Києво-Святошинський районний суд Київської області
Провадження № 2/369/587/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11.02.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації і визнання недійсним договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року прокурор Києво-Святошинського району Київської області звернувся в інтересах держави до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідачів Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації та визнання недійсним договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення, посилаючись на те, що прокуратурою Києво-Святошинського району встановлено порушення вимог законодавства при наданні в користування об'єкту водного фонду загальнодержавного значення.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 20 січня 2012 року № 58 «Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту громадянину України ОСОБА_2 в межах села Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району Київської області» надано дозвіл на укладання з ОСОБА_2 договору довгострокової оренди водного об'єкту в межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району загальною площею 17,6641 га строком на 25 років для риборозведення.

На підставі вказаного розпорядження, 24 лютого 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 було укладено договір оренди водного об'єкта загальнодержавного значення № 84, згідно з яким ОСОБА_2 передано в довгострокове користування на умовах оренди водний об'єкт площею 17,6641 га, що знаходиться в адміністративних межах Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району.

Передача вказаного об'єкта в оренду підтверджується актом прийому-передачі водного об'єкта від 24 лютого 2012 року, який є невід'ємною частиною Договору.

Наказом Державного комітету України по водному господарству від 03 червня 1997 року № 41, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 січня 1998 року за № 2/2442, затверджено Перелік річок та водойм України, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення, згідно з яким водні об'єкти місцевого значення знаходяться на території Одеської, Миколаївської, Херсонської, Запорізької, Донецької областей та Автономної Республіки Крим.

Прокурор Києво-Святошинського району Київської області наголошував, що на території Київської області всі водойми відносяться до водних об'єктів загальнодержавного значення, що підтверджується листом управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області від 07 травня 2014 року № 354.

З урахуванням викладеного, спірний водний об'єкт, який знаходиться на території Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, відноситься до водних об'єктів загальнодержавного значення.

Прокурор Києво-Святошинського району Київської області зазначав, що Кабінетом Міністрів України не надано Києво-Святошинській районній державній адміністрації повноважень щодо розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення. З огляду на це, та у зв'язку з тим, що місцеві державні адміністрації набувають статусу орендодавців водних об'єктів загальнодержавного значення за умови розподілу таких повноважень Кабінетом Міністрів України, є достатньо правових підстав для визнання незаконним та скасування спірного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 1175 від 22 червня 2012 року і, як наслідок, визнання недійсним договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення.

Відповідно до Положення про Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України 18 листопада 2011 року № 237, основними завданнями Київводресурсів є реалізація в м. Києві та Київській області державної політики щодо розвитку водного господарства. Однак, у вказаному положенні не передбачено повноважень щодо звернення до суду про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо відчуження чи передачі у користування об'єктів водного фонду, а також їх повернення з чужого незаконного володіння.

Враховуючи викладене, прокурор Києво-Святошинського району Київської області просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 20 січня 2012 року № 58 «Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту громадянину України ОСОБА_2 в межах села Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району Київської області», визнати недійсним договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення № 84, укладений 24 лютого 2012 року між Києво-Святошинською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2, та стягнути з ОСОБА_2 та Києво-Святошинської районної державної адміністрації судові витрати.

В судовому засіданні прокурор Києво-Святошинського району Київської області поданий в інтересах держави позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Києво-Святошинської РДА в судовому засіданні поданий позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні поданий позов не визнала та заперечувала проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 січня 2012 року Києво-Святошинська районна державна адміністрація винесла Розпорядження № 58 «Про передачу в довгострокову оренду водного об'єкту громадянину України ОСОБА_2 в межах села Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району Київської області». Відповідно до вказаного розпорядження Києво-Святошинська районна державна адміністрація розпорядилася надати в оренду, терміном на 25 років, ОСОБА_2 водний об'єкт, площа водного дзеркала якого складає 17,6641 га для риборозведення в межах села Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району. Річна орендна плата за користування водними ресурсами встановлена у розмірі 700 (сімсот) гривень на рік за 1,0 га.

На підставі та на виконання зазначеного розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації було укладено Договір оренди водного об'єкта загальнодержавного значення № 84, відповідно до якого Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області надає в оренду, а ОСОБА_2 приймає в строкове платне користування на умовах оренди водний об'єкт в межах села Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району Київської області, площа водного дзеркала складає 14,6641 га, для риборозведення.

Відповідно до п. 1.2. Договору за користування водним об'єктом на умовах оренди, ОСОБА_2 сплачує орендну плату в розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок за 1 га в рік за кожний рік оренди протягом терміну дії Договору. Загальний розмір орендної плати за рік становить 12 364 (дванадцять тисяч триста шістдесят чотири) гривні 87 копійок. Орендна плата вноситься щорічно до 20 січня року, за який здійснюється оплата до обласного бюджету Київської області, з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індексу інфляції) за попередній рік.

Відповідно до п. 1.5. Договору термін його дії становить 25 років.

Згідно з п. 4.3. Договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; нецільового використання орендованого водного об'єкту; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; в інших випадках, передбачених законодавством України та цим Договором.

За правилами ч. 1 ст. 59 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Відповідно до положень ч. 4 ст. 59 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 126 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до приписів ч. 1, 2, 4 ст. 93 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Оренда земельної ділянки може бути короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років.

Відповідно до вимог ст. 51 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Відповідно до вимог ст. 85 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) у тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг водовідведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним та фізичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідних орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутство орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем. Договір оренди може бути розірвано на вимогу однієї зі сторін за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід'ємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Як вбачається з викладеного, Києво-Святошинська РДА Київської області та ОСОБА_2 на виконання вимог чинного земельного законодавства уклали договір оренди земельної ділянки водного фонду. З дослідження матеріалів справи та положень законів України вбачається, що вказаний договір був оформлений з дотриманням умов, необхідних для такого виду договорів.

Передача та прийняття в оренду водного об'єкта загальнодержавного значення площею 17,6641 га в межах с. Крюківщина та в адміністративних межах Тарасівської сільської ради за межами населеного пункту Києво-Святошинського району Київської області підтверджується Актом прийому-передачі водного об'єкта за Договором оренди водного об'єкта загальнодержавного значення № 84 від 24 лютого 2012 року.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Водогосподарського паспорта водойми «Сахравщина» площею 17,6641 га в межах Крюківщинської та Тарасівської сільських рад Києво-Святошинського району Київської області, затвердженого технічною радою Ірпінського МУВГ, протокол № 7 від 08 листопада 2011 року, вказаний водний об'єкт розташований в с. Крюківщина, с. Тарасівка Києво-Святошинського району, призначений для риборозведення, підвідомчий Крюківщинській та Тарасівській сільським радам. Площа дзеркала водного об'єкту становить 17,6641 га.

З відповіді Управління водних ресурсів у м. Києві та Київській області Державного агентства водних ресурсів України від 17 травня 2014 року за № 354 на запит прокурора Києво-Святошинського району Київської області вбачається, що Наказом Держводгоспу України від 03 червня 1997 року № 41 затверджений та зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 06 січня 1998 року № 2/2442 «Перелік річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення», відповідно до якого водні об'єкти місцевого значення на території Київської області відсутні, відповідно всі водні об'єкти розташовані на території Київської області віднесені до водних об'єктів загальнодержавного значення. Станом на 28 березня 2014 року в користуванні на умовах оренди перебувають водні об'єкти за 35 договорами оренди водних об'єктів, які були укладені в 2012-2013 роках. Частина водних об'єктів використовується за договорами оренди земельних ділянок, які були укладені в попередні роки.

Згідно з вимогами ст. 18 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

За правилами ст. 19 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) за цільовим призначенням землі поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до вимог ст. 58 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Відповідно до вимог ст. 3 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води - природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали, інші водні об'єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до водних об'єктів загальнодержавного значення належать внутрішні морські води та територіальне море; підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання; поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків; водні об'єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних.

Відповідно до вимог ст. 6 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування. Народ України здійснює право власності на води (водні об'єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідними органами державної виконавчої влади та Раді міністрів АРК.

Відповідно до вимог ст. 51 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Як встановлено судом під час розгляду справи, оскільки Наказом Держводгоспу України від 03 червня 1997 року № 41 жоден водний об'єкт на території Київської області не належить до водних об'єктів місцевого значення, і, як наслідок, є об'єктом загальнодержавного значення, тому будь-які дії, пов'язані з розпорядженням таким водним об'єктом, мають відповідати встановленим вимогам земельного та водного законодавства щодо земель загальнодержавного значення.

В поданих суду запереченнях представник відповідача ОСОБА_2 наголошувала, що підстави для скасування Розпорядження № 58 від 20 січня 2012 року відсутні, і як наслідок, відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди, оскільки Києво-Святошинська РДА діяла в межах та у спосіб, передбачений чинним на момент винесення розпорядження законодавством. З огляду на законодавчу невизначеність розподілу компетенції між Кабінетом Міністрів України та місцевими державними адміністраціями, відсутні достатні підстави стверджувати, що розпорядження Києво-Святошинської РДА було прийняте із перевищенням адміністрацією повноважень.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Розпорядження Київської обласної державної адміністрації № 338 від 12 квітня 2011 року «Про додаткові заходи щодо упорядкування використання водних об'єктів загальнодержавного значення в Київській області» та додатку № 1 до вказаного розпорядження, а саме роз'яснення управління водного господарства у м. Києві та Київській області «Про додаткові заходи щодо упорядкування використання водних об'єктів загальнодержавного значення в Київській області» орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації, як визначено ст. 51 Водного кодексу України. Виходячи з цього, орендодавцями водних об'єктів, незалежно від місця їх розташування (в межах населеного пункту або за його межами), є районні державні адміністрації.

Відповідно до вимог п. «а» ч. 1 ст. 13 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

За вимогами ч. 2 ст. 84 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) право державної власності на землю відбувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 14 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до відання Кабінету Міністрів України у галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить, зокрема, розпорядження водними об'єктами загальнодержавного значення.

Відповідно до вимог ст. 51 Водного кодексу України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів АРК та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Положеннями п. «а» ч. 1 ст. 17 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема, віднесено розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) Кабінет Міністрів України в межах, визначених законами України, може передавати місцевим державним адміністраціям окремі повноваження органів виконавчої влади вищого рівня.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) в управлінні відповідних місцевих державних адміністрацій перебувають об'єкти державної власності, передані їм в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) місцева державна адміністрація здійснює на відповідній території управління об'єктами, що перебувають у державній власності та передані до сфери її управління.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Вимоги ч. 3 ст. 122 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) встановлюють, що районні держані адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, крім випадків, коли таку передачу має здійснювати Кабінет Міністрів України.

За правилами ч. 1 ст. 124 ЗК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України або за результатами аукціону.

Як вбачається з викладеного, безпосередньо нормами чинного на момент прийняття оскаржуваного розпорядження Києво-Святошинської РДА Київської області законодавства було передбачено повноваження та право райдержадміністрації надавати в оренду водні об'єкти загальнодержавного значення.

Окрім того, районна державна адміністрація входить до системи органів виконавчої влади, та здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Так, з викладеного слідує, що Києво-Святошинська районна державна адміністрація здійснює виконавчу владу в межах Києво-Святошинського району Київської області відповідно до умов закону, а тому відсутні підстави вважати, що районна державна адміністрація вправі здійснювати реалізацію функцій Кабінету Міністрів України в межах адміністративно-територіальної одиниці за умов відсутності чіткого розподілу повноважень або документально закріпленого делегування таких повноважень від Кабінету Міністрів України до Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

Також з викладеного неможливо чітко встановити, що розпорядження землями державного значення належить виключно до компетенції Кабінету Міністрів України та має делегуватися в окремому порядку.

Як встановлено ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Кримі або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як наслідок, суд не вбачає підстав для визнання такого розпорядження Києво-Святошинської РДА щодо передачі об'єкта водного фонду загальнодержавного значення в оренду незаконним та його скасування, оскільки таке розпорядження було винесене з дотриманням чинного на момент такого винесення законодавства, в межах, передбачених земельним та водним законодавством.

Прокурором Києво-Святошинського району Київської області також не надано суду доказів, які б дали підстави стверджувати, що невжиття заходів щодо скасування зазначеного розпорядження Києво-Святошинської РДА порушує або може призвести до порушення цивільних прав або інтересів інших осіб.

Також у зв'язку з відсутністю підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської РДА, відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди, укладеного на основі такого розпорядження.

Окрім того, Договір оренди водного об'єкта відповідає законодавчо встановленим вимогам, сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, а також вказаний договір виконується сторонами, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання його недійсним.

Керуючись ст.ст. 1, 13, 14, ч. 1 ст. 15, п. 1 ст. 19, п. 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 2, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 4, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 3, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 14, 51, 85 Водного кодексу України, ст.ст. 13, 17, 18, 19, 58, ч.ч. 1, 4 ст. 59, ч. 2 ст. 84, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 93, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 3 ст. 122, ч. 1 ст. 124, ч. 5 ст. 126, Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України, ст.ст. 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації і визнання недійсним договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.