Справа № 404/2664/15-ц
Номер провадження 2/404/1968/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі :

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №15 по вулиці Жовтневої Революції 24 в місті Кіровограді та зняти його з реєстраційного обліку.

Позов мотивовано тим, що позивач є головним квартиронаймачем на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордера від 12.01.1989 року.

За вказаною адресою зареєстровані як мешканці - ОСОБА_1 та його син - ОСОБА_2.

З 2014 року відповідач за місцем реєстрації не зявлявся. Точна адреса проживання відповідача йому не відома. З часу відїзду і по теперішній час відповідач у спірній квартирі не проживає.

Оскільки, відповідач не оплачували і не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні, тому всі ці витрати несе позивач, як власник особового рахунку. Позивач просить суд визнання відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити посилаючи на обставини зазначенні в позовній заяві. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації, про причини неявки суд не сповістив, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 головним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі ордера №120 від 12.01.1989 року виданого рішенням виконавчого комітету Ленінського районної ради народних депутатів, що виданий на чотирьох членів сім»ї, а саме: ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 донька, ОСОБА_2 син, ОСОБА_5 батько (а.с.5).

Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої житлово-експлуатаційною конторою № 1, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано: ОСОБА_1 - квартиронаймачем, сина ОСОБА_2. (а.с.6).

Актами від 04.08.2014 та 08.04.2015 року у складі: сусідів, паспортиста та майстра участку, затвердженої начальником КП «ЖЕО №1 КМР», складено довідку про те, що на день перевірки, та зі слів сусідів в квартирі АДРЕСА_1 немає ОСОБА_1.

Згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

У відповідності зі ст.7 цього Закону, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду, яке набрало законної сили (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, без добровільного зняття з реєстрації, особу можна зняти з реєстрації лише за рішенням суду.

Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Згідно з ч.1 ст.11 Закону реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Таким чином, за наявності судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке набрало законної сили, та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов'язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, зняття з реєстраційного обліку такої особи у судовому порядку не потребується.

За наведеного, суд відмовляє у задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки скасування реєстрації віднесено до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, які не приймали участі у розгляді справи та відсутні дані про порушення ними прав позивача.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи зі змісту норм ст. ст. 71, 72 ЖК України та роз'яснень, які містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Реєстрація відповідача в квартирі де позивач є головним квартиронаймачем на підставі ордеру, не дає можливості використати позивачу вищевказані права у повному обсязі та створює перешкоди у володінні та користуванні майном, відтак позов в частині визнання відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартири АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №15 розташованою по вулиці Жовтневої Революції, 24 в місті Кіровограді.

У задоволенні вимоги про зняття з реєстрації та обліку - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда