Номер провадження: 22-ц/785/5076/15
Головуючий у першій інстанції Грубіян Л. І.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Варикаші О.Д.

Бабія А.П.

при секретарі Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Шуліки Аліни Володимирівни на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 березня 2015 року, -

встановила:

В квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 26.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, було укладено договір № ODIORX09390046 (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_3, отримав кредит у розмірі 2413,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку в грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 19.03.2014 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 44873,51 грн. з вичитуванням суми стягнутої за судовим наказом від 22.04.2009 року та штрафів, що складає заборгованість у розмірі 39801,92 грн., яка до теперішнього часу не погашена. У зв'язку з зазначеним позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по договору на загальну суму 39801,92 грн. та судовий збір у розмірі 398,02 грн.

Представник позивача до судового засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заявив клопотання про застосування строків позовної давності згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України та пояснив, що згідно судового наказу виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 22.09.2009 року з відповідача було стягнуто заборгованість, а позивач звернувся до суду з завою про видачу судового наказу у березні 2009 року, цей судовий наказ підтверджує той факт, що відповідач вже на той момент - березень 2009 року не сплачував існуючу заборгованість за договорами, відповідач зобов'язаний був повертати кредит згідно із графіком повернення кредиту, кожного місяця єдина сума, усі платежі повинні були провадитися кожного місяця до спливу строку дії кредитного договору. Таким чином, строк позовної давності сплинув у березні місяці 2012 року, проте позивач звернувся з позовом лише в 2014 році, тому немає підстав для задоволення позову.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 березня 2015 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що2 6.08.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, було укладено договір № ODIORX 09390046 (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_3, отримав кредит у розмірі 2413,84 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Тобто банк надав позивальнику строковий кредит у сумі 2413, 85 грн. на строк 12 місяців строк з якого з 26.08.2006 року по 26.08.2007 року включно.

Згідно судового наказу від 22.04.2009 року виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області з відповідача ОСОБА_3, стягнуто заборгованість у розмірі 7443 грн. 11 коп. (а.с. 4).

Згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності послався на те, що з розрахунку заборгованості (а.с. 5) останній платіж за кредитним договором відповідачем ОСОБА_3, був здійснений 08.01.2008 року.

Строк дії договору № ODIORX 09390046 від 26.08.2006 встановлено по 26.08.2007 року, включно, що підтверджується заявою позичальника.

Відповідно до матеріалів справи, а саме п. 5.5 Умов Термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені штрафів, за даним договором встановлюється сторонами тривалістю п'ять років.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в квітні 2014 року, тобто більше ніж через п'ять років.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов до висновку, що строк позовної давності для вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» сплив ще в березні 2012 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно судового наказу від 22.04.2009 року виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області з відповідача ОСОБА_3, стягнуто заборгованість у розмірі 7443 грн. 11 коп. (а.с. 4).

Судовий наказ від 22.04.2009 року не оскаржений та у судовому порядку не скасований.

З судового наказу вбачається, що з відповідача ОСОБА_3, стягнуто заборгованість у розмірі 7443 грн. 11 коп., тобто вся заборгованість, яка існувала на момент видачі судового наказу в тому числі заборгованість за кредитом та заборгованість по процентах за користування кредитом. (а.с. 4).

У ч. 1 ст. 105 ЦПК України зазначено, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.

Матеріали справи не містять даних про скасування судового наказу, таким чином він є дійсним.

Неподання позивачем судового наказу, який набрав законної сили, до виконання не є підставою для повторного звернення з аналогічними вимогами у порядку позовного провадження.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.08.2006 року в розмірі 7443 грн. 11 коп. необхідно скасувати і провадження у справі в цій частині закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Що стосується стягнення процентів за користування кредитом, то ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до матеріалів справи банк надав позивальнику строковий кредит у сумі 2413, 85 грн. на строк 12 місяців строк з якого з 26.08.2006 року по 26.08.2007 року включно, тобто строк дії договору закінчився 26.08.2007 року.

Оскільки нарахування процентів та штрафних санкцій можливе лише у межах строку дії кредитного договору, то законних підстав для задоволення інших позивних вимог не має.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких даних колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.08.2006 року в розмірі 7443 грн. 11 коп. закрити.

В інших позовних вимогах відмовити.

Керуючись ст. ст. 205, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» Шуліки Аліни Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 02 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.08.2006 року в розмірі 7443 грн. 11 коп. - закрити.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: О.Д. Варикаша

А.П. Бабій