УхвалА

іменем україни

3 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: виконавчий комітет Вінницької міської ради, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, Вінницька міська рада, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вчинення певних дій; за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_5 про знесення самочинно збудованих надбудови та прибудови, проведення самовільно зайнятої земельної ділянки до попереднього стану за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, який у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що її сусідом, ОСОБА_5, було самовільно здійснено будівництво прибудови та надбудови до своєї квартири АДРЕСА_1, унаслідок чого в належній їй квартирі АДРЕСА_2 утворилися тріщини, почалося руйнування, зменшилась житлова площа, а тому вона просила суд усунути перешкоди у користуванні своїм житлом шляхом знесення за рахунок відповідача самочинно збудованої прибудови та звільнення ним приміщення другого поверху від будівельних матеріалів.

У квітні 2014 року Вінницька міська рада звернулася до суду із самостійними позовними вимогами до ОСОБА_5, які у подальшому було уточнено, посилаючись на те, що ним самочинно без належного дозволу та затвердженого проекту було здійснено будівництво прибудови та надбудови у будинку АДРЕСА_1, що перебуває у власності територіальної громади м. Вінниці. На підставі складеного відповідного акту працівниками департаменту архітектури, містобудування та кадастру міської ради ОСОБА_5 було направлено попередження з вимогою припинити будівництво, ліквідувати його наслідки, привести частину домоволодіння у попередній стан. Зазначених вимог він не виконав, у зв'язку із чим Вінницька міська рада просить суд за рахунок відповідача знести самочинно збудовану ним надбудову та прибудову й привести самовільно зайняту земельну ділянку під самочинною забудовою до стану, придатного для використання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року, позови ОСОБА_4 та Вінницької міської ради задоволено. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_5 веранди І (згідно технічного паспорту квартири АДРЕСА_1). Зобов'язано ОСОБА_5 звільнити від будівельних матеріалів приміщення другого поверху квартири АДРЕСА_1, знести за його рахунок самочинно збудовану споруду, що складається з прибудови першого поверху та надбудови другого поверху та привести самовільно зайняту земельну ділянку під самочинною забудовою до придатного для використання стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позови суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач самочинно здійснив прибудову до будинку, порушивши вимоги ст. ст. 319, 321, 376, 391 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. При цьому встановлено порушення прав позивача, яка є власником сусідньої квартири, що підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі висновком судової будівельно-технічної експертизи. Також колегія суддів зазначає, що судовий спір і добудова не стосується квартири, співвласником якої є ОСОБА_6, і яка рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувала, а судами встановлено, що самочинне будівництво здійснював саме відповідач.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає, права ОСОБА_6 не порушенні.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 3 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта