АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/487 Головуючий у 1 інстанції - Коробенко С.В .
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ.

25 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1, ПП «Профі-Трейд ЛДТ»,ОСОБА_2,ОСОБА_3 Державної реєстраційної служби України,треті особи: приватні нотаріуси Київського міського нотаріального округу Ковальова ІринаВалентинівна, Висоцька Світлана Іванівна,Чухрій Ольга Степанівна,ВерповськаОлена Володимирівна, Пинзеник Ольга Миколаївна про визнання договорів купівлі-продажу недійсними

за апеляційною скаргою представника ПАТ «Фідобанк»

на рішення Солом‛янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду з зазначеним позовом та після його уточнення (т.1 а.с. 59-68) просило визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири від 09.07.2012р., укладений між ОСОБА_1 та ПП «Профі-Трейд ЛТД», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С.,договір купівлі-продажу квартири від 17.07.2012р., укладений між ПП «Профі-Трейд ЛТД» та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пинзеник О.М. та договір купівлі-продажу квартири від 18.12.2012р., укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 26 вересня 2004 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк») і Ковальовою І.В. було укладено кредитний договір, у відповідності до якого Ковальова І.В. отримала у кредит гроші в сумі 305 000 дол. США. В порядку забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним договором між банком та ОСОБА_1, як майновим поручителем, було укладено договір іпотеки №014/5810/2/23676 від 26 вересня 2008 року, у відповідності до якого в іпотеку банку було передано належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з порушенням позичальником умов договору кредиту за рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 з Ковальової І.В. стягнуто заборгованість в розмірі 3 013 864,60 грн. і в рахунок погашення зазначеної заборгованості звернуто стягнення на предметі іпотеки - на належну ОСОБА_1 на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Проте, під час виконання рішення суду банку стало відомо, що за позовом Ковальової І.В. та ОСОБА_1 заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.06.2012р. визнано недійсним договір іпотеки від 26 вересня 2008 року та зобов'язано приватного нотаріуса КМНО Висоцьку С.І. зняти заборону на відчуження майна шляхом виключення запису про обтяження з відповідних реєстрів. На підставі вказаного заочного рішення ОСОБА_1 відчужив квартиру, яка була предметом іпотеки, на користь ПП «Профі-Трейд» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 9 липня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.М. В подальшому квартира ще двічі перепродавалась згідно з договором від 17.07.2012р. ОСОБА_10, а потім - ОСОБА_3 на підставі договору від 18.12.2012р.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 21.06.2012р. скасовано судом ухвалою від 13 серпня 2012 року, а ухвалою від 10 грудня 2012 року позовна заява Ковальової І.В. та ОСОБА_1 про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів залишена без розгляду, позивач просив задовольнити його позов з підстав відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя відповідно до положень ст.12 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року ПАТ «Фідобанк» в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема,що порушення судом першої інстанції процесуального права полягає в невірній оцінці доказів та неналежному з'ясуванні обставин,що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом безпідставно не враховано, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С., посвідчуючи договір купівлі-продажу квартири, що є предметом іпотеки, свідомо проігнорував наявність відомостей щодо нерухомого майна, що реалізується, в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна, та без належної згоди кредитора (банку), а тому первісний договір купівлі-продажу квартири укладено з порушеннями чинного законодавства України.

Внаслідок вищезазначених дій, що грубо порушують чинне законодавство України, банк фактично позбавлено можливості задовольнити свої вимоги що виникають в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, неналежність виконання якого підтверджується рішенням Солом'янського районного суду м. Києва ухваленого 27 жовтня 2011 року по справі №2-6565/11, залишеним в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2011 року (справа №22-16193/2011р.), шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до рішення суду, що передбачено також п. 5.4 договору іпотеки.

Відчуження квартири проведено з метою унеможливлення реалізації законних вимог банку та уникнення від виконання як кредитних так і зобов'язань за договором іпотеки. Про незаконність дій ОСОБА_1 та Ковальової І.В. свідчить також те, що на час постановлення заочного рішення суду від 21.06.2012 року діяло рішення суду від 20.12.2011року і це рішення було їм необхідне лише для продажу іпотечної квартири та заволодіння коштами від її реалізації, оскільки після скасування ухвалою Солом'янського районного суду від 13.08.2012року незаконного заочного рішення Солом'янського районного суду від 21.06.2012року позивачі звернулися до суду із заявою про залишення їх позову без розгляду,яка ухвалою того ж суду від 10.12.2012 року була задоволена. Окрім цього одержані ОСОБА_1 та КовальовоюІ.В внаслідок продажу квартири гроші не були ними внесені на погашення кредиту та використані на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,відповідно до кредитного договору №014/5810/2/23676 від 26 вересня 2008 року, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», і ОСОБА_12, останній був наданий кредит в сумі 305 000 дол. США для придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1, з кінцевим терміном повернення кредиту до 25 вересня 2023 року та сплатою 12,50 % річних.

В якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_12 за кредитним договором,між банком та ОСОБА_1 в цей же день, 26 вересня 2008 року, було укладено договір іпотеки № 014/5810/2/23676, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Висоцькою С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1477, предметом якого є двокімнатна квартира, що знаходиться за адресом. АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 червня 2012 року кредитний договір та іпотечний договір з номерами №014/5810/2/23676 від 26 вересня 2008 року були визнані недійсними, а приватного нотаріуса КМНО ВисоцькуС.І. зобов'язано зняти заборону відчуження майна шляхом вчинення відповідної нотаріальної дії по зняттю заборони - квартири АДРЕСА_1 та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №7983806 від 26.09.2008р. з Державного реєстру іпотек №7983829 від 26.09.2008р.

Після набрання чинності зазначеним заочним рішенням суду, 9 липня 2012 року між ОСОБА_1 та ПП «Профі-Трейд ЛТД» було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Чухрій О.С.

В подальшому, 17 липня 2012 року, ПП «Профі-Трейд ЛТД» спірну квартиру було продано ОСОБА_10 на підставі договору, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Пинзеник О.М.,а 18 грудня 2012 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_3 Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В.

Відмовляючи ПАТ «Фідобанк» в задоволені позову суд першої інстанції,встановивши зазначені обставини, виходив з того, що в момент укладення оспорюваних правочинів,було дотримано вимог щодо їх вчиненнята посвідчення передбачених чинним законодавством і будь-яких обтяжень та заборон на відчуження квартири чи перебування її в іпотеці не встановлено.

Окрім цього,оскільки заочне рішення від 21 червня 2012 року, яким договір іпотеки було визнано недійсним скасовано, дія договору іпотеки відновилась і договір є чинним, суд вважав,що укладеними спірними договорами про відчуження квартири - предмету іпотеки, права ПАТ «Фідобанк», як іпотекодержавця, не порушено і ці права банку захищено відповідно до ст.23 ЗУ «Про іпотеку».

Так, згідно до ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обгрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те,що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С., посвідчуючи договір купівлі-продажу квартири, що є предметом іпотеки, свідомо проігнорував наявність відомостей щодо нерухомого майна, що реалізується, в Єдиному реєстрі заборон відчужень об'єктів нерухомого майна не ґрунтуються на матеріалах справи,ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції,який дав належну їм оцінку та з якою колегія судів погоджується.

Доводи ПАТ «Фідобанк» про те, що банк фактично позбавлений можливості задовольнити свої вимоги що виникають в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору та що одержані ОСОБА_1 та Ковальовою І.В внаслідок продажу квартири гроші не були ними внесені на погашення кредиту також не впливають на правильність висновків суду першої інстанції,оскільки суд вірно виходив з того, що оскільки відчужена квартира є предметом іпотеки за чинним договором,в якому банк є заставодержателем,останній відповідно до ст.23 ЗУ «Про іпотеку» не позбавлений можливості (права) захистити свої права та інтереси у відносинах з особою до якої перейшло право власності на цей предмет іпотеки - тобто з відповідачем ОСОБА_3

Окрім цього,згідно рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011 року ,яке є чинним, з КовальовоїІ.В. стягнуто на користь банку кредитну заборгованість в сумі 3 013 864,60 грн. і в рахунок погашення зазначеної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1

Таким чином, ці та інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді