Провадження № 2-п-287/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

представника позивача- Шифердеккер О.О.

представника заявника- ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 23.09.2015 року був задоволений позов Відкритого акціонерного товариства »СВЕМОН-КИЇВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідач у справі звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що рішення суду, в порушення вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, було ухвалено в його відсутності при його першій неявці в судове засідання.

В обґрунтування поданої заяви посилається також на те, що він є колишнім працівником ВАТ»СВЕМОН-КИЇВ» і саме в зв»язку з трудовими відносинами йому була надана кімната в гуртожитку.

Після звільнення з підприємства внаслідок обману з боку керівництва підприємства він був вимушений укласти договір оренди кімнати.

І лише нещодавно йому стало відомо, що він не був зобов»язаний укладати цей договір, оскільки на нього розповсюджуються гарантії, які мають працівники підприємства в частині оплати вартості проживання і ці гарантії він не втратив у зв»язку із звільненням.

Вважає, що плату за проживання в гуртожитку він має вносити за ставками квартирної плати, встановленими для будинків державного та громадського житлового фонду, як це визначено ст.38 Примірного положення про гуртожитки.

Послався також на п.12 постанови Кабінету Міністрів України №1548 від 25.12.1996 року та зазначив, що розмір плати за проживання в гуртожитку він має сплачувати в розмірі, встановленому Київською міською державною адміністрацією, а не позивачем.

Виходячи з того, що позивач до цього часу не звернувся до Київської міської державної адміністрації з розрахунком економічного тарифу для його затвердження, вважає встановлену ним плату за проживання необгрунтованою.

Вважаючи ці обставини достатніми, просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала.

Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та перегляду ухваленого судом заочного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено, що заочне рішення в справі було ухвалене судом 23.09.2015 року в відсутності відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується представником заявника і підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, судова повістка про час розгляду справи судом 23.09.2015 року була направлена судом та вручена заявнику у визначені законом строки, а саме 10.09.2015 року.

/ а.с. 22 /

Які поважні причини перешкоджали відповідачу з»явитися в судове засідання або забезпечити явку будь-кого із своїх представників у судове засідання, яких у нього відповідно до виданої 28.05.2015 року довіреності двоє, в заяві не вказано.

При цьому в заяві обмежився лише посиланням на ч.4 ст.169 ЦПК України.

Відповідно до ст.225 ЦПК України заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановленими гл.8 ЦПК України.

Згідно зі ст.224 ЦПК України умовами проведення заочного розгляду справи є неявка відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В ч.1 ст.232 кодексу зазначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не

повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які

він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення

справи.

При ухваленні заочного рішення в справі у суду були наявні всі умови, необхідні для заочного розгляду справи:

-неявка відповідача в судове засідання;

-належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання;

-відсутність поважних причин неявки відповідача в судове засідання;

-відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності;

-згода позивача на заочний розгляд справи.

Крім того, як зазначається в ст.229 ЦПК України, підставою для перегляду заочного рішення є, у т.ч., докази, на які посилається відповідач і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час, обставини, приведені заявником, були відомі суду та враховувалися судом при розгляді справи, оскільки при зверненні до суду позивачем до матеріалів справи була додана копія рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 08.07.2015 року по спору між сторонами, яким з відповідача була стягнута заборгованість за інший період часу.

Враховуючи ці обставини, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та перегляду заочного рішення суду.

Керуючись ст.ст.224 - 225,229,231-232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 23.09.2015 року в справі за позовом Відкритого акціонерного товариства »СВЕМОН-КИЇВ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя