Справа № 336/983/15-ц
провадження № 2/336/991/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б. при секретарі Брагіній І.В., з участю представника позивача за довіреністю ОСОБА_1, представника відповідача за довіреністю Фалько Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Кам'янсько-Дніпровського РЕМ про захист прав споживача,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд зобов'язати відповідача власними силами та за власні кошти відновити енергопостачання відповідно до умов договору про користування електричною енергією № 0125033 від 21.08.2014 року.

В позові пояснив, що 21.08.2014 року ним та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника Кам'янко-Дніпровського РЕМ ОСОБА_4 був укладений договір № 0125033 про користування електричною енергією.

До 25.12.2014 року договір виконувався сторонами належним чином, за підрахунками позивача на сьогоднішній день він не має будь-якої заборгованості за договором № 0125033 від 21.08.2014 року.

Разом з тим, відповідач неодноразово повідомляв позивача про наявність якоїсь заборгованості та погрожував відключити від енергопостачання. Позивачем було отримано претензію № 22 (вих. № 62/1703 від 28.10.2014 року) про сплату заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 19325,55 грн., яка, ніби то, утворилась в період часу з 13.03.2013 року по 22.09.2014 рік.

У претензії не було вказано підстав для сплати будь-яких заборгованостей, хоча і є посилання на особовий рахунок № 0125033. Такі самі дані містяться у доданій до претензії квитанції про сплату 19325,55 грн. Також, у розрахунку, доданому до квитанції, вказані показання вимірювальних приладів у проміжку 23360-59831. Однак, у вказаному договорі № 0125033 від 21.08.2014 року зазначено показання приладів обліку на момент укладання договору - 059635.

Таким чином, у претензії містилися посилання на період часу, коли сторони не були пов'язані договірними відносинами та взаємними зобов'язаннями, а дані вимірювальних приладів, що містяться у розрахунку, доданому до квитанції, суперечать договірним.

У зв'язку із цим, позивачем у відповідь на претензію був направлений лист з вимогою надати роз'яснення, оскільки вимоги відповідача очевидно суперечили вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам, тобто, на виконання умов договору позивач намагався вирішити ситуацію шляхом переговорів.

У відповідь на лист відповідач повідомив, що взаємовідносини між громадянами та енергопостачальником регулюються ПКЕЕн, затвердженими постановою КМУ від 26.07.199 року № 1357. А претензії до позивача були обумовлені тим, що відповідачу відомо про те, що саме позивач є власником приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, тобто об'єкта споживача.

Крім того, в порушення умов договору, відповідно до якого у разі заборгованості, що існує на час укладання договору, сторони можуть погоджувати графік її погашення за умови обов'язкової оплати поточних платежів, однак станом на 21.08.2014 року відповідач не заявляв про будь-які заборгованості та не пропонував скласти графік погашення, чим фактично визнавав відсутність заборгованості.

Разом з тим, відповідно до п. 3 Правил, на які посилається відповідач, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

Таким чином, відповідач визнав, що порушує вимоги чинного законодавства, не дотримується умов укладеного договору та не має законних підстав для пред'явлення до позивача своїх вимог.

Незважаючи на це, а також ігноруючи вимоги щодо вирішення спору в судовому порядку, 25.12.2014 року відповідач здійснив самовільне та незаконне відключення енергопостачання, про що свідчить відповідний акт, складений за відсутності споживача, а також повідомлення про відключення енергопостачання.

Беручи до уваги, що відключення відбулося у четвер (25.12.2014 року) відповідач також порушив припис п. 27 Правил, який забороняє відключення споживачів перед вихідними та святковими днями.

Таким чином, відповідач порушив вимоги чинного цивільного законодавства, ПКЕЕн, а також умови договору № 0125033 від 21.08.2014 року, просить суд зобов'язати відповідача відновити енергопостачання відповідно до умов договору.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про що свідчить довідка про доставку СМС-повідомлення, будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, повноваження представляти його інтереси в суді надав адвокату ОСОБА_1 відповідно та в межах умов угоди про надання правової допомоги.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, про час набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 - Дніпровська Запорізької області йому невідомо, знає, що на час укладення договору він вже був власником.

Факти споживання відповідачем електроенергії, наявності у нього заборгованості по сплаті за електроенергію, правильності зазначення показань приладів обліку електроенергії відповідачем, позивачем не оспорюються.

Порушення права споживача представник позивача вбачає в односторонньому припиненні договору.

У судовому засіданні представник Кам'янсько-Дніпровських районих електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» Фалько Т.С. позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснила, що вимоги позивача являються безпідставними та незаконними, оскільки останній не надав належних та допустимих доказів, якими обґрунтовує обставин, викладені в позовній заяві, а тому необхідно відмовити ОСОБА_3 в задоволенні цього позову в повному обсязі з наступних підстав:

Згідно п. 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

Згідно п. 10.6 Договору, енергопостачальник має право відключати та пломбувати електроустановки Споживача, в тому числі і без його згоди, з дотриманням відповідної процедури у разі порушення термінів оплати за спожиту електроенергію, в порядку, визначеному Правилами.

В зв'язку з тим, що у споживача електроенергії ОСОБА_3 виникла заборгованість за спожиту з 13.03.2013р. електричну енергію, яка не була погашена, 17.11.2014 р. на адресу ОСОБА_3 замовним листом з повідомленням було направлено попередження про відключення від електропостачання.

20.11.2014р. дане попередження було отримано споживачем, про що свідчить підпис про отримання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

25.12.2014р. представниками РЕМ та за участю представника Комунального підприємства «Карат» Власенко С.В. та ОСОБА_6 квартира ОСОБА_3 була відключена від електропостачання за непогашення заборгованості за спожиту електричну енергію, про що складено Акт про відключення та споживачу вручено повідомлення про виконане відключення від електропостачання. Дійсно відключення здійснювалося у четвер, але четвер не є передвихідним днем. Передвихідним днем є п'ятниця.

На сьогоднішній день за ОСОБА_3 числиться заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 20 862,43 грн., яка виникла за період з 13.03.2013р. по 25.12.2014р.

Таким чином, вважають, що саме ОСОБА_3 порушує вимоги чинного законодавства, Правила користування електричною енергією для населення та умови договору про користування електричною енергією, що стало передбаченою законом підставою припинення надання йому послуг, в задоволенні позову просять відмовити.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України зобов'язання виникають,в числі іншого, на підставі договору, а також актів цивільного законодавства, до яких, у відповідності до ст.. 4 ЦК України віднесено і постанови Кабінету Міністрів України.

Взаємовідносини між споживачами електроенергії та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 (далі Правила).

Правила обов'язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно з п.42 Правил, споживач зобов'язаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до вказаних Правил.

Згідно п. 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

Згідно п. 10.6 Договору, енергопостачальник має право відключати та пломбувати електроустановки Споживача, в тому числі і без його згоди, з дотриманням відповідної процедури у разі порушення термінів оплати за спожиту електроенергію, в порядку, визначеному Правилами.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним:

Судом встановлено, перевірено доказами та не заперечене та не спростовано позивачем, що ОСОБА_3 з 26.09.2007р є власником квартири, яка розташована за адресою: м. К-Дніпровська, вул. Промислова, 12 кв., з цього часу він є споживачем житлово-комунальних послуг без договору.

В порушення п.7 Правил, відповідно до якого для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією з обов'язковим наданням документів, яка підтверджує право власності на житло, ОСОБА_3 з відповідною заявою з наданням таких документів на адресу К-Дніпровського РЕМ не звертався, в зв'язку з чим договір про користування електричною енергію з ОСОБА_3 на той час не було укладено.

12.10.2007 року до Кам'янсько-Дніпровського РЕМ надійшла заява від ОСОБА_3 про надання дозволу на зняття пломби на кришці клемника приладу обліку електричної енергії для ремонту електричної проводки за адресою: АДРЕСА_1.

14.12.2007р. електролічильник типу СОИ 449М № 0246367 у присутності ОСОБА_3 було знято та встановлено електролічильник типу НІК 2102 з початковими показами 000317, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3 у завданні № 768/1, в цей час ОСОБА_3 користувався послугами з електропостачання без договору, а з 21.08.2014р., коли між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі К-Дніпровського РЕМ та ОСОБА_3 на підставі наданого позивачем договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2007р. було укладено договір про користування електричною енергією № 0125033 (далі Договір), став споживачем електроенергії на підставі договору.

Таким чином, як споживач електроенергії і власник квартири, ОСОБА_3 зобов'язаний був оплачувати житлово-комунальні послуги в терміни, що встановлені договором або законом.

Тому, незважаючи на зазначення позивачем про те що, договір між виконавцем та споживачем на момент початку виникнення заборгованості не був укладений, оплачувати житлово-комунальні послуги ОСОБА_3 був зобов'язаний на підставі Правил, а з 21.08. 2014 р. - і на підставі Договору, такі послуги споживачем були отримані, споживач не заперечував проти їх надання, до 13.03.2013р. по телефону надавав показання електролічильника, розташованому у квартирі, які вносилися у програму «Побут», та до 24.05.2013р. оплачував виставлені рахунки за спожиту електричну енергію в повному обсязі.

Судом встановлено, позивачем не заперечене, що остання оплата за спожиту електричну енергію у сумі 97,14 грн. була здійснена ним 24.05.2013р.

Наявність у позивача заборгованості перед відповідачем за надані послуги та невиконання ним зобов'язання по сплаті за спожиту електроенергію підтверджується:

- Актом технічної перевірки та збереження пломб від 07.03.2014р., відповідно до якого представниками РЕМ у присутності ОСОБА_7, яка відчинила квартиру та представилася співмешканкою ОСОБА_3, була здійснена технічна перевірка, внаслідок якої було зафіксовано покази електролічильника фактично спожитої електроенергії станом на 07.03.2014р. - 057615, на підставі чого споживачу було направлено квитанцію за 34 255 кВт на загальну суму 18 625,89 грн. , борг споживачем оплачений не був;

- Актом технічної перевірки та збереження пломб від 11.10.2014р., відповідно до якого представниками РЕМ у присутності ОСОБА_7, яка знов відчинила квартиру та представилася співмешканкою ОСОБА_3, була здійснена повторна технічна перевірка, внаслідок якої було зафіксовано покази електролічильника фактично спожитої електроенергії станом на 11.10.2014р. - 060126, на підставі Акту технічної перевірки, на адресу споживача було направлено квитанцію на суму 19 325,55 грн., борг також не був сплачений;

- претензія та квитанція на суму 19 325,55 грн., які 28.10.2014р. з метою досудового врегулювання спору відповідачем були направлені на адресу ОСОБА_3;

- поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, про те, що 12.11.2014. до відділу по роботі з побутовими споживачами звернувся ОСОБА_3 щодо питання здійснення перерахунку заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1, по тарифу минулих періодів, але в зв'язку з відсутністю законних підстав у здійсненні такого перерахунку ОСОБА_3 було відмовлено, які не були спростовані та заперечені позивачем;

- відповіддю ОСОБА_3 від 28.11.2014р. вх. № 4324 на претензію, згідно якої ОСОБА_3 відмовився сплачувати заборгованість за спожиту електричну енергію в зв'язку з безпідставним нарахуванням зазначеної заборгованості.

Посилання позивача на порушення відповідачем умов п. 16 Договору, відповідно до якого відповідач повинен був скласти графік погашення заборгованості, яка існувала на час укладання договору, що, на його погляд свідчить про відсутність у нього заборгованості, є безпідставним, оскільки згідно п.16 Договору, у разі заборгованості, що існує на час укладення Договору, сторони можуть, але не зобов'язані, погоджувати графік її погашення за умови обов'язкової оплати поточних платежів. Порядок такого погодження врегульовано Правилами.

Відповідно до п. 22 Договору взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регламентуються законодавством та іншими нормативно - правовими актами України, які регулюють дані правовідносини.

Порядок такого погодження графіку погашення заборгованості врегульовано Правилами, у відповідності до п. 28 яких, у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність, з чого випливає, що ініціатива складання графіку належить позивачеві, а не відповідачу, не є обов'язком, а правом, з такою заявою ОСОБА_3 до відповідача не звертався, а також не здійснював оплату поточних платежів, з Правилами споживач ознайомлений при укладання Договору, про що засвідчив своїм підписом у п. 33 Договору.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем порушено термін оплати за спожиту електроенергію, що відповідно до п. 10.6 Договору надає право відповідачу відключати та пломбувати електроустановки споживача, в тому числі і без його згоди, з дотриманням відповідної процедури відключення, згідно п. 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії.

Судом встановлено та не заперечене позивачем, підтверджено дослідженими доказами, що 25.12.2014 р. представниками РЕМ та за участю представника Комунального підприємства «Карат» Власенко С.В. та ОСОБА_6 квартира ОСОБА_3 була відключена від електропостачання за непогашення заборгованості за спожиту електричну енергію, про що складено Акт про відключення та споживачу вручено повідомлення про виконане відключення від електропостачання.

Порушень процедури відключення відповідачем судом не встановлено, це підтверджується замовним листом - попередженням відповідача з повідомленням від 17.11.2014 р. на адресу ОСОБА_3 про відключення від електропостачання, яке 20.11.2014р. було отримано споживачем, про що свідчить підпис про отримання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Відключення відбулося 25.12.2014 р. з дотриманням цього строку.

Що ж до зазначення позивачем про порушення його права в зв'язку з відключенням напередодні вихідного дня, то воно не відповідає дійсності, оскільки 25.12.2014 року приходилось на четвер, який не є передвихідним днем.

Таким чином, позовні вимоги відповідача є безпідставними, не підтвердженими жодним доказом, в зв'язку з чим право позивача не є порушеним, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 4, 11, 509, 526 ЦК України, п.п. 27, 28, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя