Справа № 524/1629/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2015 року, м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, розподіл особового рахунку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, розподіл особового рахунку.

ОСОБА_1 свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.05.2012 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради за № 364/А, їй та ОСОБА_1 належить кожному по 19/100 часток квартири АДРЕСА_1. Дана квартира складається з : кімнати 3 площею 13,8 кв.м., кімнати 4 житловою площею 13,5 кв.м., вбиральні, душевої кімнати, коридору та кухні.

Відповідач недобросовісно використовує свої права, як співвласник даного житла, постійно допускає зі своєї сторони заборгованість по оплаті за комунальних послуг, тому виникає нагальна необхідність у розподілі особового рахунку, оскільки вирішити питання в добровільному порядку щодо оплати за комунальні послуги не можливо.

З урахуванням висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року позивач просила суд встановити порядок між нею та відповідачем наступний порядок користування житлом: виділити в користування їй житлову кімнату 3, площею 13,8 кв.м., (на плані зазначені синім кольором); виділити в користування ОСОБА_1 кімнату 4, площею 13,5 кв.м., (на плані зазначені зеленим кольором); залишити в спільному користуванні: коридор 2, площею 7,2 кв.м., вбиральню 5, площею 1,3 кв.м., умивальник 6, площею 1,2 кв.м., душову кімнату 7, площею 1,3 кв.м., (на плані зазначені червоним кольором); залишити в загальному користуванні співвласників квартири АДРЕСА_2 коридор 1, площею 7,6 кв.м., кухню 14, площею 11,7 кв.м., (на плані зазначені штриховкою). Розділити особовий рахунок квартири № 2(кім.1,2) в буд. 76, по проспекту 50 річчя Жовтня в м. Кременчуці на два окремих особових рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, що виділяється кожній стороні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просили задовольнити з підстав, визначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як визначено ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п.14. Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними змінами та доповненнями), квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма ст. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по 19/100 частин кімнат 1, 2 квартири АДРЕСА_3. Вказане підтверджується копією свідоцтва на житло виданого 08.05.2012 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради за № 364/А, копією витягу КП Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради про державну реєстрації прав від 30.05.2012 року за № 34327420.

Між співвласниками кімнат 1,2 квартири АДРЕСА_3 виник спір щодо порядку користування вказаною квартирою та розподілу витрат на її утримання.

За таких обставин порушене (невизнане) право позивача підлягає судовому захисту.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року, експертом ОСОБА_3 запропоновано визначити наступний порядок користування кімнатами 1,2 квартири АДРЕСА_2: виділити в користування І співвласнику на 19/100 частин квартири житлову кімнату 3, площею 13,8 кв.м., позначену у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року синім кольором; виділити в користування ІІ співвласнику на 19/100 частин квартири кімнату 4, площею 13,5 кв.м., позначену у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року зеленим кольором;, залишити в спільному користуванні І, ІІ співвласників: коридор 2, площею 7,2 кв.м., вбиральню 5, площею 1,3 кв.м., умивальник 6, площею 1,2 кв.м., душову кімнату 7, площею 1,3 кв.м., позначені у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року червоним кольором; залишити в загальному користуванні співвласників квартири АДРЕСА_2 коридор 1, площею 7,6 кв.м., кухню 14, площею 11,7 кв.м., позначені у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року штриховкою.

Сторони погоджуються з тим, щоб позивачу ОСОБА_1 були виділені у користування ті приміщення, які експерт запропонував виділити І співвласнику, а відповідачу ОСОБА_1 приміщення, запропоновані для користування ІІ співвласника.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1В про встановлення порядку користування квартирою обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Оскільки рішення суду про встановлення порядку користування житловим приміщенням є підставою для розподілу особових рахунків по сплаті комунальних послуг у встановленому чинним законодавством порядку, позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл особового рахунку суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, розподіл особового рахунку задовольнити частково.

Встановити наступний порядок користування кімнатами 1,2 квартири АДРЕСА_2:

Виділити в користування ОСОБА_1 на 19/100 частин квартири житлову кімнату 3, площею 13,8 кв.м., позначену у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року синім кольором.

Виділити в користування ОСОБА_2 на 19/100 частин квартири кімнату 4, площею 13,5 кв.м., позначену у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року зеленим кольором.

Залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2: коридор 2, площею 7,2 кв.м., вбиральню 5, площею 1,3 кв.м., умивальник 6, площею 1,2 кв.м., душову кімнату 7, площею 1,3 кв.м., позначені у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року червоним кольором.

Залишити в загальному користуванні співвласників квартири АДРЕСА_2 коридор 1, площею 7,6 кв.м., кухню 14, площею 11,7 кв.м., позначені у додатку № 1 до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 1/6-15 від 30.01.2015 року штриховкою.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: