Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/130/15 Головуючий у 1-й інстанції: Бєлостоцька О.В.
. Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

В березні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 червня 2007 року між ВАТ"Родовід Банк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, останній отримав кредитні кошти на загальну суму 8019,8 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 12,5%, з кінцевим терміном повернення 04.06.2012 року включно.

05 червня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно умов якого остання взяла на себе обов'язок відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 зобов'язань, які виникають з кредитного договору в повному обсязі.

ОСОБА_3 неналежним чином виконував зобов'язання за договором, в зв'язку з чим станом на 28.01.2014 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 83691,41 грн., з яких основний борг 33510,33 грн.; пеня 44804,53 грн. та 3% річних - 5 376,54 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 83 691,41 грн. та судовий збір в розмірі 836,92 грн.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 40605,88 грн., з яких сума основного боргу 30812,52 грн.; пеня 7091,25 грн. та 3% річних - 2702,11 грн. та судовий збір в розмірі 406,06 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ "Родовід Банк" подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором, а саме стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" основну заборгованість за тілом кредиту в розмірі 33510,33 грн., пеню за прострочення виконання грошових зобов'язань в сумі 44804,53 грн. та 3% річних в сумі 5376,54 грн., судові витрати покласти на ОСОБА_3

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 05 червня 2007 року між ВАТ "Родовід Банк", яке змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" (а.с.21-23) та ОСОБА_3 був укладено кредитний договір № Д002/АА-230.07.2, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 8019,80 доларів США на купівлю автомобіля.

05 червня 2007 року ОСОБА_3 отримав від банку грошові кошти у розмірі 8019,8 доларів США, еквівалент у гривнях становить 40499,99гривень, що підтверджується заявою про видачу готівки № 96-66 (а.с.8).

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3 зазначеного договору ОСОБА_3 зобов"язався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарно-місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 134 долари США та повернути одержані кредити не пізніше 04 червня 2012 року. Сплачувати банку нараховані проценти користування кредитами щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця наступного за звітним.

Пунктом 1.5 кредитного договору № Д002/АА-230.07.2 передбачено, що процентна ставка встановлюється в розмірі 12,5% річних.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_3 за період часу з 05 червня 2007 року по 31 січня 2014 року (а.с. 12-15) останнім в погашення заборгованості за кредитним договором внесено 938,71 доларів США.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом відповідно до ч. І ст.261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року (справа № 6- 116цс/І3)).

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно ч.4 ст.267 ЦК України.

За матеріалами справи встановлено ,що в останнє 11 листопада 2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитом були спрямовані грошові кошти від реалізації заставного автомобіля в сумі 3408, 20 доларів США (а.с. 134-135).Інших будь яких сплат за договором не було.

Позивач до суду звернувся 03.03.2014 року.

Відповідачем та його представником при розгляді справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

З урахуванням фактичного часткового визнання позовних вимог відповідачем, про що свідчить не оскарження судового рішення ,судова колегія приходе до висновку про відсутність правових підстав для стягнення будь - яких додаткових сум за вимогами апелянта.

Рішення в частині відмови у стягненні заборгованості з поручителя ОСОБА_4 в апеляційному порядку не переглядається.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" - відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 вересня 2014 року по цій справі - відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: