Справа № 2-625/08
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2015 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., державного виконавця ВДВС Бродівського районного управління юстиції ОСОБА_1, скаржниці ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за скаргою ОСОБА_2 до ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області про визнання дій відповідача неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з скаргою, в якій просить визнати дії відповідача неправомірними; скасувати постанову від 12 грудня 2013 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 2 376 грн. 65 коп.; скасувати акт від 12 грудня 2013 року про витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 2 376 грн. 65 коп.

Скаржниця в судовому засіданні скаргу підтримала, просить суд її задоволити.

Представники ВДВС Бродівського РУЮ Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржниці ОСОБА_2, представників ВДВС Бродівського РУЮ ОСОБА_3 та ОСОБА_1, врахувавши письмове заперечення в.о. начальника ВДВС Бродівського РУЮ ОСОБА_3, зясувавши обставини по справі, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 10, 60 цього ж кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Львівської області на виконанні перебуває виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа у справі № 2-625 від 30.04.2009, виданого Бродівським районним судом Львівської області року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації в сумі 54 179 грн. за належну йому ? ідеальну частку житлової квартири за адресою: м. Броди, пл. Ринок, 16/5 Львівської області.

12.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 2 375грн. 65 коп. та складено акт про витрати на проведення виконавчих дій.

ОСОБА_2 стверджує, що постанову та акт вона отримала 15.01.2015 року. В судовому засіданні державний виконавець Любунь М.П. не заперечує того, що постанову та акт від 12.12.2013 року скеровано ОСОБА_2 лише у січні 2015 року.

Такими діями державного виконавця порушено вимоги ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що постанова про стягнення з боржника витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Із змісту письмового заперечення та пояснень представників ВДВС, отриманих в судовому засіданні вбачається, що витрати на проведення виконавчих дій складаються з витрат на матеріальні цінності для здійснення виконавчого провадження в розмірі 476,65 грн. та авансування стягувачем ОСОБА_4 послуг експерта в розмірі 1900 грн.

В письмовому запереченні в.о. начальника ВДВС Бродівського РУЮ ОСОБА_3 від 10.03.2015 року № 09-33/158 зазначено, що станом на 01.03.2015 року боржником сплачено борг в сумі 54 179 грн. на користь стягувача в повному обсязі та сплачено виконавчий збір.

Проте, статтею 43 цього ж закону визначено порядок розподілу стягнутих з боржника грошових сум, зокрема, у першу чергу повертається авансовий внесок сторін на організацію та проведення виконавчих дій. Незважаючи на цю вимогу закону стягнуті з боржника гроші не розподілено у визначений законом спосіб.

Судом встановлено, що в ході проведення виконавчих дій двічі залучався експерт. Відповідно понесені витрати у розмірі 1300 грн. та 600 грн. 16.12.2010 року ОСОБА_4 перерахував на рахунок ВДВС Бродівського РУЮ 1300 грн. за проведення експертної оцінки майна боржника. 31.08.2011 року державним виконавцем прийнято розпорядження про перерахування цих коштів на рахунок Головного управління юстиції. Інших документів на підтвердження факту використання коштів в розмірі 1300 грн. суду не представлено, а тому немає підстав вважати, що кошти в розмірі 1300 грн. використані на оплату послуг експерта.

Із змісту письмового заперечення вбачається, що 600 грн. за оплату послуг експерта проавансовано Головним управлінням юстиції у Львівській області. Проте, суду не надано доказів цього.

Відповідно до п. 4.15.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року, з наступними змінами, про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій, в якому зазначаються перелік та суми витрат, повязан их з проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів.

Окрім того, судом враховано, що ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.06.2012 року визнано неправомірною оцінку будинку згідно висновку про вартість майна № 29 від 05.02.2011 року та зобовязано ВДВС Бродівського РУЮ провести повторну оцінку зазначеного будинку.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27.11.2013 року, яка вступила в законну силу, було визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ щодо проведення оцінки майна та скасовано висновок експерта від 08.10.2013 року про вартість будинку.

До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату, зокрема виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень ( п.6 ч.4. ст.41 Закону).

Будь-які підстави вважати, що акт державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій складений із зазначенням переліку та сум витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, відсутні, оскільки відсутні документи, якими вони підтверджуються, такі документи в ході розгляду скарги судом додані не були.

Можлива наявність затвердженої примірної калькуляції вартості витрат на проведення виконавчих дій не позбавляє державного виконавця обов'язку додавати до акту документи про проведені витрати для з'ясування правомірності їх стягнення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 386, 387 ЦПК України, ст.ст.25, 27, 28, 31, 35, 41, 49 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову та акт державного виконавця від 12 грудня 2013 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 2 376 грн. 65 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_5