Справа № 149/496/15-ц
Провадження №2/149/234/15
Номер рядка звіту 58
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.07.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Лисої В.В.,

відповідача ОСОБА_1, представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_1, про повернення транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, ОСОБА_4 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулися в Хмільницький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_1 про зобов"язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації автомобіль "Славута" ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, кузов № Y6D110387В0141762, у повній комплектності, який був виданий інваліду війни І групи ОСОБА_5 Миколайовиичу безоплатно. Відповідно до розпорядження голови ОСОБА_4 ОДА від 29.12.2012 року № 750 зі змінами згідно розпорядження голови ОСОБА_4 ОДА від 27.03.2015 року № 125, ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА реорганізовано в ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2010 році інвалід війни І групи ОСОБА_5 (посвідчення серії Б№221437) відповідно до Постанови КМУ № 999 від 19.07.2006 року "Про завтердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" та наказу начальника ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА № 38 від 20.04.2010 року, безоплатно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, кузов № Y6D110387В0141762.

09.01.2011 року інвалід І групи ОСОБА_5 помер. Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради письмово повідомило ОСОБА_1 про її право після смерті інваліда, як члена сім"ї, який проживає за місцем проживання інваліда, переоформити автомобіль на своє ім"я за умови сплати його залишкової вартості, а у разі неможливості сплалтити його залишкову вартість, про обов"язок повернути ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА автомобіль. Проте ОСОБА_6 до цього часу не сплатила залишкову вартість автомобіля та відмовляється добровільно передати автомобіль ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 ОДА.

Представник позивача ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 ОДА ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Подала заперечення проти задоволення клопотання представника відповідача про застосування судом позовної давності.

Позивач ОСОБА_4 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів свого представника в судове засідання не направив, подав письмову заяву про розгляд та вирішення справи у відсутність представника, просив позов задовольнити, а судові витрати у справі стягнути на їх користь.

Відповідач справі ОСОБА_1 просила у задоволенні позовних вимог відмовити, та надала пояснення про те, що вона ніколи не була членом сім"ї покійного ОСОБА_5 ОСОБА_5 зійшовся з мою мамою, яка проживає в с. Курилівці і там з нею весь час проживав. Це було приблизно у 2001 році. З того часу вони проживали разом, але шлюб вони не реєстрували. Будинок по вулиці Тургенєва, 77г належить на праві власності мені, я там приживаю багато років. Місце проживання ОСОБА_5 зареєстрували за адресою належного мені будинку, хоча він тут ніколи не проживав, а весь час проживав в селі з мамою. Ніякого відношення до автомобіля я не маю і де він знаходиться не знаю. Мама говорила мені після смерті ОСОБА_5, що документи на автомобіль хтось забрав, але вона вже не пам"ятає саме хто через свій вік. З приводу заяви від 29.05.2012 року про повернення автомобіля можу пояснити, що мене викликали в управління праці та соціального захисту населення і попросили підписати підгоготовлену шаблонну заяву, сказавши, що це так вимагають правила і я її підписала, хоча ніякого відношення до автомобіля я немала і не маю і ніколи членом сім"ї ОСОБА_5 не була.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм прравовідносини.

У 2010 році інвалід війни І групи ОСОБА_5 (посвідчення серії Б№221437) відповідно до Постанови КМУ № 999 від 19.07.2006 року "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" та наказу начальника ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА № 38 від 20.04.2010 року, безоплатно отримав автомобіль "Славута" ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, кузов № Y6D110387В0141762 (а.с. 4-9)

09.01.2011 року інвалід І групи ОСОБА_5 помер. Вказані обставини сторонами визнаються і не заперечуються.

За дорученням ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА Управління праці та соціального захисту населення Хмільницької міської ради листом від 10.02.2012 року № 331/1 повідомило ОСОБА_1 про її право або викупити автомобіль, а у випадку відмовити це зробити, про її обов"язок повернути автомобіль ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА (с. 10).

Заявою від 29.05.2012 року ОСОБА_6 повідомила ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА про те, що не згодна сплатити до 01.07.2012 року залишкову вартість автомобіля і згодна повернути ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА автомобіль у повній комплектності (а.с. 11).

Разом з тим позивачі у справі не надали суду належні та достатні докази того, що відповідач ОСОБА_1 була членом сім"ї ОСОБА_5 та відповідно до вимог закону має обов"язки перед позивачами у зв"язку з наданням ОСОБА_5 автомобіля та щодо повернення автомобіля після смерті ОСОБА_5 Те що, ОСОБА_5 був зареєстрований у житловому будинку належному ОСОБА_1 по вулиці Тургенєва, 77г в м. Хмільнику, без підтвердження іншими належними доказами, цього не доводить, а пояснення наданні ОСОБА_1 не спростовує.

Позивачами у справі не надані суду належні докази про те, що автомобіль "Славута" ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, кузов № Y6D110387В0141762 знаходиться чи знаходився у позивача ОСОБА_1, що вона чи членами її сім"ї його експлуатували, а також про те, що після отримання 29.05.2012 року заяви від ОСОБА_1, позивачами приймалися міри по поверненню вказаного автомобіля, що ОСОБА_6 перешкоджала представникам позивачів у цьому.

Також позивачами не надано належних доказів, що даний автомобіль в порядку визначеному п. 16 Постанови КМУ № 999 від 19.07.2006 року "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" не перебуває на зберіганні у членів сім"ї померлого інваліда ОСОБА_5 Відповідно до довідки Порицької сільської ради Хмільницького району № 802 від 03.07.2015 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.100).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За змістом частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 1, 3 статті 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Так як ОСОБА_6 29.05.2012 року підписала заяву надану позивачем ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА про те, що не згодна сплатити до 01.07.2012 року залишкову вартість автомобіля і згодна повернути ГУ праці та соціального захисту населення ОСОБА_4 ОДА автомобіль, то строк звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивачами не пропущений.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України на позивача покладено обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Проте позивачами всупереч цим вимогам цивільно-процесуального законодавства, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених ними позовних вимог.

Таким чином, так як відповідач позов на визнала, а позивачами не доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, а також враховуючи те, що позивачами невірно обрано спосіб захисту своїх інтересів, то у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15,16, 20, 257, 261 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 208, 212-215, 223, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_1, про зобов"язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 соціальної політики ОСОБА_4 обласної державної адміністрації автомобіль "Славута" ЗАЗ-110387-40, 2010 року випуску, кузов № Y6D110387В0141762, у повній комплектності, який був виданий інваліду війни І групи ОСОБА_5 Миколайовиичу безоплатно, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В.О.