Справа № 379/1050/15-ц Головуючий у І інстанції Бойко М. Г.
Провадження № 22-ц/780/5426/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 46 29.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Ківшоватська сільська рада Таращанського району Київської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Заявлені вимоги мотивувала тим, що є власником житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 Таращанського району; 18 лютого 1986 року їй було виділено земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також для ведення підсобного селянського господарства, яку в 1999 році передано їй в приватну власність. В кінці 1988 року на суміжній земельній ділянці розпочав будівництво житлового будинку відповідач ОСОБА_3, після закінчення будівництва звернувся до неї з проханням підписати акт встановлення на місцевості та передачі на зберігання межових знаків власнику земельної ділянки, який вона підписала. Проте відповідач відразу замість встановлення межових знаків встановив глухий паркан, захопивши частину її земельної ділянки - 3 м. по всій довжині. З часу виникнення конфлікту ані вона, ані представники Ківшоватської сільської ради не можуть зобов'язати відповідача встановити по координатах межові знаки та повернути їй частину захопленої земельної ділянки. Просила усунути перешкоди у користуванні земельної ділянкою шляхом повернення відповідачем частини земельної ділянки шириною 3 м. по всій довжині та зобов'язати відповідача встановити межові знаки, демонтувати огорожу на межі земельних ділянок та облаштувати на господарській будівлі водовідвід.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, з підстав, що позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

03 серпня 2015 року позивачем на виконання ухвали від 20 липня 2015 року надано заяву про усунення недоліків, із якою надано додаткові докази та збільшено позовні вимоги вимогою про визнання державного акту на право власності на землю відповідача від 25 червня 2001 року недійсним.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 06 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 06 серпня 2015 року та передати питання щодо відкриття провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи заяву на підставі ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою суду позовна заява була залишена без руху в зв'язку із невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України, в установлений строк недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження, позивачем усунуті не були, вимоги ухвали суду не виконані.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На думку колегії суддів, позовна заява подана заявником із дотриманням вимог, що встановлені ст. 121 ЦПК України.

Вказівки суду першої інстанції на невиконання заявником вимог ухвали не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 119 - 121 ЦПК України та є помилковими.

Так, форма і зміст заяви, враховуючи суть вимог, правовідносини між сторонами, відповідали вимогам ст. ст. 119, 247 ЦПК України, що являлось підставою для відкриття провадження у справі згідно положень ст. 122 ЦПК України.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до ч. 3 ст. 10, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відтак відсутність доказів, на які посилається позивач, та недоведення в судовому засіданні обставин, якими він обґрунтовує позов, може бути підставою для відмови в позові за результатами розгляду справи, а не для відмови у відкритті провадження в справі.

З огляду на викладене висновки суду першої інстанції щодо невідповідності позовної заяви ст. ст. 119, 121 ЦПК України та в зв'язку із цим визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу є помилковими.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, оскільки при постановленні ухвали був порушений порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 06 серпня 2015 скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Ігнатченко Н.В.

Фінагєєв В.О.