У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2015 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши подання начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання начальника ВДВС Селидівського міського управління юстиції про оголошення розшуку боржника, в якому зазначено, що в провадженні ДВС Селидівського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-1818/2004 від 07.10.2008 р., виданий Селидівським міським судом про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Боржник неодноразово викликався до відділу з приводу виконання зобовязань, проте виклики ним проігноровані. Згідно відповіді на запит адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Донецькій області, боржник прописаний за адресою: м. Українськ, вул. Горького, 37/27. 10.11.2015 р. державний виконавець виходив за місцем мешкання боржника: м. Українськ, вул. Горького, 37/27, було зясовано, що двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника не було можливості. Зі слів сусідів, боржник за вказаною адресою не проживає, відомостей щодо іншого місця проживання або місця роботи немає, про що складено акт державного виконавця. 08.12.2015 р. повторно було здійснено вихід за місцем мешкання боржника, двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан не було можливості, встановлено зі слів сусіда, що боржник за вказаною адресою не проживає, його теперішнє місцеперебування чи роботи невідомі, про що складено акт. Згідно відповіді БТІ від 28.04.2012 р., за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: м.Українськ, вул..Горького, 37/27. На підставі викладеного просить оголосити розшук боржника ОСОБА_1.

Представник відділу ДВС Селидівського міського управління юстиції в Донецькій області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в провадженні ДВС Селидівського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-1818/2004 від 07.10.2008 р., виданий Селидівським міським судом про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

З актів державного виконавця від 10.12.2015 р. та 08.12.2015 року вбачається, що державним виконавцем виходом за адресою встановлено, що боржник за адресою м.Українськ, вул. Горького, 37/27, не мешкає двері не відчинив. Зі слів сусідів, боржник за вказаною адресою не мешкає, інше місце проживання або роботи невідомі.

При цьому у складеному акті не зазначено час відвідування боржника, оскільки таке відвідування могло мати місце в робочий час.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

При розгляді даного подання суд приймає до уваги те, що ставлячи вимогу про оголошення розшуку боржника, до суду не було надано доказів того, що після відкриття виконавчого провадження, за даним виконавчим провадженням були проведені всі виконавчі дії, оскільки п. 3.12 Інструкція з організації примусового виконання рішень передбачає, що:

Перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Із ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Державним виконавцем не подано до суду переконливих достовірних доказів про не проживання боржника у м. Українськ, за фактичним місцем реєстрації. Такі дані він міг би зафіксувати із участю осіб, які проживають за тією ж адресою, де зареєстроване місце проживання боржника та відомості можна було б здобути у відповідній житлово-експлуатаційній організації або сільській раді.

Подана до суду копія єдиного акту державного виконавця від 08.12.2015 року, є недостатньою підставою для оголошення розшуку боржника.

Також, відповідно до ч.1 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання боржника за виконавчими документами: про стягнення аліментів; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я або у зв'язку з втратою годувальника державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. За іншими виконавчими документами державний виконавець може звернутися до суду з поданням про розшук боржника за наявності письмової згоди стягувача відшкодувати витрати на розшук та авансувати зазначені витрати відповідно до законодавства.

Із наведеного суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1, оскільки встановити факт перетинання державного кордону України державний виконавець міг через отримання інформації у Державній прикордонній службі України.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що подання про оголошення розшуку боржника необхідно повернути для належного оформлення.

В ч. 1 ст. 293 ЦПК України наведено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема ухвала про оголошення розшуку відповідача (боржника) або дитини (п. 22 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Виходячи із змісту ч.1 ст. 293 ЦПК України, ухвали про повернення подання про оголошення розшуку боржника для належного оформлення апеляційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 293, 375 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Подання начальника відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 повернути для належного оформлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Владимирська