Провадження № 2/369/5169/15
УХВАЛА

Іменем України

18.11.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання материнства та внесення змін до актового запису про народження дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання материнства та внесення змін до актового запису про народження дітей.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 предявлені до громадянина ОСОБА_4 Хашимітського Королівства ОСОБА_2 ОСОБА_3, то провадження у справі за участю іноземної особи підлягає здійсненню відповідно до положень Розділу X Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), та міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13розгляд цивільних справ з іноземним елементом здійснюється за «законом суду», тобто юридичною підставою застосування іноземного права на території України є норми ЦПК України, Закон України «Про міжнародне приватне право».

Згідно ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка певною мірою дублюється ст. 415 ЦПК України, визначено, що у разі, якщо, при розгляді справи з іноземним елементом, у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором України.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ОСОБА_3 є громадянином ОСОБА_4 Хашимітського Королівства, позивачу необхідно надати до суду примірник позовної заяви та додатків до неї, перекладених на державну мову країни відповідача арабську мову.

Також ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем порушені вимоги ст. 119 ЦПК України: а саме не в повному обсязі сплачений судовий збір, оскільки як вбачається з матеріалів справи позивачем у позовній заяві заявлено чотири вимоги немайнового характеру, а саме: визнати ОСОБА_1 матірю Елізабет ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати ОСОБА_1 матірю ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; внести зміни у Свідоцтво про народження Елізабет ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши у графі «Мати» - ОСОБА_1; внести зміни у Свідоцтво про народження ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши у графі «Мати» - ОСОБА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Частиною 1 статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 грн.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

На підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VIII від 22.05.2015, змінено ставки судового збору, які набрали чинності з 01.09.2015 року.

Відповідно ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, що подана фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, 487 грн. 20 коп.

Так, згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Розмір судового збору з вимоги немайнового характеру становить 487 гривень 20 копійок, позивачем заявлено чотири немайнові вимоги.

Однак, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно доплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом України "Про судовий збір" , а саме у розмірі 1461 гривень 60 копійок.

Більш того, позивачу слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону,інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ст. 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження.

Згідно ст. 16 вищезазначеного Закону особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 для правильного визначення фактів, які необхідно встановити для вирішення спору за участю іноземної особи, судам необхідно з'ясувати право якої країни повинно застосовуватися. При застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі.

Однак, із матеріалів справи не вбачається можливим визначити громадянство Елізабет ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є необхідним для визначення особистого закону дитини на момент її народження та в подальшому вирішення спору на підставі норм національного законодавства чи застосовуючи право ОСОБА_4 Хашимітського Королівства.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.119, 120 ЦПК України, або не в повному розмірі сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання материнства та внесення змін до актового запису про народження дітей - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Я. Волчко