1Справа № 335/6789/15-ц 4-с/335/64/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи Начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

14.07.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені в частині сьомій статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладену в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

Аналогічна позиція викладена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13.

Разом з тим, звертаючись до суду за захистом, ОСОБА_1 не визначився із видом цивільного судочинства, в якому належить розглядати його вимоги. Так, відповідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. З огляду на положення цієї статті та ст.26 ЦПК України у таких справах сторонами у справі будуть заявник та заінтересована особа.

Між тим, ОСОБА_1 оскаржуючи бездіяльність начальника ДВС, допущену в ході виконання судового рішення, звернувся до суду фактично із позовною заявою, зазначивши себе позивачем, не зазначаючи при цьому, в чому полягає спір про право, яке право цивільне порушене не визнане чи оспорене відповідачем, та яку він заявляє матеріально-правову вимогу до відповідача.

Відповідно до норм встановленим ст. 383 ЦПК України якою передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом зазначеної норми скарга подається на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, однак за змістом скарги не зрозуміло, чи вона подана на дії начальника ДВС, чи на дії державного виконавця.

Крім того, заявник у відповідності з загальними вимогами до форми заяви за ст.ст. 119, 120 ЦПК України не зазначив усіх заінтересованих осіб, прав та інтересів яких стосується його позов (скарга), зокрема, боржника за виконавчим провадженням, не вказав його місце місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку осіб, та відповідно не додав копій скарги з додатками для цих осіб, не вказав засоби звязку ДВС, прізвище, імя, по батькові посадової особи державної виконавчої служби, дії якого оскаржують

Окрім того, у скарзі не чітко викладена прохальна частина, тобто, не у відповідності до змісту того судового рішення, яке може прийняти суд, адже, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб і в межах заявлених ними вимог: не конкретизовано, яке саме рішення, дії або бездіяльність просить визнати неправомірними і яким способ слід усунути допущені порушення, не вказано до яких конкретно дій суд повинен зобовязати посадову особу ДВС.

Звертається увага заявника на ті обставини, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до ст.120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З врахуванням викладеного, заявнику слід уточнити субєктний склад сторін спору про оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, зазначити усіх заінтересованих осіб та їх місцезнаходження, індекс, засоби звязку, уточнити прохальну та мотивувальну частину скарги, виклавши її у новій редакції з додаванням копії скарги згідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119,120, 383, 384 ЦПК України.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу,або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання скаржником ухвали.Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Керуючись ст.ст. 119-121, 383,384 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи Начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_2, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк пять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви, яка б відповідала вимогам ст. 383 ЦПК України та її копій та доданих до скарги матеріалів відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова