Справа № 640/721/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

при секретарі Пічугіної А.Г.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Блюма А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант», за участі третьої особи ОСОБА_4, про стягнення страхового відшкодування, пені, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року до суду звернувся позивач з уточненими в процесі розгляду вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» про стягнення з останнього суми страхового відшкодування в сумі 20286,48 грн., а також пені за виплату страхового відшкодування в сумі 2799 грн. 72 коп.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 22.05.2015 року у м. Харкові на вул. Чернишевського біля будинку №88 сталась дорожня - транспортна пригода. Учасниками даної події були водій ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності та водій ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_2. Вказувала, що одразу після скоєння дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_6 зателефонував до страхової компанії ТДВ «СК» Альфа - гарант», від якої на місце події приїхав аварійний комісар. Оскільки водій ОСОБА_6 не заперечував своє провини, то на місці події було вирішено скласти повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол). Зазначала, що 23.05.2014 року вона звернулась з повідомленням про настання страхової події до Харківської філії ТДВ «СК «Альфа - Гарант», оскільки цивільна відповідальність водія ОСОБА_6 на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «СК «Альфа - Гарант». До повідомлення надала всі необхідні для отримання страхового відшкодування документи та свій пошкоджений автомобіль для огляду. Розмір матеріального збитку, який було завдано її автомобілю згідно звіту №7784, який було складено за заявою страховика, склав 20786 грн. 48 коп., з якого відповідно до полісу АС/0096130 - 500 грн. складала франшиза.

Посилалась, що у строк до 24.08.2014 року, який передбачений ст. 37.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», страховик своїх зобов'язань по виплаті страхового відшкодування не виконав. Лише після неодноразових звернень до страховика, отримала копію листа, в якому вказувалось, що у виплаті страхового відшкодування їй було відмовлено. Підставою для відмови було те, що задекларовані в протоколі огляду автомобіля деякі пошкодження автомобіля на підставі висновку аварійного комісара №КАК 0017 від 25.08.2014 року не мають відношення до даної дорожньо - транспортної пригоди, з огляду на технічну точку зору, обставини події та пояснення учасників пригоди, викладених в повідомленні про дорожньо - транспортну пригоду (європротокол), а також рапорту аварійного комісару, в якому відображені отримані від ДТП пошкодження автомобіля, а саме пошкодження заднього бамперу, кришки багажника та заднього лівого світловідбивача.

Цю відмову позивач вважає необґрунтованою, оскільки по - перше вона не отримала оригінал цього листа; по - друге, у п. 11 «Видимі пошкодження транспортного засобу», який міститься у повідомленні про ДТП, неможливо вписати всі пошкодження, оскільки для цього передбачено мало місця; по - третє, водій ОСОБА_5 не є спеціалістом у галузі ремонту автомобілів, тому на місці події міг побачити не всі пошкодження автомобіля, а саме представником СК в подальшому був складений протокол огляду, в якому були зафіксовані всі пошкодження автомобіля, що і використовувалось для визначення розміру шкоди; по - четверте, звернувшись із скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг вона отримала відповідь, що у її випадку, за результатами перевірки отриманих документів виявлено ознаки порушення страховиком законодавства щодо неприйняття рішення про здійснення страхового відшкодування у строк, встановлений законом.

Зважаючи на бездіяльністю з боку відповідача та керуючись ст. 37.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів», позивач просила суд крім страхового відшкодування у розмірі 20286 грн. 48 коп., стягнути з відповідача розмір пені за затримку страхового відшкодування, що дорівнює 2799,72 грн. та понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилась, її представник за довіреністю від 10.02.2015 року ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково вказувала, що висновок аварійного комісару від 25.08.2014 року складений з порушеннями, не містить ніякого дослідження транспортного засобу, був зроблений без огляду самого автомобіля, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів можливе лише за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство. Також звертала увагу суду, що він був складений вже після спливу 90 днів, які надані страховику для прийняття рішення по страховому випадку, як і сама відмова, яка була датована 28.08.2014 р.

В судовому засіданні представник відповідач ТДВ «СК «Альфа - Гарант» Блюма А.Ю., який діє на підставі довіреності від 02.01.2015 №09/195-73 року заперечував проти задоволення позовних вимог, свою позицію виклав у письмових запереченнях на позов (а.с.38).

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, був повідомлений про місце і час розгляду справи належним чином, надав заяви про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що після дорожньо - транспортної пригоди приїхав аварійний комісар, який зробив знімки та оглянув автомобілі. Вважав, що відповідач повинен був виконати свої обов'язки та виплатити потерпілій стороні страхове відшкодування. Наполягав на тому, що аварійний комісар ОСОБА_7 не оглядав його автомобіль, а тому зроблені ним висновки є хибними (а.с.57).

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Правовідносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , що спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, 22.05.2015 року у м. Харкові на вул. Чернишевського біля будинку №88 сталась дорожня - транспортна пригода. Учасниками даної події були водій ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, який належить позивачу на праві власності та водій ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_2.

За змістом п.33.2 ст.33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Оскільки були дотримані усі зазначені умови, водій ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_2, визнав свою вину в даній дорожньо-транспортній пригоді, то учасники спільно склали повідомлення про ДТП - так званий "Європротокол" 22.05.2014р.

Факт дорожньо-транспортної пригоди між вказаними водіями та його наявність і наявність пошкоджень автомобілів не заперечував і в судовому засіданні представник відповідача.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5 AMBIENTE, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3 належить на праві власності позивачу по справі - ОСОБА_3 (а.с.5).

Відповідно до виданого ТДВ «СК «АЛЬФА - ГАРАНТ» полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС/6866873 транспортний засіб Mitsubishi Outlander, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_4 є забезпеченим, а відповідальність особи, яка експлуатує забезпечений транспортний засіб на законних підставах є застрахованою (а.с.10). Тобто, судом встановлено, що відповідальність водія ОСОБА_4, який визнав свою провину у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 22.05.2014 року, була застрахована у страховика ТДВ «СК «АЛЬФА - ГАРАНТ», який є відповідачем по справі.

Ліміт відповідальності за цим полісом за шкоду заподіяну майну, встановлений у сумі 50 000 грн., франшиза визначена у розмірі 500 грн.

Дорожньо-транспортна подія, яка сталася з вини третьої особи була визначена страховим випадком згідно з умовами укладеного договору страхування.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи ця вимогу Закону була виконана, а саме 23.05.2014 року ОСОБА_3, яка є власником транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5 AMBIENTE, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3, спочатку звернулась із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду, а потім, 02.06.2014 року із заявою про виплату їй страхового відшкодування, вказавши при цьому розрахунковий рахунок на переказ коштів, що в свою чергу в судовому засіданні було визнано сторонами по справі, а тому відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, за замовленням СК «АЛЬФА - ГАРАНТ» оцінювач ОСОБА_8 склав звіт №7784 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3), розмір якого оцінив у 20768 грн. 48 коп. (а.с.11).

Відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

· у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

·

Як вбачається з матеріалів справ, 28.08.2014 року страховик ТДВ «СК «АЛЬФА - ГАРАНТ» склало відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що оцінювачем ТОВ «Екпертум - АВЕ» 26.05.2014 року в протоколі огляду було задекларовано пошкодження задньої лівої боковини, задньої правої боковини, задньої панелі кузова, підсилювача заднього бамперу та правого світловідбивача заднього бамперу, а відповідно до висновку аварійного комісара №КАК 0017 від 25.08.2014 року не всі ці пошкодження мають відношення до даного ДТП з технічної точки зору, при обставинах, викладеними учасниками події в повідомленні про дорожньо - транспортну пригоду (євро протокол) (а.с.8).

Вирішуючи питання про правомірність складеної відповідачем відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування та підставності вимог позивача, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров'ю та майну третьої особи.

Згідно ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку.

Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним законом у даній сфері правовідносин, страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п. 34.2. ст.. 34 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, 27.06.2014 року страховик отримав звіт № 7784 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3), що складає 20786 грн. 48 коп., в т.ч. ПДВ.

Аналізуючи наявний в матеріалах справи звіт №7784 від 23.06.2014 року, яким було визначено матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3) внаслідок його пошкодження, суд вважає його належним доказом по справі, оскільки він був складений уповноваженою особою із дотриманням правових засад для проведення оцінки та на підставі нормативно - правових актів, які передбачають його здійснення.

Також судом вбачається, що вищевказаний звіт був складений на підставі безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу позивача, про що свідчить протокол огляду транспортного засобу №082-14 від 26.05.2014 року (а.с.21), що в свою чергу відповідає вимогам п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395.

Так, у вищезазначеному протоколі огляду експертом було надано чіткий перелік деталей та опис їх пошкоджень та зазначено, що вони були утворені саме внаслідок ДТП, яка мала місце 22.05.2014 року, а власником автомобіля, що оглядався, було повідомлено про всі пошкодження, що були утворені раніше і які не мають відношення до вказаної ДТП і їх було зазначено в окремому розділі цього протоколу, до яких віднесли «деформацію в задній частині правого порогу кузова».

Щодо посилань представника відповідача на висновок аварійного комісара №КАК-0017 від 25.08.2014 року, яким було встановлено, що комплекс пошкоджень наявних на автомобілі SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3) не могли утворитись внаслідок даного ДТП з технічної точки зору при обставинах, викладених в поясненнях учасників ДТП, то вони на думку суду є необґрунтованими.

Так, по - перше, висновок аварійного комісара ОСОБА_7 був складений із порушенням п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за №1074/8395, тобто без особистого огляду пошкоджених транспортних засобів, а тільки на підставі письмових пояснень учасників ДТП, схеми ДТП та фотографій, зроблених на місці події. А по - друге, даний висновок взагалі не відображає перелік пошкоджень, які аварійний комісар визначив такими, що були отримані внаслідок ДТП, крім того останній не надає і власного розрахунку збитків, отриманих позивачем через пошкодження її автомобіля, а тільки аналізує вже зроблену оцінку експертом ОСОБА_8 у звіті №7784, що в свою чергу не відповідає функціям, які покладені на аварійних комісарів, визначених у Типовому положенні про організацію діяльності аварійних комісарів, а саме - з'ясовувати причини настання страхового випадку та визначати розмір збитків.

Тобто аварійний комісар ОСОБА_7 по суті провів повторну експертну оцінку транспортного засобу ОСОБА_3 на підставі заяви страховика, оскільки останні вважали висновок №7784 неналежним, проте власний висновок щодо розміру збитків не склав.

Невідповідність дій аварійного комісара також підтверджується пунктом 34.4. статті 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому визначено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, було надано всі можливості для подання необхідних клопотань про призначення експертиз та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи

Представник ТДВ «СК «АЛЬФА - ГАРАНТ» після роз'яснення йому судом ч.4 ст. 10 ЦПК України, не заявив клопотань про призначення експертизи для визначення розміру шкоди, заподіяної автомобілю SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3). При цьому не заперечував, що автомобіль позивача все ж таки отримав механічні пошкодження внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 22.05.2014 року, що є страховим випадком, проте посилаючись на неможливість встановити розмір заподіяної шкоди через навмисне невірне зазначення позивачем пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП її автомобілем, вважав відмову у виплаті страхового відшкодування обґрунтованою.

Ці посилання суд вважає безпідставними, бо вони спростовуються проколом огляду транспортного засобу №082-14 від 26.05.2014, що складений уповноваженою особою, в якому був наданий перелік пошкоджень, отриманих саме в результаті ДТП автомобілем ОСОБА_3 Інших протоколів огляду транспортного засобу матеріали справи не містять.

Згідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Оскільки розмір матеріальної шкоди не був спростований, іншого належного доказу розміру шкоди суду надано не було, то з урахуванням позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі № 6-44646ск11 від 28.03.2012 року, відмова відповідача у здійсненні виплати страхового відшкодування є необґрунтованою.

Щодо відомостей про пошкодження, які були визначені у п. 11 Європротоколу, складеному на місці події, то відповідно до Інструкції щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, погодженої начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України 31.08.2011 р. та затвердженої Протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 р. №274/2011 визначено, що у пункті 11 стисло зазначаються видимі пошкодження кожного транспортного засобу.

У зв'язку з чим посилання представника відповідача на невідповідність пошкоджень, виявлених при складанні звіту №7784 та визначених у п. 11 Європротоколу, є безпідставною, оскільки пункт 11 Європротоколу не несе в собі функцій відображення усіх пошкоджень, отриманих в результаті ДТП. Крім того, відомості до нього вносяться безпосередньо учасниками дорожньо - транспортної пригоди, які не є фахівцями в галузі авто дослідження.

Проте суд погоджується з доводами представника відповідача про зменшення суми страхового відшкодування на суму податку на додану вартість, оскільки таке зменшення передбачено законодавством.

Так, відповідно до вимог ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суму податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Зазначена норма статті 36 Закону також узгоджується з приписами п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п. «а» п.187.1 ст. 187 Податкового кодексу України та з позицією Державної податкової адміністрації України, яка викладена в листі від 31.08.2009 року за вих. № 10143/5/16-1816.

З врахуванням вказаних вимог закону, враховуючи не надання позивачем доказів ремонту її пошкодженого автомобіля, розглядаючи справу в межах позовних вимог, де позивач просила стягнути страхове відшкодування на її користь, суд вважає за можливе зменшити вказану у звіті суму - 20786 грн. 48 на суму в 20% від суми збитку в розмірі податку на додану вартість, тобто на 4157,30 грн.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи наявний висновок експерта про розмір матеріального збитку, завданого власнику ТЗ SKODA Octavia A5 (державний номер НОМЕР_3) внаслідок його пошкодження, та який на теперішній час страховиком не виплачений, що було підтверджено у судовому засіданні сторонами по справі, а інших належних доказів, які б спростували висновки звіту №7784 або доводили іншу суму збитку, суду надано не було, то є обґрунтовані підстави для того, щоб частково задовольнити в цій частині вимоги позивача і стягнути з відповідача суму страхового відшкодування на користь позивача саме у розмірі 16129 грн. 18 коп. (з вирахуванням розміру франшизи та податку на додану вартість).

Щодо позовних вимог відносно стягнення з відповідача нарахованої суми пені у зв'язку з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування, розмір якої становить 2799 грн. 72 коп., суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 36.5 ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на час дорожньо-транспортної пригоди - за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку пені вбачається, що він її розраховує виходячи з 198 днів прострочення виплати, а саме з 24 серпня 2014 року по 11 березня 2014 року та виходячи із суми - 20786 грн., тобто з урахуванням франшизи та податку на додану вартість, проте з цим суд не погоджується.

Як було встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_3 надала заяву до страховика по виплату їй страхового відшкодування лише 02.06.2014 року, тобто саме з цієї дати у ТДВ «СК «АЛЬФА - ГАРАНТ» було 90 днів для прийняття обґрунтованого рішення щодо виплати ОСОБА_3 страхового відшкодування, які сплили лише 01 вересня 2014 року.

Крім того, оскільки розмір франшизи не підлягає стягненню зі страховика, а тільки з страхувальника або особи, яка є відповідальною за завдані збитки (ст. 36.6 Закону), то вираховуючи розмір пені, сума франшизи не повинна входити до складу суми заборгованості.

Виходячи з цього, суд самостійно розраховує розмір пені наступним чином:

Розмір пені =СБ*(ОС*2)%/КДР*КДП, де СД - сума боргу; ОС - облікова ставка НБУ; КДР - кількість днів у році; КДП - кількість днів прострочення.

16129, 18 (сума заборгованості) х 25 (подвійна облікова ставка НБУ за день прострочення виходячи з того, що ставка НБУ у період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року становить 12,5% ) / 365 (кількість днів у році) х 73 (кількість днів прострочення) = 806 грн. 46 коп.

16129, 18 (сума заборгованості) х 28 (подвійна облікова ставка НБУ за день прострочення виходячи з того, що ставка НБУ у період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року становить 14,0% )/ 365 (кількість днів у році) х 85 (кількість днів прострочення) = 1051 грн. 71 коп.

16129, 18 (сума заборгованості) х 39 (подвійна облікова ставка НБУ за день прострочення виходячи з того, що ставка НБУ у період з 06.02.2015 року по 11.03.2015 року становить 19,5% )/ 365 (кількість днів у році) х 34 (кількість днів прострочення) = 585 грн. 95 коп.

Таким чином, загальний розмір пені за період з 01.09.2014 року по 11.03.2015 року складає 2444 грн. 12 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задовольняє вимоги позивача частково, то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у пропорційному розміру до суми задоволених вимог (80,5%), а саме судовий збір у розмірі 196,1 грн.

При цьому, суд роз'яснює позивачу, що згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати - 243,60 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати - 3654 грн. Як вбачається з матеріалів справи, розмір позовних вимог ОСОБА_3 при зверненні до суду дорівнював 22237,80 грн., що в свою чергу відповідало судовому збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а не 250 грн., як було сплачено позивачем. У зв'язку з чим суд зазначає, що позивач має право звернутися із заявою про повернення їй зайво сплаченого судового збору у розмірі 6 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,57, 58, 60, 61, 79, 88, 212,213,215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант», за участі третьої особи ОСОБА_4, про стягнення страхового відшкодування, пені - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА - ГАРАНТ» ( місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки , 26, ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5, місце проживання - АДРЕСА_1) страхове відшкодування в розмірі 16129 (шістнадцять тисяч сто двадцять дев'ять) грн. 18 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА - ГАРАНТ» ( місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки , 26, ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5, місце проживання - АДРЕСА_1) пеню за затримку виплати страхового відшкодування в розмірі 2444 (дві тисячі чотириста сорок чотири) грн. 12 коп.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «АЛЬФА - ГАРАНТ» ( місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки , 26, ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_5, місце проживання - АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 196 (сто дев'яносто шість) грн. 10 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 06 квітня 2015 року.

Суддя Н.В. Якуша