Справа № 760/1155/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Київ

Соломянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біс-Київ» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

16 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Біс-Київ» про стягнення заборгованості по заробітній платі та з урахуванням збільшення позовних вимог від 08 квітня 2015 року просить стягнути з відповідача 7586 гривіень.

Свої вимоги мотивує тим, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01 квітня 2013 року по 12 грудня 2014 року, працюючи на посаді акушера-гінеколога.

При звільненні йому не виплатили кошти в сумі 6928 гривень згідно: платіжного доручення № 4747 від 06 листопада 2014 року; платіжного доручення від 28 листопада 2014 року № 5206 по 1002 гривень; платіжного доручення № 5853 від 26 грудня 2014 року на суму 4924 гривні, перераховані відповідачу за виконану ним роботу для ТОВ «Супер Діл» по прийому хворих по купонах на підставі акта-звіту агента № 3915 до договору № КВ8-22 від 27 грудня 2012 року на суму 2004 гривні та акта-звіту агента № 4331 по договору № КВ8-22 від 27 грудня 2012 року на суму 4924 гривні за роботу, яка виконувалася ним з 12 жовтня по 12 грудня 2014 року.

Просить також проіндексувати суму позову відповідно: 6942 гривні за грудень, що дорівнює сумі 7150 гривень; суму 7150 гривень проіндексувати за січень, що дорівнює сумі 7365 гривень та проіндексувати суму 7586 гривень за березень, що дорівнює сумі 7586 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнить з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача проти позову заперечує. Пояснив суду, що ОСОБА_1. перебував у трудових відносинах з відповідачем, і заробітна плата йому нараховувалась згідно штатного розпису, заробітну плату він отримував, проте відмовлявся ставити свій підпис у видаткових касових ордерах, про що складались відповідні акти. Кошти по прийому пацієнтів по купонах виплачувались позивачу в тому випадку, якщо такий купон проходив через замовлення у клініці. Про послуги надані позивачем через агента ОСОБА_3 ТОВ «Біс-Київ» невідомо, оскільки вона не була працівником Товариства. Представнику відповідача, який є директором ТОВ «Біс-Київ», ОСОБА_3 також невідома.

Заслухавши пояснень учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом № 2-к від 01 квітня 2013 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в ТОВ «Біс-Київ» на посаду гінеколога-акушера з 01 квітня 2013 року на 0,5 ставки з оплатою згідно штатного розпису (а.с. 63).

Наказом № 3-к від 01 травня 2013 року ОСОБА_1 прийнято на роботу на 0,25 ставки лікаря ультразвукової діагностики з 01 травня 2013 року за сумісництвом з оплатою згідно штатного розпису.

Наказом № 3-к від 12 грудня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з 12 грудня 2014 року за власним бажанням (а.с. 68).

Заявляючи позов про стягнення заробітної плати, позивач стверджує, що при звільненні йому не виплачена заробітна плата, яку він нарахував за своїм власним розрахунком. При цьому він виходив не з заробітної плати за штатним розписом, а з розрахунку за договорами, які укладалися відповідачем та з коштів, які відповідач отримував згідно платіжних доручень. Стверджує, що саме ним виконувалась ця робота, а тому відповідач має сплатити йому при звільненні заробітну плату в сумі 6928 гривень.

У судовому засіданні позивач також зазначив, що заробітну плату за штатним розкладом він не отримував, а акти, що надані відповідачем про його відмову розписуватись у відомостях не відповідають дійсності.

З наданого суду штатного розпису на 2013 рік вбачається, що посадовий оклад гінеколога акушера з квітня 2013 року становить 1150 гривень (а.с. 59-62).

Вбачається, що сторонами трудового договору досягнуто згоди щодо заробітної плати, яка визначена штатним розписом, і позивач ознайомлений з умовами оплати праці, що підтверджується його підписом про ознайомлення з наказом № 2-к від 01 квітня 2013 року (а.с. 63).

Відповідно до цих умов заробітна плата позивача з 01 травня 2013 року становила 1150 гривень

Судом перевірено доводи позивача щодо неотримання ним заробітної плати та заборгованості на час звільнення та встановлено, що така заборгованість складає 6312 гривень 31 копійку.

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що саме на таку суму заробітної плати у відповідача відсутні докази про отримання зазначених сум позивачем.

Стверджує, що позивач відмовлявся розписуватись у видаткових касових ордерах про отримання заробітної плати за червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2014 року, і працівниками ТОВ «Біс-Київ» були складені відповідні акти.

На підтвердження цього надав суду видаткові касові ордери та акти про відмову ОСОБА_1 від підписів у видаткових касових ордерах про отримання ним заробітної плати.

Суд вважає, що такі документи не є переконливим доказом отримання заробітної плати позивачем, оскільки єдиним доказом отримання заробітної плати позивачем може слугувати платіжний документ з його підписом, або перерахування йому заробітної плати за його заявою і документ, що підтверджує її отримання в такому випадку.

З наданих суду видаткових касових ордерів вбачається, що позивачу до виплати нарахована заробітна плата, а саме: видатковий касовий ордер від 22 вересня 2014 року на суму 1200 гривень 24 копійки; видатковий касовий ордер від 26 вересня 2014 року на суму 55 гривень (а.с. 44); видатковий касовий ордер від 15 жовтня 2014 року на суму 1268 гривень 93 копійки (а.с. 45); видатковий касовий орден від 28 листопада 2014 року на суму 900 гривень; видатковий касовий ордер від 20 листопада 2014 року на суму 368 гривень 93 копійки (а.с. 47); видатковий касовий ордер від 25 липня 2014 року на суму 300 гривень; видатковий касовий ордер від 28 липня 2014 року на суму 400 гривень (а.с.49); видатковий касовий ордер від 21 липня 2014 року на суму 340 гривень 56 копійок; видатковий касовий ордер від 23 липня 2014 року на суму 200 гривень (а.с. 50).

Сторона відповідача не надала суду платіжних документів, які б підтвердили отримання позивачем сум за цими видатковими ордерами, а тому суд вважає доведеним вимоги позивача щодо невиплати йому заробітної плати, нарахованої за штатним розкладом, у сумі 6312 гривень 31 копійку.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що заробітна плата має бути нарахована йому згідно тих сум, які відповідач отримував за договорами на виконання робіт, оскільки саме він виконував ці роботи. Така вимога не відповідає умовам укладеного між сторонами трудового договору, згідно якого позивачу підлягає до виплати заробітна плата за штатним розписом.

Допитана судом свідок ОСОБА_3 показала як проводилася робота відповідача на підставі купонів на знижку придбаних через сайт знижок superdeal.com.ua. Разом з тим, зазначені покази не свідчать про те, що між сторонами був укладений трудовий договір на інших умовах щодо виплати винагороди за виконану роботу.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись статтями 94, 116, 231-233 КЗпП України, статтями 20-24 Закону України «Про оплату праці», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біс-Київ» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біс-Київ» на користь ОСОБА_1 6312 гривень 31 копійку невиплаченої заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Біс-Київ» на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: