Справа № 515/2848/14-ц
Провадження № 2/515/75/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

за участі:

секретаря Дечевої І.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари справу за позовом публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини.

20.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою - ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № R5В, згідно якого банк надає відповідачу кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп. зі сплатою 32 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 20.04.2015 року.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши останньому кредит в сумі 50 000 грн. 00 коп. Відповідач, в порушення умов кредитного договору, а саме:

- п.п.3.3., 3.4., 3.5. кредитного договору, позичальник зобовязаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними частинами (ануїтет ними платежами), 28 числа кожного місяця;

- п.4.10. кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобовязань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у т.ч. відшкодування витрат та збитків банку, повязаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору,

- свої зобов'язання перед банком не виконав.

Відповідно до п.7.1. кредитного договору, у разі прострочення зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами договору, відповідач зобов'язується сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочення зобовязань за кожен день порушення виконання зобовязань, включаючи день погашення.

В результаті порушення умов кредитного договору №R5В від 20.04.2012 року, заборгованість відповідача перед ПАТ ВТБ Банк складає 139 356 грн. 92 коп., у тому числі:

1) 28 238, 30 грн. сума заборгованості за кредитом;

2) 21 229, 90 грн. сума простроченої заборгованості за кредитом;

3) 169, 78 грн. сума заборгованості за відсотками;

4) 14 466, 39 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками;

5) 10 579, 83 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками понад 31 день;

6) 63 390, 36 грн. сума пені;

7) 455, 06 грн. сума 3(трьох) процентів річних від прострочених платежів з повернення кредиту за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р. згідно ст.625 ЦК України;

8) 586, 56 грн. сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати процентів за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України;

9) 112, 16 грн. сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту станом на 09.01.2014 р., за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України;

10) 128, 58 грн. сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення відсотків станом на 09.01.2014 р., за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України.

У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 139 356 грн. 92 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 393 грн. 57 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність; повністю підтримав позов, просив його задовольнити; не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.117,186).

Відповідачка у судові засідання не зявилась, належне її повідомлення міститься на а.с.153,173,185.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Відтак, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності відповідачки по справі, яка належним чином була повідомлена про розгляд справи, але в судове засідання не зявилась.

Твердження відповідачки, які містяться у її заяві про відвід судді від 13.07.2015 року про її бажання брати участь у розгляді цієї справи особисто, а не через представника, суд сприймає як спробу відповідачки затягнути розгляд справи та вважає, що у даному випадку її неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду .

Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом з достовірністю встановлено, що 20.04.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та фізичною особою - ОСОБА_2 укладено кредитний договір № R5В, згідно якого банк надає відповідачу кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп. зі сплатою 32 відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 20.04.2015 року (а.с.7-13).

Згідно копії меморіального ордеру №36263 від 20.04.2012 року (а.с.6), банк свої зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши останньому кредит в сумі 50 000 грн. 00 коп.

Відповідачка порушила графік повернення кредиту і сплати процентів згідно додатку до вищезазначеного кредитного договору, підписаний сторонами (а.с.14-15), тому має заборгованість нараховану позивачем в сумі 139 356 грн. 92 коп., у тому числі:

1) 28 238, 30 грн. сума заборгованості за кредитом;

2) 21 229, 90 грн. сума простроченої заборгованості за кредитом;

3) 169, 78 грн. сума заборгованості за відсотками;

4) 14 466, 39 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками;

5) 10 579, 83 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками понад 31 день;

6) 63 390, 36 грн. сума пені;

7) 455, 06 грн. сума 3(трьох) процентів річних від прострочених платежів з повернення кредиту за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р. згідно ст.625 ЦК України;

8) 586, 56 грн. сума 3 (трьох) процентів річних від прострочених платежів зі сплати процентів за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України;

9) 112, 16 грн. сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення кредиту станом на 09.01.2014 р., за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України;

10) 128, 58 грн. сума інфляційних нарахувань за несвоєчасне повернення відсотків станом на 09.01.2014 р., за період з 03.07.2012 р. по 09.01.2014 р., згідно ст.625 ЦК України. (а.с.20-22)

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Статтею 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

У разі порушення зобовязання, як передбачено ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2014 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію про усунення порушень умов кредитного договору (а.с.53-54), проте, станом на день розгляду справи, остання зобов'язання щодо погашення заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування ним не виконала.

За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та основаними на законі.

Стосовно застосування строків позовної давності суд звертає увагу га наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У випадку неналежного виконання позичальником кредитного зобов'язання позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких згідно з умовами договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно достатті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів України.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 4 статті 267 ЦК України).

Як вже зазначалось, за змістом ст. ст. 11, 27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Однак, відповідачка не з'явилась в судове засідання , не скористалась своїм правом на звернення до суду з заявою про застосування строку позовної даності, тому суд позбавлений можливості застосувати цей строк за своєю ініціативою.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних).

У даному випадку розмір пені не перевищує розмір збитків, тобто тіла кредиту та процентів, тому суд також позбавлений можливості зменшити розмір неустойки.

Підсумовуючі вищевикладене, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ ВТБ Банк необхідно стягнути суму заборгованості за кредитним договором № R5В від 20.04.2012 року в розмірі 139 356 (сто тридцять девять тисяч триста пятдесят шість) грн. 92 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений останнім та документально підтверджений судовий збір в сумі 1 393 грн. 57 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, ч.1ст.88, ч.2 ст.197, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526,610, 625, 629, 1048-1050,1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК № 392999 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 13.07.2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ ВТБ Банк суму заборгованості за кредитним договором № R5В від 20.04.2012 року в розмірі 139 356 (сто тридцять девять тисяч триста пятдесят шість) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК № 392999 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 13.07.2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ ВТБ Банк судовий збір в сумі 1 393 (одна тисяча триста девяносто три) грн. 57 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Чебан