АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2013 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_2

В апеляційній скарзі на зазначене рішення, поданої ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилався на незаконність та необґрунтованість висновків суду, неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення законних прав та інтересів ОСОБА_4 Зазначав, що судом не було ураховано того, що поділена між подружжям ОСОБА_2 квартира їм не належить, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2013 року, тобто до ухвалення оскаржуваного рішення, був визнаний недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за яким остання набула право власності на цю квартиру.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року апеляційна скарга задоволена, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13.06.2013 року скасоване та ухвалено нове про відмову у поділі майна подружжя, виходячи з того, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4, як продавцем та ОСОБА_2, як покупцем, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2013 року залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.07.2013 року визнано недійсним, а отже квартира не є спільним сумісним майном подружжя.

24.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду від 09.07.2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а саме 09.06.2015 року Апеляційним судом м. Києва було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 і скасоване рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, яке було покладено в основу судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 09.07.2014 року та ухвалено нове рішення про задоволення таких вимог.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5, який є представником ОСОБА_1 за довіреністю, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав з підстав, наведених в ній.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленими про час й місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 09.07.2014 року за нововиявленими обставинами колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Як установлено судом та убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1997 року.

Під час шлюбу, 04.04.2008 року, за згодою чоловіка, ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу укладеному з ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рильською Л.С. та зареєстрованим у реєстрі за № 663, придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена квартира придбана сторонами хоча й на ім'я відповідачки, але під час шлюбу й тому є спільною сумісною власністю подружжя в якій позивач має право на 1/2 частину.

Скасовуючи це рішення, суд апеляційної інстанції послався на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2013 року договір купівлі-продажу спірної квартири визнаний недійсним.

З огляду на те, що рішенням Апеляційного суду від 09.06 2015 року вказане рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02.04.2013 року скасовано та у позові ОСОБА_4 про визнання договору-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 - відмовлено, рішення Апеляційного суду від 09.07.2014 року підлягає скасуванню з підстав п.3ч.2 ст.361 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Сторони не заперечували, що квартира АДРЕСА_1 придбана ними під час шлюбу. Доказів тому, що на придбання квартири використані особисті кошти когось із сторін матеріали справи не містять й на таке під час розгляду справи вони не посилалися.

Отже, зазначена квартира є спільною сумісною власністю сторін як подружжя.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 69, ст. 70, ч. 1 ст. 71 СК України, сторони мають право на поділ майна подружжя, а їх частки вважаються рівними. Тому рішення суду першої інстанції про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що спірна квартира не належить подружжю, з урахуванням рішення Апеляційного суду від 09.06 2015 року, не можуть бути прийняті до уваги.

За викладених обставин відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав наведених в ній.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312-315, 317, 361-366 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року задовольнити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 09 липня 2014 року скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/10087/14-ц

№ апеляційного провадження: 88-ц/796/51/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.