Справа № 591/2831/15-ц
Провадження № 2/591/1277/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з первинними позовними вимогами до ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 12006 грн. 35 коп., шкоди пов'язаної з втратою товарної вартості пошкодженого автомобіля у розмірі, визначеному експертизою та моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.12.2014 року по вул. Кооперативній в м. Суми сталось зіткнення автомобіля Fiat Linea д.н. НОМЕР_3, який належить йому на праві власності та автомобілем ВАЗ 21150 д.н. НОМЕР_4 під керуванням відповідача. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України. Автомобіль Fiat Linea д.н. НОМЕР_3 на момент ДТП був застрахований у ВАТ «НАСК «Оранта» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При зверненні позивача до ВАТ «НАСК «Оранта» Страховиком було проведено обстеження пошкоджень автомобіля Fiat Linea д.н. НОМЕР_3 та визначено розмір виплати страхового відшкодування у сумі 17043 грн. 65 коп., дані кошти було виплачено 16.04.2015 року. Відповідач ОСОБА_5 також частково виплатив компенсацію за наслідками ДТП у розмірі 500 грн. Але вказаної суми недостатньо для відновлення автомобіля після ДТП. На даний час автомобіль позивача відремонтований за його власні кошти та згідно акту виконаних робіт від 09.01.2015 року загальна вартість матеріалів, запчастин та робіт по ремонту автомобіля становить 29550 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, у розмірі 12006 грн. 35 коп. Також ОСОБА_4 вважає, що йому було завдано і моральної шкоди, оскільки пошкодження автомобіля призвело до моральних та душевних страждань, незручностей, крім того під час дорожньо-транспортної пригоди у автомобілі перебував його син, який із-за винних дій відповідача міг зазнати тяжких наслідків для здоров'я, крім того, від нецільового використання сімейних коштів на відновлення автомобіля постраждали члени його родини та родичі, що призвело до розладу стосунків у родині. Вказані обставини призвели до порушення нормального ритму життя. Враховуючи викладене, просив стягнути з відповідача матеріальні збитки у сумі 12006 грн. 35 коп. та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивач просив залучити в якості співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», на підставі висновку експертизи, яка була проведена під час судового розгляду справи, змінив свої позовні вимоги та остаточно просив стягнути з ОСОБА_5 шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості пошкодженого автомобіля в розмірі 4951,71 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 4000 грн., а з ВАТ НАСК «Оранта» стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування 7902,85 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав змінені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та пояснив, що дійсно 17.12.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача, але вважає, що позивач отримав достатнє відшкодування матеріальних збитків. Втрату товарної вартості автомобіля представник відповідача не вважає збитками, а заподіяння позивачу моральної шкоди вважає недоведеним. Крім того, представник відповідача зазначив, що він не погоджується з висновками судової автотоварознавчої експертизи, що висловив у письмових запереченнях.

Представник відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_3 в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги, з урахуванням висновків судової експертизи, в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 5256,95 грн. Однак просила відмовити в задоволенні позовних вимог в сумі 2645,90 грн., тобто в частині відшкодування ПДВ на придбані позивачем запасні частини, пославшись на норми ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2014 року в м. Суми по вул. Кооперативна трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Fiat Linea д/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля ВАЗ 21150 д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 29.12.2014 року ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124 КпАП України (а.с.6).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, винного у дорожньо-транспортній пригоді - ОСОБА_5, застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» на підставі полісу страхування № АС 7617922 (а.с.44).

Внаслідок вказаного страхового випадку НАСК «Оранта» виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля Fiat Linea д/н НОМЕР_5 ОСОБА_4 у розмірі 17043,65 грн., розрахунок страхового відшкодування зроблений страховиком на підставі дослідження, проведеного аварійним комісаром ВАТ НАСК «Оранта» (а.с. 41, 46-50).

Відповідач ОСОБА_5 сплатив ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 500 грн., що було визнано учасниками процесу в судовому засіданні.

З метою проведення ремонтних робіт автомобіля Fiat Linea д/н НОМЕР_5 позивач звернувся до ФОП ОСОБА_7, який провів ремонтні роботи вказаного автомобіля на загальну суму 29550 грн. (а.с.16), на підставі складеного акту виконаних робіт ОСОБА_4 здійснив оплату ремонтних робіт у зазначеному розмірі, що підтверджується платіжними документами (а.с.17-18).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.п. 22.1-22.2 ст.22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна - транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що дорівнює сумі оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Після того, як потерпіла особа надасть документи про фактичну сплату цього податку страховик здійснює доплату цієї суми.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою, з урахуванням частково сплаченої компенсації, яку розраховує наступним чином.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи (а.с. 68-71) матеріальні збитки, завдані позивачу, визначено в розмірі 30398,21 грн. В тому числі: втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля 4951,71 грн. та надбавка на вартість запасних частин - 2645,90 грн. (а.с. 73). Безпосередньо витрати на ремонт та запчастини згідно висновку складають: 30398,21 - 4951,71 - 2645,90 = 22800,60 грн. З цієї суми фактично відшкодовано позивачу НАСК «ОРАНТА» 17043,65 грн. та ОСОБА_5 - 500 грн. Отже, сума невідшкодованих матеріальних збитків складає: 22800,60 - 500,00 - 17043,65 грн. = 5256,95 грн., які належить стягнути з відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА».

Відмовляючи у задоволенні стягнення з НАСК «ОРАНТА» суми надбавки у 20% вартості запасних частин, яка складає 2654,90 грн. (а.с.73), суд виходить з того, що за своєю правовою природою ця надбавка є податком, на який посилається ч.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З чого випливає, що страховик має здійснити доплату цього податку (надбавки) у разі надання документів, що свідчать про його фактичну сплату.

З наданих до справи документів (а.с.16-18), вбачається, що позивач сплатив за ремонт автомобіля та запасні частини ФОП ОСОБА_7 згідно акту №6 від 09.01.2015р. 29550 грн. без ПДВ (сума ПДВ «0»). Тобто, надбавку на вартість запасних частин (ПДВ чи інший податок) позивачем не сплачено. Отже, підстави для доплати страховиком на користь позивача надбавки у 20%, яку зазначено у висновку експертизи, на цей час відсутні.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача ОСОБА_5 матеріальної шкоди у вигляді втрати товарної вартості автомобіля, суд виходить з необхідності захисту інтересів позивача, які полягають в тому, що автомобіль зазнав таких пошкоджень, що значно знизили його товарну вартість, що визначено висновком експертизи. Страховик згідно положень закону не відшкодовує суму втрати товарної вартості автомобіля. Отже, суд вважає за необхідне стягнути суму 4951,71 грн. втрати товарної вартості з відповідача ОСОБА_5, який винний в ДТП.

Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик відшкодовує потерпілому також моральну шкоду, передбачено пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, обґрунтовував заподіяння моральної шкоди пошкодженням належного його автомобіля, тобто п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, яка не передбачає стягнення моральної шкоди зі страховика (ПАТ НАСК «ОРАНТА»).

Враховуючи вищезазначені норми Закону, позивач має право на відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_5. який є особою, винною в ДТП, і вина його доведена постановою суду у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи відповідача про повну необґрунтованість вимог про відшкодування моральної шкоди суд не приймає до уваги, оскільки суд вважає доведеною ту обставину, що позивач зазнав моральних страждань в зв'язку з пошкодженням його майна, необхідністю пошуку додаткових коштів для проведення ремонту автомобіля, порушенням звичного укладу життя.

При цьому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 2300,00 грн., з урахуванням вимог розумності і справедливості, ступеню вини відповідача, обставин справи, та з урахуванням різниці між отриманим позивачем відшкодуванням матеріальних збитків та фактично понесеними ним витратами на ремонт свого автомобіля.

В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (судовий збір 343, 60 грн. (а.с.2), витрати на проведення експертизи 1476 грн. (а.с. 62), пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що моральна шкода стягнута лише з відповідача ОСОБА_5, необхідно розподілити судові витрати наступним чином: з відповідача ОСОБА_5 в сумі 959,80 грн. (738+121,80+100), та з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в сумі 859,80 грн. (738+121,80).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втрати товарної вартості автомобіля в розмірі 4951,71 грн., у відшкодування моральної шкоди у розмірі 2300,00 грн. та судові витрати в сумі 959,80 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 5256,95 грн. та судові витрати в сумі 859,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду складено у п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова