Справа № 127/887/15-ц Провадження № 22-ц/772/1994/2015Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 57Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Вавшка В.С., Колоса С.С.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «ЗЛАТОБАНК» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ПАТ «ЗЛАТОБАНК» на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

20 січня 2015 року ОСОБА_6 звернулася із зазначеним позовом до ПАТ «ЗЛАТОБАНК».

Зазначала, що 11 червня 2014 року вона уклала з АТ «ЗЛАТОБАНК» договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 в гривнях. Відповідно до умов договору відповідач прийняв на рахунок грошові кошти в сумі 152000 грн. Протягом періоду з 2 липня 2014 року по 19 листопада 2014 року позивач здійснювала п'ять поповнень рахунку по 29500 грн. Таким чином станом на 19 листопада 2014 року на рахунку накопичились грошові кошти в розмірі 299500грн., про що підтверджується випискою по особовим рахункам з 11 червня 2014 року по 09 січня 2015року.

8 грудня 2014 року позивач звернулася до відповідача з проханням перевести з рахунку грошові кошти в сумі 105 000 грн. на другий поточний рахунок в межах цього банку. Відповідач відмовився виконувати перерахування, після чого звернулася повторно письмово 10 грудня 2014 року з проханням перерахувати 45 000 грн. З 12 грудня 2014 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання, заблокувавши можливість користуватись кошами на рахунку залишок яких становить 254 500 грн. Оскільки її права порушуються, вона звернулась в суд з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь суму залишку грошових коштів 254 500 грн. з урахуванням 3% річних за весь час прострочення в розмірі 794,44 грн., а також 4239, 28 грн. 16% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування грошима та пеню 3% на день від простроченої суми в розмірі 290,130 грн. Просила також стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

З урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 26 березня 2015 року та поданої заяви про зменшення позовних вимог від 1 квітня 2015 року, просила стягнути з відповідача на свою користь 254 500 грн., які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 відкритому на ім'я ОСОБА_6 згідно з договором банківського рахунку фізичної особи від 11 червня 2014 року.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ЗЛАТОБАНК» на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 254 500 грн., які знаходяться на рахунку НОМЕР_1, відкритому на ім'я ОСОБА_6 згідно договору банківського рахунку фізичної особи від 11 червня 2014 року. Стягнуто з ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в дохід держави судовий збір в розмірі 2545 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2015 року ПАТ «ЗЛАТОБАНК» відмовлено у перегляді цього заочного рішення.

У апеляційній скарзі ПАТ «ЗЛАТОБАНК», посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Згідно із положеннями статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 червня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі ВРД АТ «ЗЛАТОБАНК» укладений договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 в гривнях. Відповідно до його умов відповідач прийняв на рахунок грошові кошти в сумі 152 000 грн. Протягом періоду з 2 липня 2014 року по 19 листопада 2014 року позивач здійснював п'ять поповнень рахунку по 29500 грн. Станом на 19 листопада 2014 року на рахунку накопичились грошові кошти в розмірі 299 500 грн.

Встановлено, що на вимогу ОСОБА_6 ПАТ «ЗЛАТОБАНК» не виконав свого зобов'язання по договору про перерахування коштів з рахунку ОСОБА_6 на інший рахунок цього ж банку на її вимогу і фактично припинив обслуговування рахунку з 12 грудня 2014 року на якому залишилась сума 254000 грн. На письмову вимогу ОСОБА_6 від 14 січня 2015 року виплатити всю суму коштів у зв'язку з невиконанням банком своїх зобов'язань по обслуговуванню рахунку ПАТ «ЗЛАТОБАНК» не виконав цих вимог. Зазначене підтверджується письмовою відповіддю банку та не заперечується самим відповідачем.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд, як це вбачається із змісту рішення, правильно виходив із того, що ПАТ «ЗЛАТОБАНК» взяте на себе зобов'язання по договору банківського рахунку, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» в особі ВРД АТ «ЗЛАТОБАНК», не виконав, грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку позивача не перерахував на інший рахунок цього банку та незаконно не виконує банківських операцій на вимогу позивача.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування чи зміни судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини які витікають із договору банківського рахунку.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

За змістом положення частини 1 статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

На час звернення ОСОБА_6 до ПАТ «ЗЛАТОБАНК» з вимогою про перерахування та видачу коштів, наявних на її банківському рахунку, а також на момент її звернення до суду із позовом, тимчасова адміністрація в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» запровадженою не була. Таке рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято 13 лютого 2015 року за № 30 у відповідності до постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року №105 «Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» запроваджено строком на три місяці з 14 лютого 2015 року по 13 травня 2015 року.

Отже, на час звернення позивача в банк з вимогою виконати зобов'язання по договору банківського рахунку про перерахування коштів правовідносини які склались між сторонами Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не регулювалися.

Виходячи із цього безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що вимоги позивача не можуть бути задоволеними з урахуванням того, що в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було запроваджено тимчасову адміністрацію і відповідно до положень статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перерахунок коштів з рахунку можливий відповідно до вимог цього закону.

Не можна погодитись також з доводами про те, що вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в порядку позовного провадження в період ліквідації банку не можуть бути судом задоволеними, оскільки це порушить порядок здійснення ліквідаційної процедури.

Зміст закону на який посилається апелянт не містить заборони звернення осіб, права яких порушені, до суду в період ліквідації банку за захистом своїх прав та ухвалення судом рішення. Право звернення до суду є суб'єктивним конституційним правом кожного і гарантується Конституцією України. Разом із тим, виконання рішення суду має здійснюватися зокрема й з дотриманням вимог закону який регулює питання ліквідації банку та порядку й черговості виплат при ліквідації.

Отже, рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ В.С. Вавшко

/підпис/ С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук