Справа № 580/254/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Бакланова Р. В.

при секретаріЗаяц Ю. О., з участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, перекладача - ОСОБА_3, відповідачки - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, третя особа - Конотопська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно. Спадкоємцем майна померлого за заповітом є позивач. Однак не він не може оформити свої спадкові права через те, що земельні ділянки що входять до спадкового майна не зареєстровані належним чином. Тому він звернувся до суду та просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельні ділянки, розміром 3,94 га та 4,2 га наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, згідно державних актів серії НОМЕР_1 від 16.12.04 року та серія НОМЕР_2, зареєстрованих за № 1401 та № 1165.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на позовних вимогах наполіг частково, попросив визнати право власності на земельні ділянки на ? частину.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_5 до судового засідання не з'явилась, надіслала суду заяву якою попросила справу розглядати у її відсутності, проти позову заперечила.

Відповідачка та представник відповідачки ОСОБА_6 - ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала проти позову заперечила з тих підстав, що відповідно до останнього заповіту спадкодавець усе своє майно заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Вона не заперечує проти оформлення спадкових прав у нотаріуса. ОСОБА_6 не було відомо про існування останнього заповіту на її ім'я та на ім'я ОСОБА_1, тому вона не відмовлялась від спадщини. Її відмова стосувалась заповіту на вклади в Ощадбанку.

В судовому засіданні були встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Підлипному м. Конотоп Сумської області помер ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.7).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 жовтня 2014 року (а.с.12) ОСОБА_1 визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_7

23 січня 2015 року завідувачем Конотопської міської державної нотаріальної контори представнику ОСОБА_1 було надане роз'яснення з питань оформлення спадщини (а.с.15) з якого вбачається, що нотаріус роз'яснила представнику ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю документів на право власності на земельну ділянку.

З надісланої на запит суду копії спадкової справи №238/2008 (а.с.33-37) вбачається, що спадкова справа містить чотири аркуша, прошитих, прошнурованих та скріплених печаткою (а.с.37) та складається з заяви ОСОБА_5 від 14 березня 2008 року (а.с.34) якою остання прийняла спадщину по заповіту ОСОБА_7 на вклади, а на земельні ділянки по закону; заяви ОСОБА_6, з якої вбачається, що їй відомо про заповіт на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_4, також що вона відмовилась від спадкування обов'язкової частки у спадку та від спадкування за законом на земельну ділянку на користь інших спадкоємців - онучок спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, крім того, в зазначеній заяві є виправлення посвідчене нотаріусом, без зазначення дати його внесення. Також у спадковій справі є заява ОСОБА_1 від 6 листопада 2014 року про прийняття спадщини (а.с.36) та витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.37).

25 липня 2003 року ОСОБА_7 склав заповіт (а.с.57) посвідчений секретарем виконкому Ворожбянської сільської ради Лебединського району та зареєстрованим в реєстрі за №250, яким все своє майно заповів ОСОБА_1. Зазначений заповіт був внесений до Спадкового реєстру про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13463307 (а.с.58).

10 листопада 2004 року ОСОБА_7 склав заповіт (а.с.67) посвідчений секретарем виконкому Ворожбянської сільської ради Лебединського району та зареєстрованим в реєстрі за №396, яким все своє майно заповів синові ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_6 в рівних частинах. Зазначений заповіт був внесений до Спадкового реєстру про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13721603 (а.с.68).

22 грудня 2004 року ОСОБА_7 склав заповіт (а.с.61, 69) посвідчений секретарем виконкому Ворожбянської сільської ради Лебединського району та зареєстрованим в реєстрі за №656, яким все своє майно заповів синові ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_6 Зазначений заповіт був внесений до Спадкового реєстру про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13717729 (а.с.69).

21 січня 2005 року ОСОБА_7 склав заповіт (а.с.59) посвідчений секретарем виконкому Ворожбянської сільської ради Лебединського району та зареєстрованим в реєстрі за №136, яким ощадні вклади по рахунках НОМЕР_5, НОМЕР_6,НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, які знаходяться в філії №3233/03 «Ощадного банку України» заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Зазначений заповіт був внесений до Спадкового реєстру про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №13407637 (а.с.60).

Ст. 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

За таких обставин суд доходить висновку, що заповіт ОСОБА_7 від 22 грудня 2004 року є чинним і таким, що скасував попередні заповіти, а тому у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є право на спадкування земельних ділянок, оскільки заповіт ОСОБА_7 від 21 січня 2005 року стосується лише грошових вкладів і змінює попередній заповіт лише в частині.

П. 6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 № 3253/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 р. за № 1318/18613, передбачено, що у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

П. 6.12. тих же правил передбачено, що текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством.

В той же час заява ОСОБА_6 від 14 березня 2008 року посвідчена Державним нотаріусом (а.с.35) має виправлення, яке не відповідає вимогам Правил ведення нотаріального діловодства, крім того, зазначена заява стосується відмови від спадкування обов'язкової частки та за заповітом складеним ОСОБА_7 у 2005 році. Також з цієї заяви не можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_6 на момент складення вказаної заяви було відомо про наявність заповіту від 22 грудня 2004 року, оскільки не має посилання на цей заповіт, а також він відсутній у спадковій справі, копія якої була досліджена у судовому засіданні. За таких обставин, суд не може прийняти вказану заяву як доказ відмови ОСОБА_6 від прийняття спадщини - земельних ділянок.

Відповідно до вимог ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Ст. 59 ЦПК України передбачає, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З копії інформації наданої на адвокатський запит начальником управління Держкомземагенства у Лебединському районі Сумської області (а.с 13), вбачається, що на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 були видані державні акти на право власності на земельні ділянки: площею 0,73 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розташовану за адресою АДРЕСА_1; на земельні ділянку площею 3,94 га та 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району. За таких обставин, суд позбавлений можливості покласти вказаний доказ в основу рішення, оскільки він зазначає лише факт отримання ОСОБА_7 державних актів на право власності на три земельні ділянки, та не може бути прийнятим як доказ факту права власності на земельні ділянки.

Крім того, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона та її мати ОСОБА_6 нещодавно дізналися про існування заповіту ОСОБА_7 від 22 грудня 2004 року та не заперечує проти оформлення спадкових прав на її довірительницю у нотаріуса.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За таких обставин суд доходить висновку про те, що стороною позивача не були доведені свої вимоги в частині доведеності факту володіння за життя померлим земельними ділянками, наявності предмета спору належними і допустимими доказами, а тому в позовних вимогах суд вважає за необхідне відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. 10,11,58, 59, 60, 67, 68, 88, 209,212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1236, 1254 ЦК України,

ВИРIШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_7 на земельні ділянки розміром 3,94 га та 4,2 га наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованих на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області, що належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на підставі державних актів серія НОМЕР_1 від 16.12.04 року та серія НОМЕР_2 у зв'язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Бакланов Р. В.