Справа № 681/679/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Дідек М.Б.

секретарях Сироті І.І., Богданевич О.О.

представниках ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна спільної сумісної власності

встановив:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя. З урахуванням доповнених та уточнених в судовому засіданні позовних вимог позивачка зазначила, що з 21.09.2002 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Полонського районного суду від 20.04.2015 року шлюб між ними розірвано.

Після укладення шлюбу стали проживати в будинку батьків відповідача (с. Новоселиця, вул. Димніча,106) з якими проживали однією сімєю та вели спільне домашнє господарство.

За період шлюбу вона з відповідачем придбали: скутер, автомобіль КІА, три телевізора, дві супутникові антени, відеомагнітофон, мяку частину, спальний гарнітур з матрацами, мебельні стінки: «Борис», до вітальні, ванни і кухні; душову кабіну, пральну машину, холодильник, морозильну камеру, газову плиту, витяжку кухонну, кухонний комбайн, пилосос, дві праски, компютерний стіл, бензокосу, бетоно-мішалку, зварювальний апарат, насос дренажний, шуруповерт, дрельку, світильники та люстри, болгарку, електро-лобзик, карнизи, гардини, карнизи декоративні, тумбочку під телевізор, покривало - одіяло, набір посуду, компютер, ноутбук, крісло до компютера. Всього на суму 151000грн.

Крім того, проживаючи у вищезгаданому будинку, за свої спільні кошти зробили капітальний ремонт та провели комунікації: підключили будинок до газомережі, до криниці підключили насосну станцію до якої встановили водяний насос, водяне опалення, внутрішній туалет, а також встановили металеву огорожу, на які витратили кошти в сумі 67830 грн.

Посилаючись на те, що придбане вище майно та понесені на капітальний ремонт та проведення комунікацій витрати є спільною сумісною власністю на яке з відповідачем має право на його рівну частку, а добровільної згоди щодо його поділу в натурі та сплати грошової компенсації не дійшли, позивачка просить виділити їй в порядку поділу спільного майна частину майна в натурі на суму 75500 грн. та стягнути грошову компенсацію за ? частку вартості автомобіля 40000 грн. та понесені витрати на капітальний ремонт будинку, проведення комунікацій 33915 грн.

Крім того позивачка зазначила, що їй на праві особистої власності належать чоботи жіночі, одіяло, золотий ланцюжок, золотий перстень, які знаходяться у відповідача повернути які добровільно відмовився.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що за час спільного проживання з позивачкою було придбано: два телевізори, стінка у вітальню, пральну машину, шуруповерт, гардини, карнизи, тумбу під телевізор, покривало-одіяло, набір кухонної посуди, скутер марки «Хонда», компютерний стіл, монітор, колонки, безперебійник, цифровий фотоапарат, праска «ліберті», крісло компютерне. Решти майно, а саме спальний гарнітур з матрацом, холодильник, пилосос придбавалось за спільні їх та батьків кошти, тому вони не є обєктом спільної сумісної власності. Крім того відповідач заявив,що стінка «Борис», мяка частина, душова кабіна, телевізор «Філіпс», стінка та витяжка кухонні є власністю його батьків так як ними було придбано за свої кошти. Відповідач не заперечував, що автомобіль був придбаний в шлюбі, але частково за кошти отримані за договором позики наданої його рідною сестрою, який через не повернутий борг автомобіль був переданий в його рахунок у її власність, тому вважає,що даний транспортний засіб також не є спільним майном і поділу не підлягає.

Відповідач також не погоджуючись з позовом в частині понесення спільних коштів на капітальний ремонт будинку, підведення води та підключення будинку до газомережі, проведення опалення заявив, що дані роботи та придбання матеріалів проводилось не тільки за їх спільні кошти, але й за кошти його батьків. Поскільки проживали як одна сімя їх з позивачкою участь у ремонті будинку, придбанні матеріалів та виконанні інших робіт була безоплатною.

Суд заслухавши доводи та заперечення сторін, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.60 СК України майно нажите подружжям на час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної владності подружжя.

Аналогічне положення містить і норма ст.368 ЦК України.

В силу ст.ст. 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна їх частки є рівними.

Судом установлено, що сторони з 21.09.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 29.04.2015 року рішення Полонського районного суду був розірваний. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Перебуваючи у шлюбі сторонами було придбано:

супутникові антени - по 400 грн.кожна, гардини 2000 грн, карнизи 1000грн., скутер- 2000 грн., пральну машину «LG» 2200 грн., пилосос - 800 грн., телевізор «Нанасонік»-1000 грн., праску «Люберті» 300 грн., цифровий фотоапарат «Олімпус»-1200 грн., стінка у вітальню 2300 грн., спальний гарнітур з матрацом - 9200 грн., крісло до компютера 100 грн., компютерний стіл, монітор, колонки, безперебійник ЮБС 8000 грн., набір кухонної посуди - 200грн., кухонний комбайн 1400 грн., карнизи декоративні багети 400 грн., відеомагнітофон «Панасонік» - 400грн., телевізор «LG» - 1000 грн., мебель у ванну 1200 грн., бетономішалку 2400 грн., шуруповерт 800 грн., мяку частину 2000 грн., витяжку кухонну-500 грн., душову кабіну -4500 грн., холодильник «LG» -5000 грн., бензокосу 2000 грн., зварювальний апарат -2000 грн.,ноутбук "Асус"-1200 грн., тумбу під телевізор 300 грн.,праску «Тефаль» вартістю 500 грн., автомобіль КІА вартістю 80000 грн., яке являється обєктом їх спільної сумісної власності на загальну суму 136700 грн., виходячи із його вартості погодженої сторонами.

Виходячи із положень ч.1 ст.70 СК України кожен із сторін має право на частку майна в розмірі 68350 грн.

З огляду на це суд вважає, за можливе з урахуванням часткової згоди сторін, позивачці в порядку поділу спільного сумісного майна виділити: супутникову антену 400 грн., гардини-2000 грн., карнизи-1000грн., скутер-2000 грн., пральну машину «LG»- 2200грн.,пилосос300грн.,телевізор«Нанасонік»1000грн.,праску«Люберті»300грн., цифровий фотоапарат «Олімпус» -1200 грн., стінку вітальні 2300 грн., спальний гарнітур з матрацом 9200 грн., крісло до компютера 100 грн., компютерний стіл, монітор, колонки, безперебійник ЮБС- 8000 грн., набір кухонної посуди 200 грн., кухонний комбайн 1400 грн.- всього на загальну суму 32100 грн.

Решту майна, яке складається із мякої частини 2000 грн супутникової антени 400 грн., карнизи-декоративні багети -400 грн., відеомагнітофона «Панасонік»- 400 грн., телевізора «LG» - 1000 грн., душової кабіни - 4500 грн меблів у ванну 1200 грн., витяжки кухонної 500 грн., холодильника «LG»- 5000 грн., бетономішалки 2400 грн., шуруповерта800 грн., бензокоси-2000 грн., зварювального апарату 2000 грн., ноутбука "Асус"-1200 грн., тумби під телевізор 300 грн., праски «Тефаль»- 500 грн., автомобіля НОМЕР_1 вартістю 80000 грн., всього на загальну суму 104600 грн.

Поскільки вартість майна, що виділяється відповідачу, на 36250 грн. перевищує його частку в спільному сумісному майні подружжя, позивачка має право на дану суму отримати грошову компенсацію.

Доводи відповідача щодо майна, яке складається з бетономішалки, бензокоси, зварювального апарату, ноутбука, праски «Тефаль», кухонного комбайна з позивачкою не придбувалось і таке в наявності відсутнє, спростовується поясненнями позивачки та показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 Останній в судовому засіданні показав, що працюючи в приватного підприємця продавцем, до нього звернулась позивачка про купівлю бетономішалки, яка була доставлена транспортом підприємця за місцем її проживання в с. Новоселиця.

За показаннями малолітнього ОСОБА_5 у них вдома були: бетономішалка, бензокоса,зварювальний апарат, праска «Тефаль», кухонний комбайн та ноутбук. При цьому стверджував, що він часто користувався ноутбуком, а інше перераховане ним майно батько використовував в домашньому господарстві.

Не вірити показанням даних свідків у суду підстав не має, оскільки відповідають встановленим у справі фактичним обставинам. Крім того, присутній в судовому засіданні педагог заявила, що свідок ОСОБА_5 показання давав правдиво та без будь-якого тиску як з боку суду так і інших учасників судового розгляду.

Відповідно до ст.ст.63,65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності та розпоряджається ним за взаємною згодою.

Проте всупереч цьому відповідач без відома та згоди позивачки 09 липня 2014 року за договором купівлі-продажі відчужив спірний автомобіль, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя у власність інших осіб рідній сестрі ОСОБА_7, хоча продовжує ним користуватись.

Оскільки позивачка погодилася отримати за відчужений автомобіль грошову компенсацію, суд, виходячи із вимог ч.2 ст.71 СК України та підстав передбачених ст.365 ЦК України, вважає за можливе автомобіль, як неподільну річ присудити відповідачу, стягнувши з нього на користь позивачки грошову компенсацію.

Посилання відповідача на те, що автомобіль придбаний за більшу частину коштів сестри ОСОБА_7, які вона надала в позику, тому даний транспортний фактично являється її власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, не ґрунтуються на законі та встановленим у справі обставинам.

Із наданої позивачкою реєстраційної картки автомобіля НОМЕР_2, встановлено, що даний автомобіль на час його придбання 14.03.2014 року був зареєстрований на імя відповідача ОСОБА_4 Останній дану обставину не оспорював та підтвердив, що автомобіль придбувався в інтересах його сімї. З огляду на наведене, доводи відповідача, що автомобіль був відчужений через неповернутий борг, про наявність якого позивачка не знала, є надуманими.

Із наявної у справі розписки ОСОБА_4 від 21.01.2014 року про отримання в позику від ОСОБА_7 7200 доларів США строком на 2 роки, якщо її прийняти до уваги, вбачається, що строк повернення боргу на час відчуження автомобіля не наступив. Крім того позивачка стверджувала, що про наявність такої розписки про отримання в позику вказаної у ній суми коштів не знала і згоди такої не давала, оскільки кошти на придбання автомобіля у них були. Була лише домовленість про можливе отримання позики в розмірі не більше 1000 доларів США.

Таким чином, викладене дає суду підстави дійти висновку, що спірний автомобіль являється спільною сумісною власністю сторін, тому підлягає поділу на рівні з іншим майном.

Посилання позивачки щодо понесених витрат на капітальний ремонт жилого будинку, придбання матеріалів та проведення інших робіт по благоустрою будинку, які на її думку повинен відшкодувати відповідач не ґрунтуються на законі.

З цього приводу у справі встановлено, що сторони проживали в будинку батьків відповідача власником якого є ОСОБА_8

Остання будучи допитаною в якості свідка стверджувала, що в будинку проводився поточний, а не капітальний ремонт, а також здійснювався його благоустрій. На виконання цих робіт вона з чоловіком вкладали свої кошти, а сторони надавали їм лише безоплатну грошову допомогу без повернення понесених ними витрат. Дані показання позивачкою по суті не оспорювались.

Свідок також підтвердила пояснення відповідача, що меблевий гарнітур «Борис» вона придбувала за власні кошти. Ці ж обставини в судовому засіданні підтвердила і свідок ОСОБА_7

Що стосується заявлених позивачкою вимог в частині утриманні і неповернення відповідачем належного їй на праві особистих речей: чоботи жіночі, одіяло, золотий ланцюжок, золотий перстень так вони свого підтвердження, крім наявності у відповідача одіяла, не знайшли. Сам відповідач ці обставини заперечував.

Відповідно до ст.60 ЦПК України позивачка суду, належних та допустимих доказів для спростування заперечень відповідача та показів згаданих вище свідків, які будь-якого сумніву у суду не викликають, не надала.

З урахуванням наведеного позов в цій частині також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.60,61,69,70,71 СК України, ст.ст.10,11,60,212-115 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Провести поділ спільного сумісного майна та визначити за ОСОБА_3 на праві приватної власності на наступне майно:

- супутникову антену - вартістю 400 грн.

- гардини вартістю -2000 грн.

- карнизи вартістю 1000 грн.

- скутер - вартістю 2000 грн.

- пральна машина «LG» вартістю 2200 грн.

- пилосос - вартістю 800 грн.

- телевізор «Нанасонік» вартістю 1000 грн.

- утюг «Люберті» вартістю 300 грн.

- цифровий фотоапарат «Олімпус» вартістю 1200 грн.

- стінка у вітальню вартістю 2300 грн.

- спальний гарнітур з матрацом 9200 грн.

- крісло до компютера вартістю 100 грн.

- компютерний стіл,монітор, колонки, безперебійник ЮБС- вартістю 8000 грн.

- набір кухонної посуди вартістю 200 грн.

- кухонний комбайн-вартістю 1400 грн.

Всього на загальну суму 32100 грн.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на одіяло-покривало.

Визнати за ОСОБА_4 право приватної власності на наступне майно:

- супутникову антену вартістю 400 грн.

- карнизи декоративні багети - вартістю 400 грн.

- відеомагнітофон «Панасонік» - вартістю 400 грн.

- телевізор «LG» вартістю 1000 грн.

- меблі у ванну вартістю 1200 грн.

- бетономішалку вартістю 2400 грн.

- шуруповерт вартістю 800 грн.

- мяку частину вартістю 2000 грн.

- витяжка кухонна вартістю 500 грн.

- душова кабіна вартістю 4500 грн.

- холодильник «LG»- вартістю 5000 грн.

- бензокоса - вартістю 2000 грн.

- сварочний апарат вартістю 2000 грн.

- ноутбук "Асус"-1200 грн.

- тумбу під телевізор - вартістю 300 грн.

- утюг «Тефаль» - вартістю 500 грн.

- автомобіль НОМЕР_1 вартістю 80000 грн.

Всього на загальну суму 104600грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю в частці виділеного майна в сумі 72500 грн.

В решті позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір 487,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили по закінченню строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги через суд, який ухвалив рішення, в 10-ти денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дідек М.Б.