Справа № 466/1945/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(Заочне)

25 червня 2015р. Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и в :

27.03.2014р. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме просив ухвалити рішення, яким, звернути стягнення на квартиру загальною пощкю 39.30кв.м., житловою площею 10.40кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Гайдамацька, 4/4 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №LVH9GK00000191 від 31.05.2007 року Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки та виселити відповідача ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, розташованій за адресою: м. Львів, вул. Гайдамацька, 4/4.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та гр. ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №LVH9GK00000191, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 33300,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.05.2017 року.

У зв'язку з цим позивачем, керуючись ч. 2 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України та Кредитним договором, надіслано лист від 10.01.2014р. з вимогою повного виконання зобов'язань за кредитним договором та попереджено про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно Кредитного договору Лист про виконання зобов'язань за Кредитним договором повинен бути виконаний позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів.

Однак, даний Лист-вимога на дату подання позовної заяви, залишений відповідачем без належного реагування, повне чи часткове погашення заборгованості за Кредитним договором відповідачем не проведено.

Відповідач ОСОБА_2 своїх договірних зобов'язань не виконав та має заборгованість у загальній сумі 63293,11 доларів США, яка складається з наступного: 41070,99 доларів США - заборгованість за кредитом, 4174,57 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 539,26 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 14466,77 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором а також штрафи відповідно до Договору, 28,94 доларів США штраф (фіксована частина), 3012,59 доларів США штраф (процентна складова).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №LVH9GK00000191 від 31.05.2007 року між Позивачем та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 31 травня 2007 року, згідно якого Відповідач надав в іпотеку Позивачу нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 39,30 кв.м.

Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобовязання та станом на 17.02.14 р. заборгованість з врахуванням нарахованих штрафних санкцій складає 63293,11 доларів США, що складає 546852,42 гривень. Відтак, в силу дії умов договору іпотеки позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, задоволивши позов.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позові мотиви, просив позов задоволити повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та гр. ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №LVH9GK00000191, згідно якого позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 33300,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 30.05.2017 року.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України врегульовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплачувати проценти. Згідно ст.ст. 525, 526,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

31.05.2007 року, в якості забезпечення виконання умов кредитного договору, між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме : квартиру АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 39,30 кв.м..

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначається в Законі України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014р. за № 1304-VII, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення. У визначений законом спосіб позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК, ст.ст. 525, 526, 530, 572, 1054 ЦК України, Законом України "Про іпотеку" , Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014р. за № 1304-VII, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_3