АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/8336/15 Головуючий 1 інст. - Смірнова Н.А.
Справа № 629/4419/15-ц Доповідач - Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, на ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року по справі за позовом Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним розпоряджень, договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

23 жовтня 2015 року Лозівський міжрайонний прокурор, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, звернувся до суду в порядку вимог ст. 45 ЦПК України з позовом до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним розпоряджень, договору оренди земельної ділянки та повернення у відання держави земельної ділянки.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 жовтня 2015 року вищевказана позовна заява Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, залишена без руху на підставі вимог ст.ст. 119-121 ЦПК України.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року позовну заяву Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, повернуто на підставі ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, просить скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Перевіривши відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала судді - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 26 жовтня 2015 року про залишення без руху позовної заяви Лозівського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, суддя зазначав, що прокурором не надано відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» документів та інших доказів, які б свідчили про наявність підстав у прокурора представляти інтереси держави за заявленим позовом.

Постановляючи ухвалу від 04 листопада 2015 року про повернення на підставі ст.. 121 ЦПК України Лозівському міжрайонному прокурору його позовної заяви, суддя виходив з того, що вимоги ухвали суду 26 жовтня 2015 року прокурором не виконані, а заява прокурора від 02.11.2015 року щодо наявності у прокурора права на звернення до суду з цим позовом з посиланням на можливість звільнення його від сплати судового збору у зв'язку з відсутністю фінансування, не відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з порушенням вимог цивільного процесуального права.

Відповідно до ст. 26 ЦПК України прокурор відноситься до осіб, які беруть участь у справі, і у випадках, встановлених ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ч.1, 2 ст. 45 ЦПК України може звертатися до суду з позовами про захист прав, свобод і інтересів інших осіб або держави. При цьому прокурор здійснює в суді представництво громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом, з урахуванням балансу інтересів учасників процесу.

При цьому прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства

Прокурор може скористатися своїм правом на звернення до суду із заявою про захист інтересів держави у випадках, коли органи виконавчої влади передусім державного контролю, органи місцевого самоврядування, на які відповідними законодавчими актами покладено обов'язок захищати права і інтереси громадянина, державні чи суспільні інтереси, не вживають для цього передбачених законом заходів.

Відповідно до положень ст.ст.6, 10 Закону України від 19 червня 2003 р. «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства про охорону земель мають право звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Якщо зазначені органи не роблять цього, виходячи із свого відомчого підходу, або їх посадові особи не виконують своїх службових обов'язків щодо захисту вказаних інтересів, прокурор звертається із заявою до суду, оскільки ці інтереси залишаються незахищеними.

На зазначену норму права посилався Лозівський міжрайонний прокурор у своїй заяві від 02.12. 2015 року.

Однак на порушення вимог ст. ст. 26,45 ЦПК України, суддя не звернув уваги на вищенаведені доводи прокурора, а також не вирішив клопотання про звільнення або зменшення розміру судового збору при подачі позовної заяви відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У зв'язку з наведеним у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення позовної заяви з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав.

Тому ухвала судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України як постановлена з порушенням вимог процесуального права, а справа - направленню до цього ж суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року і справу направити до цього ж суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: