ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7608/15-ц
провадження № 2/753/4440/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Даниленко В.В.

секретарі - Пасько І.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», про стягнення страхового відшкодування, інфляції, трьох відсотків річних та моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача, про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) забезпеченим відповідачем транспортним засобом транспортному засобу позивача були спричинені механічні пошкодження. Позивач у строки передбачені законом звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Транспортний засіб було оглянуто представником відповідача, поте рішення про суму виплати страхового відшкодування направлено позивачу не було та виплата потерпілій особі здійснена не була, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив останні задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, надав суду письмові заперечення та доповнення до них, а також просив розглядати справу у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

09.09.2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Део Матіз» д.н.з. НОМЕР_1 що належить позивачу та забезпеченого відповідачем автомобіля «АЗЛК 2125» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3

Згідно постанови судді Ірпінського міського суду Київської області від 24.09.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені ДТП, що мало місце 09.09.2014 року, внаслідок якого транспортному засобу позивачу, були спричинені механічні пошкодження /а.с. 7/.

Згідно ч. 4 ст. 61 цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно полісу № АІ №1503494 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб автомобіль марки «АЗЛК 2125» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3, при вчиненні ДТП та відповідальність останнього були забезпечені відповідачем /а.с. 8/.

Згідно п. п. 1.7., 1.8. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору;

10.09.2014 року позивач, тобто протягом трьох робочих днів, звернулася до відповідача із повідомленням про ДТП.

Згідно п. п. 33.1, 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

12.09.2014 року представником відповідача був оглянутий транспортний засіб позивача та складено відповідний акт /а.с. 9-11/.

Проте оцінку пошкоджень та узгоджень суми страхового відшкодування сторонами проведено не було.

09.01.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено запит на отримання інформації з метою з'ясування встановленої суми страхового відшкодування, ра вид документу на підставі якого була визначена страхувальником сума страхового відшкодування /а.с. 15 /.

Проте жодної відповіді позивачу не надійшло.

Згідно п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У зв'язку із зазначеним вище. позивач звернулась до ТОВ УзДЕУ Україна з метою отримання калькуляції щодо обсягу, трудомісткості і вартості послуг для здійснення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу останньої.

Відповідно до калькуляції № 000000520 від 22.01.2015 року щодо обсягу, трудомісткості і вартості послуг, сума яка необхідна для здійснення відновлювального ремонту складає 37509,00 грн. /а.с. 12-15/.

28.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією, щодо виплати страхового відшкодування, оскільки така виплата не була здійснена /а.с. 16/, проте остання залишена поза увагою відповідача.

Згідно п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

На час розгляду справи доказів про здійснення виплату страхового відшкодування відповідачем згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

В ході розгляду справи, позивач зменшила суму страхового відшкодування на підставі п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де у другому абзаці зазначено, що у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Таким чином позивач просить стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 31257,53 грн.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно розрахунку пені сума останньої становить 10533грн. 35 коп.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку інфляційних витрат за невиконання грошового зобов'язання витрати становлять 7814 грн. 00 коп.

Згідно розрахунку трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов'язання сума складає 526 грн. 63 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень Постанови №4 Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року, моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду, посилаючись на те, що остання вагітна, та у зв'язку з протиправними діями відповідача, що полягають у невиплаті страхового відшкодування, а також тривалою неможливістю відновити власне авто, остання була змушена користуватись громадським транспортом. В наслідок зазначеного у позивача погіршилось самопочуття, в результаті чого остання перебувала у стаціонарі пологового будинку протягом 10 днів. Таким чином ОСОБА_2 вважає, що відповідачем позивачу було завдано моральних страждань, які остання оцінює у 6090,00 грн.

Суд вважає, що позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження того, що останній була спричинена моральна шкода.

Крім того, відповідно до п. 21 роз'яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за змістом ст. 611 ЦК України, при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суди повинні виходити з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобов'язальними, тобто моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач не виконав обов'язку по виплаті страхового відшкодування позивачу встановленого законом та договором.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 208, 209, 212 - 218 ЦПК Украйни, ст. 22, 23, 625, 993, 1167 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про судовий збір», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», про стягнення страхового відшкодування, інфляції, трьох відсотків річних та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з національної акціонерної страхової компанії «Оранта», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 -Д, на користь ОСОБА_2. проживає за адресою: АДРЕСА_1, страхове відшкодування в розмірі 31257 грн. 53 коп, пеню в розмірі 10533 грн. 35 коп., інфляційні витрати в розмірі 7814 грн. 00 коп.; три відсотки річних в розмірі 526 грн. 63 коп., а всього стягнути 50131 /п'ятдесят тисяч сто тридцять одну/ грн. 51 коп.

Стягнути з національної акціонерної страхової компанії «Оранта», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7 -Д, на користь ОСОБА_2. проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 501 /п'ятсот одну / грн. 31 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду

м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: