Справа № 539/2352/15-ц
14 вересня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.
при секретарі Мирна Т.Ф.,
з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів,
08.10.2014 року її матір померла. Вона, як донька померлої, вступила у спадщину, яка відкрилась після смерті матері, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН №106428 від 21.04.2015 року. Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, вона має право власності на 1/2 частку грошових заощаджень її матері, які знаходяться на банківських рахунках відповідача.
В процесі оформлення спадщини за запитом нотаріуса стало відомо, що у звязку із смертю матері та закінченням строку банківських вкладів, грошові кошти матері з її банківських рахунків у відповідача ним були переведені:
Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом вона 21.04.2015 року звернулася до відповідача та повідомила про те, що вона, як спадкоємець і власник коштів спадщини, закриває банківські рахунки матері і вимагає сплатити належну їй 1/2 частку депозитів.
25.05.2015 року вона подала заяву у Лубенське відділення 180-ї філії «Придніпровське РУ» відповідача щодо виплати їй валютний заощаджень матері, але відповіді до цього часу не отримала.
Вважала дії відповідача щодо неповернення їй грошових коштів депозитних банківських вкладів її матері незаконними.
Період прострочення відповідача з повернення коштів позивач визначила з 20 квітня 2015 року по 25 червня 2015 року, а всього 66 днів прострочення. Згідно розрахунку позивача за двома договорами банківського строкового вкладу пеня відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» становить 199 263, 90 грн.; інфляційні 16 605,34 грн., 3 проценти річних 545,93 грн.
Крім того, вважала , що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода , яку вона оцінює в 20 000 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали та прохали його задовольнити, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.
Представник відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в судове засідання повторно не з"явився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки свого представника відповідач суд не повідомляв.
Тому, враховуючи, що позивач надав згоду на проведення заочного розгляду справи за відсутності представника відповідача, суд вважав за необхідне проводити заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача.
З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.
08.10.2014 року ОСОБА_3 померла. (а.с. 12).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Ч.5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
21.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача та повідомила про те, що вона, як спадкоємець і власник коштів спадщини, закриває банківські рахунки матері і вимагає сплатити належну їй 1/2 частку депозитів. (а.с. 16).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, оскільки відповідно до ст. 99 Конституції України і Указу Президента України від 25 серпня 1996 року N 762/96 «Про грошову реформу в Україні» грошовою одиницею і єдиним законним засобом платежу на території України є гривня.
Так, частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві, сплачується пеня у розмірі трьох відсотків від вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Зазначена вимога, обґрунтована позивачем на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», не може бути задоволена з огляду на те, що відносини між сторонами договорів були врегульовані умовами договору банківського вкладу, якими було визначено права, обов'язки та відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання договору, серед яких відсутня відповідальність банку за прострочення виконання зобов'язання у вигляді пені у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».
Вказана норма закону визначає, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.
Проте правовідносини сторін за договорами банківських вкладів врегульовано законодавцем у параграфі 3 глави 71 ЦК України.
Крім цього, не підлягають задоволенню також і позовні вимоги позивача в частині стягнення із відповідача 20 000 грн. моральної шкоди у зв»язку з неповерненням грошових коштів.
Закон України «Про захист прав споживачів» не містить норми про відшкодування моральної шкоди у випадку порушення зобов'язань за договором банківського вкладу (депозиту), а також не передбачає відшкодування моральної шкоди у зв»язку з порушенням банком грошового зобов»язання перед спадкоємцем вкладника.
Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).
Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).
Такими випадками є ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Закони України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».
У абз. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає за необхідне відмовити.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Вирішуючи питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 складаються з витрат на правову допомогу в сумі 4600 грн. ( а.с. 30), що відповідає п.2 ч.3 ст. 79 ЦПК України.
Так, відповідно до статті 84 Цивільного процесуального кодексу України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
На сьогодні дане питання врегульоване Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яким визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій.
З журналів судового засідання вбачається, що адвокат ОСОБА_2 брав участь у судових засіданнях як представник позивача ОСОБА_1 та особа, що надає їй правову допомогу : 07.08.2015 р. 15 хв., 28.08.2015 р. 2 хв., 14.09.2015 р. 17 хв., а всього 34 хв.
Разом із тим, пунктом 48 постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
З матеріалів справи вбачається, що адвокатом ОСОБА_2, який брав участь у справі як представник позивача та особа, що надає йому правову допомогу, надано суду розрахунок вартості наданих послуг з консультування позивача, підготовки та складання позову тривалістю 6 годин, що становить 360 хв.
Суд знаходить вказаний розрахунок обґрунтованим, враховуючи зміст позовної заяви, проведення відповідних розрахунків, необхідність консультування позивача з приводу надаваної правової допомоги.
При проведенні судових засідань під час розгляду справи та вчинення ОСОБА_2 інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги позивачу розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 грн. 40% від 1218 грн. становить 487,20 грн.
Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу ОСОБА_1 у даній справі становить : 394 хв. (360 хв. +34 хв.) /60 хв. х 487,20 грн. = 3199,28 грн.
Розмір же реально понесених витрат ОСОБА_1 на правову допомогу 4600 грн. перевищує вище обрахований граничний розмір витрат 3199,28 грн., а тому при вирішенні питання щодо стягнення витрат на правову допомогу , понесених ОСОБА_1, суд виходить із розміру граничних витрат, обрахованих згідно Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», тобто виходячи із суми 3199,28 грн.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10.
Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218, 225-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 998 грн. 62 коп.
Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 1058 грн. 13 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Роз»яснити відповідачу, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 Ю. А.