Справа № 186/665/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого - судді Демиденко С. М.

секретар - Фадєєва Т.Б.

з участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2015 року ОСОБА_1, звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області про встановлення факту перебування на утриманні.

10 червня 2015 року ОСОБА_1, надала суду уточнену заяву про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Першотравенську Дніпропетровської області про встановлення факту перебування на утриманні.

В своїй заяві заявник зазначила, що вона була у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 01 квітня 1967 року. Відповідно до рішення суду з 07 жовтня 2013 року їхній шлюб було розірвано. З 29 квітня 1996 року в зв'язку зі станом здоровя та відповідно до висновку МСЕК вона є інвалідом 2 групи довічно. В звязку зі скрутним матеріальним становищем, незначним її доходом, вона звернулася до суду міста Першотравенська відповідно до рішення якого починаючи з 30 січня 2002 року і до дня смерті колишнього чоловіка 29 березня 2015 року вона була на його утримані отримувала аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів безстроково. Виплати, які вона отримувала від свого покійного чоловіка до дня його смерті були одним із основних джерел доходів за рахунок яких вона жила. Вони мали постійних характер, надавались щомісячно систематично протягом тривалого часу (понад 10 років). Вказане підтверджується Довідкою Відділення Виконавчої Дирекції Фонду в м. Першотравенську соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Довідкою Управління ПФУ м. Першотравенськ.

Встановлення факту перебування на утриманні померлого

необхідно їй для реалізації свого права на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Просить суд встановити факт перебування її на утриманні колишнього покійного чоловіка ОСОБА_5 з 30 січня 2002 року до дня його смерті 29 березня 2015 року.

Заінтересована особа надала суду письмові заперечення на заяву ОСОБА_1, в яких зазначено, що частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено вичерпний перелік кола осіб, які мають право на пенсію по втраті годувальника.

Підпунктом 1 частини 2 Закону як непрацездатні члени сім'ї передбачені чоловік (дружина) померлого, батько, мати якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку.

Відповідно до п.2 ст.З Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п.4 ст.З вищезазначеного Кодексу сімя створюється на підставі шлюбу.

Відповідно до п.1 ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.2 ст. 104 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Враховуючи вищевикладене, права на призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 немає, оскільки на момент смерті ОСОБА_5 ОСОБА_6 не була його дружиною, їхній шлюб розірваний на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2013 року.

Просить суд в задоволені заяви відмовити та розглянути справу за відсутності представника.

В судовому засіданні заявник та представник заявника вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі просять суд встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка з 30 січня 2002 року до дня його смерті 29 березня 2015 року. Також ОСОБА_1 та представник пояснили суду, що приблизно з 1996 року ОСОБА_5, переїхав мешкати окремо на дачу, а з 2004 року до гуртожитку вулиця Пушкіна 11 м. Першотравенськ Дніпропетровської області. Після того як ОСОБА_5, покинув заявницю разом з сином, вона опинилася в вкрай тяжкому матеріальному становищі, але після стягнення аліментів, які вона отримувала за рішенням суду з ОСОБА_5, вона отримала можливість придбавати найнеобхідніше. Аліменти заявниця витрачала на придбання ліків, придбання продуктів харчування, одягу, сплату комунальних послуг. Для неї ці аліменти були основним та постійним джерелом до існування.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Заявник ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 01 квітня 1967 року.

Відповідно до рішення суду від 14 листопада 2013 року їхній шлюб було розірвано. З 29 квітня 1996 року відповідно до висновку МСЕК вона є інвалідом 2 групи безстроково.

Відповідно до рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2002 року на користь заявниці стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку /доходу/ з ОСОБА_5 безстроково.

29 березня 2015 року ОСОБА_5 помер.

Згідно матеріалів справи /актовий запис про смерть № 105/ на час смерті ОСОБА_5 проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, пояснила суду, що коли померлий ОСОБА_5, приблизно в 1998-1999 році переїхав мешкати окремо та покинув заявницю разом з сином, вона опинилася в вкрай тяжкому матеріальному становищі, але після стягнення аліментів, які отримувала ОСОБА_1 за рішенням суду з ОСОБА_5, вона отримала можливість придбавати найнеобхідніше. Аліменти заявниця витрачала на придбання ліків, придбання продуктів харчування, одягу, сплату комунальних послуг.

Після смерті ОСОБА_5 заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на його утриманні для реалізації права на пенсію з нагоди втрати годувальника.

У відповідності до п. 1 ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 зазначеного Закону, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

У відповідності до ч. 2 ст. Закону передбачено, що непрацездатними членами сім'ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Заявник з померлим ОСОБА_5 не проживав однією сім'єю, в зареєстрованому шлюбі не перебував, факт утримання з ОСОБА_5, на користь заявника аліментів за рішенням суду не є підставою для виникнення у них прав і обов'язків подружжя.

Відповідно до Постанови Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії по втраті годувальника в тому числі необхідно долучити документ, що засвідчує родинні стосунки.

Таким чином, з огляду на викладене в даному випадку таким документом має бути свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Тож, виходячи з викладеного слід дійти висновку, що факт утримання з ОСОБА_5, на користь заявника аліментів за рішенням суду не породжує права на призначення (переведення) пенсії у зв'язку із втратою годувальника.

Відтак, приймаючи до уваги, що Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено вичерпний перелік осіб, які входять до кола тих, кому може бути призначено пенсію по втраті годувальника, даний перелік розширенню не підлягає, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1, не входить до кола таких осіб, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,208,212,214,215, 256-259 ЦПК України,- суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1, заінтересована особа, Управління Пенсійного фонду України в м.Першотравенську Дніпропетровської області про встановлення факту перебування на утриманні відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8