Справа № 133/2764/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.08.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про становлення факту постійного проживання в квартирі, та вселення до квартири.

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про вселення до квартири.

В ході розгляду справи уточнив позовні вимоги та просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 ( колишня Леніна ) в м.Козятині Вінницької області починаючи з 1992 року по червень 2014 року ; визнати за ним право користування квартирою № 69, в будинку № 13, по вул. Героїв Майдану (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області, яка належить ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на праві приватної власності та вселити його до квартири АДРЕСА_2 (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області, яка належить відповідачам на праві приватної власності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 30 квітня 1992 року йому, як квартиронаймачу, та членам його сім?ї, яка складалася з: дружини ОСОБА_4; дочки - ОСОБА_5; дочки ОСОБА_8 виконавчим комітетом Козятинської міської ради народних депутатів було видано ордер на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3, де вони всі були зареєстровані.

Продовжуючи постійно проживати у зазначеній квартирі разом зі своєю сім?єю, він на прохання своєї дружини у 1998 році знявся з реєстрації та прописатися в належному його дружині на праві приватної власності в порядку спадкування житловому будинку, який знаходиться за адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області. Дане прохання його дружина мотивувала тим, що їй необхідно оформити субсидію, так-як в той час грошей на сім?ю не вистачало. Він погодився на її пропозицію, але постійно продовжував проживати разом з нею та дітьми у вищевказаній квартирі, заробляв гроші, навчав доньок у вищих навчальних закладах, повіддавав їх заміж. В 2012 році його молодша донька - ОСОБА_8 переїхала жити до свого чоловіка у м. Київ і з того часу в квартирі залишилися проживати він з дружиною та старша донька зі своїм чоловіком.

В червні 2014 року він з дружиною дуже посварився, в результаті чого, вона викликала міліцію. Після повернення додому, його дружина змінила замки і заявила йому, що він бомж, так як їхня спільна квартира йому більше не належить. З часу сварки потрапити до квартири він не може.

З цього приводу він вимушений був звернутися до голови виконкому Козятинськоі міської ради з проханням створити комісію та скласти акт по факту його проживання.

06 серпня 2014 року створена комісія відвідала їхню квартиру, поспілкувалася з його дружиною та сусідами, про що було складено акт по факту його проживання. В акті було зазначено, що зі слів дружини та сусідів він постійно проживав у квартирі з 1992 року по червень 2014 рік

Як з'ясувалося в ході перевірки, квартира, яку він отримав у 1992 році на сім?ю була приватизована на його дружину та двох доньок і йому не відомо, коли саме вони змогли це зробити, а тому, у свої 53 роки він залишився на вулиці без житла та даху над головою.

Вважає свої житлові права порушеними і просить їх захистити судовим рішенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і підтвердили обставини викладенні в ньому. При цьому ОСОБА_1 додав, що фактично він проживав постійно у спірній квартирі, хоч був прописаний в с.Рубанка Козятинського району. У с.Рубанка у них була стара хата батьків ОСОБА_4, там вони обробляли город, почали будівництво нового будинку, але постйно він там ніколи не проживав, оскільки старий будинок був не придатний для проживання, а новий не був закінчений будівництвом. В даний час він залишився без даху над головою , а тому просив його позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що дійсно 30 квітня 1992 року їхній сім'ї, яка складалась із чотирьох осіб, виконавчим комітетом Козятинської міської ради було видано ордер на користування трьохкімнатною квартирою №69 в будинку №13/13 по вул. Леніна в м. Козятині, Вінницької області.

В 1998 році ОСОБА_1 сам з особистої ініціативи, виписався із даної квартири, забрав всі свої речі і переїхав на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 до її батьків, де і прописався, оскільки вирішив, що там йому буде жити спокійніше і краще. Залишати квартиру, виписуватись з неї і постійно проживати в селі чоловіка вона не просила. Таке рішення він прийняв самостійно. Про якісь субсидії не було ніякої мови і не могло бути, оскільки ОСОБА_1 ніде не працював і ніяких доходів не мав. Після смерті її батьків, вона в 2004 році прийняла у спадщину житловий будинок з господарськими будівлями в с. Рубанка, де постійно з 1998 року і до вересня 2014 року проживав ОСОБА_1, з яким вона також там періодично проживала та вела господарство. Проживаючи постійно в с. Рубанка Козятинського району, ОСОБА_1 інколи приїздив до неї в м. Козятин і тимчасово деякий час перебував в квартирі, однак, такі його відвідування, як правило, закінчувались сварками в сім'ї.

Оскільки їхні шлюбні стосунки з ОСОБА_1 повністю припинились, і явно неможливо з його вини зберегти сімю, то в липні 2014 року вона подала до Козятинського міськрайонного суду позовну заяву про розірвання шлюбу, і 20 травня 2015 року шлюб було розірвано. Із-за неприязних стосунків, які склались, поява ОСОБА_1 в квартирі може привести до фатальних наслідків.

ОСОБА_1 має місце проживання в с.Бродецьке , у квартирі, яка залишилась йому у спадок від його батьків, тому його твердження, що він не має постійного місця проживання, і його вимоги про, надання йому права користування квартирою є безпідставними.

Вважає, що після вибуття ОСОБА_1А із квартири на інше постійне місце проживання, він права користування спірною квартирою не має. Крім того вони 17 січня 2015 року продали квартиру ОСОБА_9 , а самі перейшли на проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 , там і зареєструвались. Тому спірна квартира на даний час не є їхньою власністю, а ОСОБА_1 не є членом сімї власника квартири , тому будь-якого права користування та вселення у квартиру не має. Також він в даний час не є членом і їхньої сімї. В грудні 2014 року ОСОБА_1 знявся з реєстраційного обліку в с.Рубанка Козятинського району.

Як на підставу своїх заперечень послалась на вимоги ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , ст. 107 ЖК України та п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового законодавства.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та представник всіх трьох відповідачів ОСОБА_10 в судовому засіданні позов також не визнали і дали суду аналогічні пояснення, що і відповідачка ОСОБА_4

Третя особа на стороні відповідачів без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_9 суду пояснив, що він є братом відповідачки ОСОБА_4 В січні місяці 2015 року він придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4 . Про продаж дізнався із оголошення в газеті .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона з 1992 року до 2006 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 .по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_12 ОСОБА_1 постійно жив в квартирі АДРЕСА_5 , вона його бачила постійно на балконі,так як їх балкони розташовані поряд, робив у квартирі ремонт, ходив у дворі.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона проживає в с.Рубанка, недалеко від домоволодіння , де проживали покійні батьки ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 ніколи не проживав постійно у с.Рубанці і не проживає. Він з дружиною приїздив, обробляли город, будували новий дім., але постійно не жили.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що він проживає в будинку АДРЕСА_6. з часу заселення. В спірному будинку ОСОБА_1 проживав постійно з моменту заселення і до червня 2014 року, до того часу поки у ОСОБА_1А не виник скандал з своєю дружиною .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він проживає в с.Рубанка недалеко від будинку ОСОБА_1. Він бачив, що вони наїжджали на дачу, обробляли город, інколи влітку ночували.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що він все своє життя проживає в с.Рубанка. Проте не бачив, щоб ОСОБА_1 постійно проживав в с.Рубанка. Бачив як працювали на городі, але не бачив , щоб постійно проживали.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що вона проживаж в ІНФОРМАЦІЯ_4, колишня Леніна АДРЕСА_7 з 1983 року, а сімя ОСОБА_1 заселилась в 1992 році. Їх балкони розташовані навпроти. Вона бачила, що ОСОБА_1 постійно до 2014 року проживав ІНФОРМАЦІЯ_5, робив ремонт у квартирі , постійно бачила його у дворі.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 з 1973 року, а сімя ОСОБА_1 проживає в даному будинку з 1992 року. Вона постійно бачила ОСОБА_1 за цією адресою , а з літа 2014 року вона його у дворі не бачить.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_7. З 1992 року до червня 2014 року вона постійно бачила ОСОБА_1 в даному будинку . Коли він робив у своїй квартирі ремонт, то вона ще ходила до нього, щоб він не стукав. ОСОБА_1А збирав гроші на теплолічильники, допомагав у будинку ремонтувати каналізацію.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив,що він є чоловіком ОСОБА_5, а зятем ОСОБА_1 Він проживає з дружиною сім років. Допомагав ОСОБА_1 робити у квартирі АДРЕСА_8 ремонт. В квартирі знаходилась зброя ОСОБА_1, деякі особисті речі. Чи жив ОСОБА_1 у с.Рубанці він не знає.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що вона являється подругою ОСОБА_5, ходила з нею разом до школи. Часто була у них дома. Батька ОСОБА_22 вона бачила раз чи два. Знала, що в 1999 році батько ОСОБА_22 їздив у Чехію на заробітки.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона найкраща подруга ОСОБА_24, товаришує з нею з 1992 року, часто була в неї вдома, батька ОСОБА_22 бачила, але не часто. Знає, що в 1999-2000 роках її батько був за кордоном.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що він являється зятем ОСОБА_1. Познайомився з батьками дружини в м.Козятині в 2009 році. Після весілля у них стосунки з тестем погіршались. ОСОБА_1 часто залишав квартиру і уходив . У квартир ОСОБА_1 зберігав зброю.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що він працює заступником Козятинського міського голови .По заяві ОСОБА_1 була створена комісія, яка виходила на місце його проживання та було складено акт, який він підписав. На місці обстеження у квартирі він не був. Він затвердив лише акт.

Свідок Ковальський суду пояснив, що познайомився з ОСОБА_1 на будівництві магазину «Гурман «. Раніше між ними були нормальні стосунки, він бував у ОСОБА_1 у квартирі по вул..Героїв Майдану , пили чай. В даний час вони з ОСОБА_1 в неприязне них стосунках.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що 30 квітня 1992 року ОСОБА_1, як квартиронаймачу, та членам його сім?ї, яка складалася з: дружини ОСОБА_4; дочки - ОСОБА_5; дочки ОСОБА_8 виконавчим комітетом Козятинської міської ради народних депутатів було видано ордер на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3, де вони всі вчотирьох були зареєстровані.

Продовжуючи постійно проживати у зазначеній квартирі разом зі своєю сім?єю, ОСОБА_1 на прохання своєї дружини у 1998 році знявся з реєстрації та прописатися в належному ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності в порядку спадкування будинку, який знаходиться в с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7.

В кінці червня 2014 року ОСОБА_1 посварився з ОСОБА_4 та старшою дочкою ОСОБА_5, в результаті чого, залишив квартиру.

Після повернення до квартири, ОСОБА_4 змінила замки і не допускає позивача до квартири, мотивуючи, що дана квартира є її спільною власністю та власністю їхніх дочок. 17 січня 2015 року відповідно до договора купівлі-продажу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 продали квартиру АДРЕСА_9 ОСОБА_9 ( т.2 а.с. 43-45 ).

20 травня 2015 року рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано. ( т.2 а.с.47 )

Твердження відповідачів , що позивач з 1998 року вибув з квартири АДРЕСА_10 (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області та почав постійно проживати в будинку належному ОСОБА_4 за адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7 спростовуються наданими суду письмовими доказами, а саме: актом по факту проживання від 06.08.2014 року, який був складений комісійно представниками Управління ЖКХ Козятинської міської ради із залученням сторін та сусідів сторін, з якого вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав з 1992 року до червня 2014 року в житловій квартирі АДРЕСА_10 (колишня Леніна) в м. Козятині Вінницької області. Після сімейного конфлікту, з червня 2014 року не проживає у вищевказаній квартирі. Також, такий висновок комісії підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків сусіди сторін, а саме: ОСОБА_19А; ОСОБА_14 , ОСОБА_11, ОСОБА_27, ОСОБА_18,

Також, твердження відповідачів, що про те, що позивач з 1998 року почав постійно проживати в будинку належному ОСОБА_4 за адресою: адресою: с. Рубанка, Козятинського району, Вінницької області, вул. Колгоспна, 7 спростовуються довідкою Флоріанівської сільської ради Козятинського району № 228 від 15.10.2014 року, з якої вбачається зі свідчень сусідів, що ОСОБА_1 за вищевказаною адресою був лише зареєстрований і не проживав, а вів будівництво та домашнє господарство. Крім цього, даний факт підтвердили допитані в якості свідків громадяни ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , а також свідок ОСОБА_28Попередні довідки вищевказаної сільської ради суд до уваги не бере, оскільки остання, яку бере до уваги суд, видана після перевірки даного факту.

Той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_8 свідчить довідка Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області, про зареєстрований за ОСОБА_1 газовий револьвер по дозволу від 27.09.2001 року по 30.09.2014 року який знаходиться за місцем постійного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_11 в металевому сейфі. Та з даного приводу проводились перевірки про належне зберігання зброї. ( т.2 а.с.137)

Допитані в судовому засіданні на стороні відповідачів свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_7 !.О. також давали свідчення про те, що у квартирі АДРЕСА_12 знаходилась зброя ОСОБА_1 .

Як було встановлено вироком Козятинського міськрайонного суду від 20.03.2015 року, яким ОСОБА_1 був засуджений за ст.. 125 ч.1 КК україни, що саме перебуваючи за місцем свого проживання в м.Козятині АДРЕСА_13 ОСОБА_1 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_4 ( т.2 а.с.126-127).

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, кореспонденції.

Відповідно до ч.1ст.. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення,, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст.. 389 ЦК України під поняттям «житловий будинок « необхідно розуміти будівлю капітального типу, споруджену з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначену для постійного у ній проживання. Важливою ознакою місця проживання фізичної особи є відповідність житлового приміщення санітарним та технічним нормам, а також правилам пожежної безпеки та інше.

Із оглянутого в судовому засіданні відео будинку, розташованого в с.Рубанка Козятинського району , яке було долучено позивачем до апеляційної скарги, видно, що будинок в с.Рубанка , на який вказує відповідачка ОСОБА_4 як на постійне місце проживання ОСОБА_1, по своїм санітарним та пожежним нормам не придатний для проживання , що ще раз підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не міг проживати постійно в с.Рубанка Козятинського району в таких умовах.

Суд не бере до уваги посилання відповідачів на довідкузапрошення на вибори ОСОБА_1 в с.Рубанка Козятинського району як на підтвердження факту постійного проживання в с.Рубанка, оскільки такі твердження спростовуються зазначеними вище доказами.

Таким чином, оцінюючи всі докази в їх сукупності суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_14 з 1992 року по серпень 2014 рік.

Що стосується позовних вимог в частині визнання права користування та вселення Петрука .С.А. до квартири АДРЕСА_15 , то ОСОБА_1 необхідно відмовити. Відмовляючи в цій частині позовних вимог суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 64 Житлового Кодексу України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сімї.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 5 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 висловлена правова позиція, яка є обовязковою для застосування судами України , про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є,. Із припиненням права власності особи втрачається право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сімї колишнього власника у випадку зміни власника.

Як було зазначено вище, що на даний час власником спірної квартири є ОСОБА_9 . ОСОБА_1 не є членом сімї ОСОБА_9 , і на даний час не є членом сімї відповідачів ( попередніх власників спірної квартири ), а отже він не має права користування квартирою № 69 в будинку № 13 пор вул..Героїв майдану в м.Козятині Вінницької області та не може бути вселений у зазначену квартиру.

Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. ч.1, 6 ст. 29, 389 ЦК України,ст. 64 ч. 2, 156 ЖК України , ст. ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 ( колишня Леніна ) в м.Козятині Вінницької області починаючи з 1992 року по червень 2014 року.

В частині позовних вимог про визнання право користування та вселення до квартири АДРЕСА_15 ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_20 ОСОБА_29 ОСОБА_30 солідарно на користь ОСОБА_1 витрати судового збору у розмірі 243 грн 60 коп.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення.

Суддя : підпис

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

Дата документу 21.08.2015 року