Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/2773/15-ц Головуючий у 1-й інст. Лешко С. М.
Категорія 24 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Коростенського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року

у цивільній справі за позовом Обєднання співвласників Б.К. будинків „Іскорость до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території,

встановив:

У лютому 2015 року ОСББ „Іскорость звернулося до суду з позовом. Позивач просив стягнути з відповідачки 4413,58 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1, проте не сплачує послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, що надаються позивачем, внаслідок чого станом на 01.12.2014 року виникла заборгованість у вказаній сумі.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСББ „Іскорость 2533 грн.78 коп. заборгованості та 243,6 грн. понесених судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначає, що позивачем послуги їй не надаються, пропущений строк позовної давності, докази про розмір тарифів по сплаті спірних послуг не надані, судом безпідставно не допущено до участі у справі її представника.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.91).

Будинок, в якому знаходиться належна відповідачці квартира, перебуває на балансі ОСББ „Іскорость (а.с.8). Цим же обєднанням, згідно зі Статутом надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.9-15).

Отже, позивач у цій справі є належним балансоутримувачем, а тому він має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до ч.1 ст.68, ст.162 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 13 даного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті цього Закону передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, що послуги позивачем надавалися невчасно та неякісно, а також, що він за власні кошти здійснював утримання будинку та прибудинкової території. Такі доводи не підтверджені доказами.

Сам представник відповідачки в апеляційному суді визнав ті обставини, що побутове сміття від будинку вивозиться, сходові клітини прибираються та освітлені, прибудинкова територія освітлюється. Тобто, факт надання послуг позивачем не заперечується відповідачкою.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Проте, в матеріалах справи відсутні відповідні акти, які б підтверджували неякісне або невчасне надання ОСББ „Іскорость послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Надані відповідачкою до апеляційної скарги повідомлення від інших надавачів послуг висновків суду не спростовують (а.с.67,68,70).

Розмір тарифу на оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території визначений рішенням виконкому Коростенської міської ради №220 від 27 квітня 2011 року та погоджений загальними зборами членів ОСББ (а.с.55,105).

Доводи апеляційної скарги в частині пропуску позивачем строку позовної давності не заслуговують на увагу та на правильність висновків суду не впливають.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267).

Разом з тим, в суді першої інстанції відповідачка про застосування позовної давності не заявляла.

Доводи апеляційної скарги про відсутність між сторонами договірних стосунків висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, оскільки відповідачка фактично користується послугами, що надаються позивачем, а тому зобовязана їх оплачувати.

Обставини справи судом з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 6 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: