Справа 431/4175/14-ц
Провадження 2/431/166/15
28 квітня 2015 року Старобільський районний суд
у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,
при секретарі Дубініній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків,
Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків, у якому просить суд стягнути з відповідача шкоду, завдану працівником під час виконання трудових обовязків в розмірі 1 614 931 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
В обґрунтування свого позову КС посилається на те, що з 12 грудня 2011 року ОСОБА_1 працював на посаді виконавчого директора Новоайдарської філії Кредитної спілки «Імперіал ЛТД».
12 грудня 2011 року між КС і відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
22 листопада 2014 року працівниками КС здійснено виїзд до смт. Новоайдар з метою здійснення перевірки діяльності Новоайдарської філії КС «Імперіал ЛТД», щодо ведення касових операцій та було встановлено, що відповідач допустив нестачу у касі в розмірі 22 862 грн. 62 коп., про що складено акт № 20 про результати інвентаризації наявних коштів, де відповідач розписався особисто . За результатами перевірки каси у відповідача було витребувано пояснювальну записку.
24 листопада 2014 року працівниками КС здійснено виїзд до смт. Новоайдар з метою здійснення комплексної перевірки діяльності Новоайдарської філії КС «Імперіал ЛТД» та було встановлено, що відповідач відсутній на робочому місці, чим допустив порушення трудової дисципліни.
26 листопада 2014 року відповідно наказу № 21, відповідача звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин.
Таким чином, 01 грудня 2014 року комісією уповноваженою здійснювати перевірку діяльності Новоайдарської філії КС «Імперіал ЛТД» виявлено:
- при здійсненні інвентаризації наявних коштів у касі виявлено нестачу в сумі 22 862 грн. 62 коп.
- при здійсненні інвентаризації кредитних та депозитних договорів виявлено порушень, які завдали збитки на загальну суму 1 592 068 грн.
Всі виявлені порушення були допущені відповідачем у період діяльності філії, починаючи з початку 2012 року та по теперішній час.
Таким чином, у період роботи на філії кредитної спілки відповідач шляхом не повернення у касу позивача коштів, незаконних зловживань при здійсненні оформлення кредитних і депозитних договорів заподіяв позивачу матеріальні збитки на загальну суму 1 614 931 грн. 62 коп.
З відповідачами, з метою врегулювання правовідносин між ними як працівниками та позивачем як працедавцем, було укладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність як з працівником, що займає посаду безпосередньо повязану з збереженням матеріальних цінностей, згідно якого відповідачі прийняли на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених їм цінностей.
Згідно умов такого договору відповідачі, взявши на себе відповідальність за збереження ввірених їм позивачем матеріальних цінностей, зобовязувалися:
- дбайливо ставитись до переданих їм для збереження або інших цілей матеріальних цінностей і вживати заходів до запобігання збитків;
- своєчасно повідомляти кредитну спілку про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених матеріальних цінностей;
- вести облік і подавати у встановленому порядку грошові та інші звіти про рух і залишки довірених матеріальних цінностей;
- брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Згідно п. 3 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками»: У відповідності зі ст.130 КЗпП України, відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.
У п. 8 постанови Пленуму роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.
Ст. 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.
Згідно Переліку посад і робіт затверджених постановою Державного комітету ОСОБА_2 Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної ОСОБА_2 Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, займана відповідачем посада входить до вказаного Переліку посад та робіт, за якими відповідно до діючого законодавства України можуть укладатись письмові договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.
Разом з тим, до завдань та обовязків відповідача згідно Посадової інструкції входило - утримуватися від дій, що можуть зашкодити діловій репутації Спілки; у межах своєї компетенції забезпечувати відповідність документів та/або рішень, прийнятих окремою посадовою особою або органом управління, до складу якого входить посадова особа, внутрішнім документам Спілки та інші завдання та обовязки.
Окрім цього, згідно п. 4 «Відповідальність» Посадової інструкції, відповідач несе матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей.
Відповідно до положень ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, а керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Своїх заперечень суду не надав. Від нього не надійшла заява про відкладення розгляду справи і про причини неявки до суду.
Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних доказів.
За згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши позовні вимоги, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
12 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір, шляхом видання позивачем наказу про прийняття на роботу за сумісництвом на посаду виконавчого директора Новоайдарської філії позивача. Того ж дня, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність як з керівником структурного підрозділу.
26 листопада 2014 року позивачем, відповідно наказу № 21, відповідача було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин (п. 5 ст. 40 КЗпП України).
Відповідно до акту від 01 грудня 2014 року комісією у складі: голови комісії ОСОБА_4, членів комісії: юрисконсульт ОСОБА_3, головний юрист Пересадько В.О., головний бухгалтер ОСОБА_5, головний фахівець з фінансово економічної безпеки ОСОБА_4 проведено перевірку діяльності Новоайдарської філії КС «Імперіал ЛТД» та виявлено:
- при здійсненні інвентаризації наявних коштів у касі виявлено нестачу в сумі 22 862 грн. 62 коп. (акт інвентаризації від 22 листопада 2014 року)
- при здійсненні інвентаризації кредитних та договорів виявлено порушень, на загальну суму 1 347 320,00 грн.
Згідно вказаного акту, виявлені порушення були допущені відповідачами у період діяльності філії починаючи з початку 2013 року по час перевірки.
Згідно акту перевірки депозитних договорів від 01 грудня 2014 року було виявлено порушень та зловживань на суму 244 747 грн. 95 коп.
Загальна сума встановлених збитків склала 1 614 931 грн. 62 коп.
У відповідності до пояснювальної записки відповідача від 22 листопада 2014 року, нестача грошових коштів у касі виникла в наслідок документального проведення сплати відсотків по кредитним договорам ОСОБА_6 та ОСОБА_1, при відсутності реальної сплати грошових коштів.
Згідно умов договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідач, взявши на себе відповідальність за збереження ввірених їм позивачем матеріальних цінностей зобовязався:
· дбайливо ставитись до переданих їм для збереження або інших цілей матеріальних цінностей і вживати заходів до запобігання збитків;
· своєчасно повідомляти кредитну спілку про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених матеріальних цінностей;
· вести облік і подавати у встановленому порядку грошові та інші звіти про рух і залишки довірених матеріальних цінностей;
· брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Згідно п.3 вказаних Договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.
Згідно ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками»: У відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.
У п. 8 постанови Пленуму роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у встановлений цим Кодексом спосіб, свої вимоги або заперечення.
Суд вважає, що факт завдання збитків позивачу відповідачем, та їх розмір є доведеним на підставі актів інвентаризації від 22 листопада 2014 року та 01 грудня 2014 року.
Судові витрати позивача у вигляді судового збору судом стягуються з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, ч. 1 ст. 130, п. 1, 3 ч. 1 ст. 134, ст. 135-1, ч. 3 ст. 136, п. 4 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, ст. ст. 22, 1172 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 3 380 (три тисячі триста вісімдесят) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Озеров