Провадження номер 2/243/5677/2015
І м е н е м У к р а ї н и
28 грудня 2015 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Геєнко М.Г.,
при секретарі - Мірошниченко В.В.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,
10 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з дійсним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 23 травня 1996 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу будинку № 75 по вул. Правди в м. Словянську. Договір посвідчений президентом товарної біржі «Міжрегіональна агропромислова біржа» м. Словянська та зареєстровано за № 129/96 від 23 травня 1996 року. Вона передала ОСОБА_2 гроші, а він передав їй ключі та документи на будинок. Зазначений договір не було нотаріально посвідчено та зареєстровано в КП «БТІ». На теперішній час вона фактично володіє та користується вказаним будинком, утримує його в належному санітарно технічному стані, здійснює поточні та капітальні ремонти, оплачує комунальні послуги. З огляду на викладене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 75 по вул. Правди в м. Словянську з господарськими та побутовими будівлями та спорудами.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, буду належним чином повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання, не зявилася, причини не явки суду не повідомила.
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі ордеру від 09 листопада 2015 року, до судового засідання, призначеного на 28 грудня 2015 року не зявилася. В судовому засіданні від 26 листопада 2015 року заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації, та направлення на адресу відповідача, у відповідності до вимог ст. 74-76 ЦПК України судової повістки, до судового засідання не зявився. Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності або відкладення розгляд справи через поважні причини неявки, до суду також не надходило.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як з достовірністю було встановлено у судовому засіданні, 23 травня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу недобудованого будинку готовністю 85% по вул. Правди, 75 в м. Словянську, який зареєстрований товарною біржею «Міжрегіональна товарна біржа» м. Словянська за № 129/96 (а.с.6).
Вказаний договір не було нотаріально посвідчено та право власності на будинок в органі державної реєстрації не зареєстровано.
Згідно довідки КП «БТІ» від 16 жовтня 2015 року, право власності на нерухоме майно, розташоване в м. Словянську по вул. Правди, 75, станом на 01 січня 2013 року не зареєстроване (а.с.8).
На теперішній час позивачка позбавлена права зареєструвати своє право власності на нерухоме майно у наслідок того, що договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений.
Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.
Недотримання даної вимоги тягне за собою недійсність договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Однак сама по собі відсутність такої технічної реєстрації не впливала на момент виникнення права власності на дійсність договору за вимогами ЦК України 1963 року.
Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. передавання майна вважається врученням його набувачу.
Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, вникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання чинності законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченому нотаріально, дійсним.
Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили всі суттєві його умови, в тому числі ціну продажу. Тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку від 23 травня 1996 року, зареєстрованого товарною біржею «Міжрегіональна товарна біржа» м. Словянська за № 129/96 та визнати за позивачем право власності на дане домоволодіння.
Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 3254 грн. 00 коп. та витрат, повязаних з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 180 грн. 00 коп., а загалом 3434 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 324, 334, 376 ЦК України, ст. ст. 47, 227 ЦК України 1963 року, ст.ст. 10, 58, 88, 131, 208, 209, 212-215, 218, 224, 294 ЦПК ЦК України суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами № 75 по вул. Правди в м. Словянську.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати по справі, які складаються з судового збору у розмірі 3254 грн. 00 коп. та витрат, повязаних з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 180 грн. 00 коп., що загалом складає 3434 грн. (три тисячі чотириста тридцять чотири) 00 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М.Г. Геєнко