Справа № 344/6779/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1983/2015
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Мелінишин Г.П.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, зобов'язання скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, скасування акту опису та арешту майна та зобов'язання зняти арешт з майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

14 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця під час виконання виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 13 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №0907/17884/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" заборгованості в розмірі 226 088,79 грн. та пені в розмірі 19 285,20 грн.

З урахуванням уточнених вимог, просила:

- поновити пропущений строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2013 року та скасувати дану постанову;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. щодо винесення трьох постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.10.2013 року, якими накладено арешт на нерухоме майно боржника: квартиру НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 по АДРЕСА_1; 1/3 частину квартири АДРЕСА_2; гараж НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, та скасувати дані постанови;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Євчука М.В. щодо складання двох актів опису та арешту майна від 01.04.2015 року щодо квартири НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та щодо гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 та зобов'язати державного виконавця скасувати дані акти.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. в частині ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження № 38675155 від 03.07.2013 року, не пізніше наступного робочого дня боржникові ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

На зазначену ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, не погоджується з тим, що суд відмовив у задоволенні вимог її скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Євчука М.В. щодо складання ним двох актів опису й арешту майна від 01.04.2015 р., а саме, квартири НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 та гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1.

Вважає помилковим висновок суду про те, що державним виконавцем Євчуком М.В. при складанні акту опису та арешту майна дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій.

Стверджує, що опис майна державним виконавцем проведено без дотримання вимог пункту 5.6.9. Інструкції про проведення виконавчих дій, яким передбачено, що відсутність боржника не може бути перешкодою проведення опису майна; у таких випадках опис майна громадян здійснюється в присутності його представника, одного з повнолітніх членів сім'ї боржника, а за їх відсутності - за участю представника житлово-експлуатаційної організації або представника органів державної влади та місцевого самоврядування. Однак державний виконавець неправомірно склав 2 акти опису й арешту майна без участі зазначених осіб.

Апелянт звертає увагу, що всупереч ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» вказані акти складені не по місцю знаходження майна. Опис майна державним виконавцем в квартирі НОМЕР_1, підвалі НОМЕР_2, гаражі НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 не здійснювався.

Всупереч вимогам пункту 5.6.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, в акті опису й арешту квартири НОМЕР_1 та підвалу НОМЕР_2 від 01.04.2015 p., державний виконавець Євчук М.В. місцем складання акту зазначив АДРЕСА_2, а в дійсності описав і наклав арешт на квартиру НОМЕР_1 та підвал НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що підтверджує те, що акти складено неправомірно, тобто виконавчої дії щодо опису майна по місцю знаходження майна в дійсності не проводилося.

Крім того апелянт вказує, що два акти опису й арешту майна від 01 .04.2015 р. розпочато одним і тим же державним виконавцем Євчуком М.В. о 09.00 год. і закінчено о 09.30 год., що є неможливим, так як спочатку описується один об'єкт, а через деякий проміжок часу - інший, а державний виконавець Євчук М.В описав три об'єкти в один і той самий час, що підтверджує те, що дії державного виконавця є неправомірними.

Також зазначає, що їй, як боржнику, яка проживає у квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, державним виконавцем не передавалося майно, на яке накладено арешт, на зберігання під розписку в акті опису, що є порушенням п.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", та це підтверджує, що у вказаній квартирі та гаражі НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 опис не проводився.

Апелянт стверджує, що державним виконавцем порушено вимоги ч. ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», якою передбачено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна. Порушено державним виконавцем і п.5.10.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, де зазначено, що в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, оскільки державний виконавець неправомірно склав акти опису квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_1, де на даний час зареєстрована неповнолітня дочка ОСОБА_5.

Апелянт просить визнати дії державного виконавця Євчука Миколи Васильовича щодо складених актів опису й арешту майна від 01.04.2015 р. квартири НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 та гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 неправомірними та скасувати дані акти.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів, викладених у ній.

Представник відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Судом встановлено, що 02.07.2013 року до відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції надійшов для виконання виконавчий лист, виданий 13 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №0907/17884/2012, провадження №2/344/1777/2013, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" боргу за кредитним договором №0 від 07.12.2006 року в розмірі 28 285,85 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.11.2012 року становить 226 088 гривень 79 копійок, та пеню в розмірі 19 285 гривень 20 копійок (а.с.17).

03.07.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38675155 на підставі вищезазначеного виконавчого листа (а.с.19).

Суд правильно вважав, що бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. щодо ненадіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.08.2013 року не пізніше наступного робочого дня боржникові є неправомірною. В цій частині апелянт ухвалу не оскаржує.

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.10.2013 року накладений арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.20).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.10.2013 року накладений арешт на гараж НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.21).

Постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.10.2013 року накладений арешт на квартиру НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.22).

01 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Євчук М.В. проведено опис та накладено арешт на квартиру НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.5-6).

01 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Євчук М.В. проведено опис та накладено арешт на гараж НОМЕР_3 по АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги ОСОБА_2 щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складання актів опису та арешту майна, скасування даних актів, суд виходив з того, що державним виконавцем при складанні спірних актів опису та арешту майна дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій.

Однак погодитись із таким висновком не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та нормам законодавства.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до пункту 5.6.9. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за № 865/4158, відсутність боржника не може бути перешкодою проведення опису майна. У таких випадках опис майна громадян здійснюється в присутності його представника, одного з повнолітніх членів сім'ї боржника, а за їх відсутності - за участю представника житлово-експлуатаційної організації або представника органів державної влади та місцевого самоврядування.

Проте державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції Євчук М.В. склав два акти опису й арешту майна без участі зазначених в інструкції осіб.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

В акті опису та арешту квартири НОМЕР_1 та підвалу НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 державний виконавець Євчук М.В. зазначив, що місцем складання акту є АДРЕСА_2, що також свідчить про порушення ч.1 ст.20 Закону.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Із змісту даної норми слід зробити висновок, що державний виконавець повинен був передати описане нерухоме майно на зберігання боржнику чи іншим особам, які ним призначені, однак цього не зробив, чим було порушено зазначену норму Закону.

Таким чином, враховуючи порушення державним виконавцем вищезазначених вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції, колегія суддів вважає, що дії державного виконавця щодо складання актів опису та арешту від 01.04.2015 року є неправомірними, а самі акти опису та арешту підлягають скасуванню.

Однак на вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув і помилково відмовив ОСОБА_2 у задоволенні її вимог щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо складання актів опису та арешту та скасування цих актів.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, на підставі п.2 ст.312 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення вказаних вище вимог заявника. Також вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження підлягають до задоволення, оскільки в цій частині суд дійшов вірного висновку, з чим погодився також апелянт, проте апеляційний суд може скасувати ухвалу суду першої інстанції тільки в повному обсязі, тому вказану вимогу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 липня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Середюка В.Ю. в частині ненадіслання постанови про відкриття виконавчого провадження № 38675155 від 03.07.2013 року, не пізніше наступного робочого дня боржникові ОСОБА_2.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Євчука Миколи Васильовича щодо складання акту опису й арешту майна від 01.04.2015 року квартири НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №38675155 з примусового виконання виконавчого листа №0907/17884/2012, виданого 13.06.2013 року Івано-Франківським міським судом.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Євчука Миколи Васильовича щодо складання акту опису й арешту майна від 01.04.2015 р. гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні №38675155 з примусового виконання виконавчого листа №0907/17884/2012, виданого 13.06.2013 року Івано-Франківським міським судом.

Скасувати акт опису й арешту майна від 01.04.2015 р. квартири НОМЕР_1 з підвалом НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Скасувати акт опису й арешту майна від 01.04.2015 р. гаражу НОМЕР_3 по АДРЕСА_1.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.В. Пнівчук

Г.П. Мелінишин