та застосував положення ст.ст.183,187,188, 190 ЦК України, у яких регламентується поняття подільної та неподільної речі, складової частини та складної речі і , як наслідок, безпідставно застосував п.3 ч.1 ст.593 ЦК України, визнавши право застави припиненим.

Доводами апеляційної скарги є також посилання на порушення судом вимог ст.213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення, оскільки суд неповно встановив обставини справи, безпідставно вважав встановленими обставини, які мають значення для вирішення спору, які не були підтверджені належними доказами.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, пославшись на обставини , викладені у її доводах, крім того, зазначив, що справа з аналогічним позовом ОСОБА_5 до ПАТ « Держощадбанк» вже розглядалась у суді, рішенням апеляційного суду Чернігівської області рішення суду першої інстанції про припинення приватного обтяження рухомого майна скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі.

Пзивач ОСОБА_5 також у судове засідання не з»явилась, у заяві, наданій через канцелярію суду, просила справу розглянути без її участі, рішення районного суду від 30.06.2015 року залишити без змін.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу просила відхилити, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з правильним застосуванням норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини.

Щодо тотожності сторін , а також предмету та підстав позову, який з приводу даного заставного майна вже розглядався судами у 2014 році з ухваленням рішення, що набрало законної сили, представник позивача зазначила, що у справі, яка розглядається на даний час, позов заявлено з інших підстав, а саме, юридичних фактів, якими обґрунтовується позов, у даній справі йдеться про визнання права припиненим, а у березні 2014 року був заявлений та розглядався негаторний позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної справи та справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/2438/14, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції відповідно до правил ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.03.2013 року про стягнення з ОСОБА_6 4 333 607,59 грн заборгованості на користь ПАТ « Держощадбанк» в порядку примусового виконання рішення суду було звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль боржника ОСОБА_6 - MAZDA моделі CX9 , 2008 року випуску.

На торгах автомобіль боржника ОСОБА_6 було продано у розукомплектованому стані - не було двигуна, навісного обладнання, чотирьох коліс, фар, капоту, бамперу, коробки передач.

Позивачка ОСОБА_5 придбала вказаний автомобіль з торгів, повністю сплатила вартість такого автомобіля, яка з врахуванням неналежного технічного стану становила 71 477,00 грн . Після придбання автомобіля позивач не може його зареєструвати в ДАІ у встановленому порядку, так, як автомобіль залишається під приватним обтяженням ПАТ « Держощадбанк» відповідно до договору застави рухомого майна від 22.09.2008 року, укладеного банком з ОСОБА_6 в порядку забезпечення виконання кредитного договору. Обтяження зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тому, посилаючись на ст.16 ЦК України та п. 3 ч.1 ст.593 ЦК України позивач просила в порядку захисту свого майнового права позов задовольнити.

Встановивши зазначені факти, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позову і на підставі п.3 ч.1 ст. 593 ЦК України позов ОСОБА_3 до ПАТ « Державний ощадний банк України», ОСОБА_6 задовольнив у повному обсязі.

Визнав припиненим право застави ПАТ «Державний ощадний банк України» на рухоме майно - автомобіль MAZDA CX9 ,2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, яке виникло на підставі договору застави майна, укладеного 22.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством « Державний ощадний банк України» та ОСОБА_6. Суд також припинив забезпечувальне приватне обтяження Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» у вигляді застави рухомого майна автомобіля MAZDA CX9 ,2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, у зв»язку з припиненням права застави Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України».

З таким рішенням не може погодитись колегія суддів апеляційного суду , вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права , яке є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст.307 ЦПК України апеляційний суд може постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до частини 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишення заяви без розгляду, з підстав, визначених статтями 205, 207 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 07.03.2014 року посилаючись на ст. 391 ЦК України ( захист порушеного права власності) звернулась з позовом до УДАІ УМВС України в Чернігівській області та ПАТ « Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном автомобілем MAZDA CX9 ,2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, який вона за 71 477,00 грн придбала на торгах, що проводились в в межах виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАП « Держощадбанк » заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначала у позові, що не може здійснити реєстрацію вказаного автомобіля, оскільки той перебуває під приватним обтяженням ПАТ « Державний ощадний банк України», накладеним на підставі договору застави автомобіля , тому у позові ставилась вимога «Припинити приватне обтяження застави рухомого майна автомобіля MAZDA моделі CX9 ,2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо боржника ОСОБА_6 у зв»язку з реалізацією предмета застави. УДАІ зобовязати зареєструвати зазначений автомобіль.

З встановленого вбачається, що і у позові по справі, яка розглядається і у позові від 07.03.2014 року, заявлених ОСОБА_5 до ПАТ „ Держощадбанк позивачка посилалась на одні і ті ж обставини і на ті ж правові підстави вимог на п.3 ч.1 ст.593 ЦК України та ст.391 ЦК України. Також, предмет позову ОСОБА_5 в частині вимог до Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» - припинення приватного обтяження застави рухомого майна , був тотожним предмету позову по справі, яка розглядається , незважаючи на те, що зміст позовних вимог, як те вимагає п.3 ч.1 ст.119 ЦПК України , позивачем у кожній з позовних заяв сформульовано по різному.

Рішенням Деснянського районного суд м. Чернігова від 27.03.2014 року позов ОСОБА_5В.в частині вимог до Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» про припинення приватного обтяження застави рухомого майна, було задоволено, а в частині вимог до УДАІ УМВС України в Чернігівській області відмовлено, як передчасно заявлений.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 28.04.2014 року рішення районного суду від 27.03.2014 року в частині вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» скасовано, у задоволенні вимог ОСОБА_5 про припинення приватного обтяження застави рухомого майна - автомобіля MAZDA моделі CX9 ,2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна щодо боржника ОСОБА_6 у зв»язку з реалізацією предмета застави, відмовлено. Рішення апеляційного суду набрало чинності, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 судом касаційної інстанції відмовлено.

Тобто, на час розгляду справи у суді 30.06.2015 року вже існувало рішення, постановлене по спору між тими ж сторонами, про один і той же предмет та з одних і тих же підстав, яке набрало чинності 28.04.2014 року.

Пояснення позивача та її представника про те, що у спорі , вирішеному 28.04.2014 року та у спорі по даній справі вбачається інша представа позовау, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи спростовуються змістом позовних заяв та текстом судових рішень у справах №750/2438/14 та 750/5248/15 Деснянського районного суду м. Чернігова.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, розглянувши справу по суті ухвалив рішення про задоволення вимог ОСОБА_7.

Враховуючи, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права відповідно до ст.310 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення , апеляційний суд на підставі ч.3 ст.303 ЦПК України, розглядає справу поза межами доводів апеляційної скарги та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.06.2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ « Державний ощадний банк України», слід скасувати, провадження в у справі цій частині закрити.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» підлягають стягненню витрати понесені апелянтом по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги.

Керуючись п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, ст.ст. 303, 307, ч.1 ст.310ЦПК України, ст.ст.314, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 червня 2015 року в частині вирішення позову до ПАТ « Державний ощадний банк України» скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства«Державний ощадний банк України» 121 ( сто двадцять одну) грн. 80 коп . у відшкодування судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:Судді: