АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/312/15 Головуючий 1 інстанції - Макаров В.О.
Справа № 639/6/14-ц Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря: Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, територіальної громади м. Харкова, в особі Харківської міської ради, про поділ домоволодіння, визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вони та відповідачі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по АДРЕСА_1. Між сторонами виник спір стосовно користування надвірними спорудами та земельною ділянкою. Просили про поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою у відповідності з варіантом судової будівельно-технічної експертизи.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено. Вирішено встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 з відступом від ідеальних часток співвласників. Виділити на спільну ідеальну частку ОСОБА_4, ОСОБА_5 в житловому будинку літ. «А-1» приміщення 2-5, у прибудові літ. «А1-1» приміщення 2-3, 2-4, у прибудові літ «а» приміщення 2-1,2-2, ґанки літ «а5», «аб», навіс літ «Ж», сарай літ. «М», погріби літ. «Е», «К», гараж літ. «З», відповідну частину огороджень та споруд; виділити на спільну ідеальну частку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 в житловому будинку літ. «А-1», приміщення 1-1,1-2,1-3,1-4, 1-5,1-6,1-7,1-8,1-9, сіні літ «а7», ґанки літ «а8», «а9», сарай літ. «Л», погріб літ «И», гараж літ. «О», відповідну частину огороджень. Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою : АДРЕСА_1; ОСОБА_7, ОСОБА_5 виділити у користування земельну ділянку площею 311 кв.м., що становить 35/100 часток загальної площі, в тому числі земельну ділянку площею 293 кв.м., та 1/2 площі земельної ділянки загального користування 18 кв.м.;ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 виділити в користування земельну ділянку площею 577 кв.м., що становить 65/100 часток загальної площі, в тому числі земельну ділянку площею 559 кв.м., 1/2 частину площі ділянки загального користування 18 кв.м. Границя розподілу земельної ділянки графічно визначена у додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №6210 від 9 вересня 2011 року, проведеної експертом ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса. Крім того, вирішено стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рівних долях судові витрати: судовий збір в розмірі по 17 грн. з кожного, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 40 грн. з кожного, витати на проведення експертизи в розмірі по 573 гривні 33 копійки з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині визначення порядку користування земельною ділянкою. Вказують, що є таке, що набрало законної сили рішення суду про визначення порядку користування земельною ділянкою між попередніми співвласниками будинку, яке є обов*язковим для сторін у справі.

Рішення суду першої інстанції в частині визначення порядку користування житловим будинком сторони не оскаржують, тому апеляційним судом в цій частині рішення суду не перевіряється.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, не заперечується сторонами, що спірними є житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 888 кв.м. для обслуговування вказаного будинку.

Право власності на спірний будинок зареєстровано таким чином: 65/100 частин (квартири №1,2) - квартира №1 на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 06.01.1998 року, квартира №2 на ім*я ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 01.04.1999 року; 105/400 частин за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 5 ХДНК 02.10.1992 року та на підставі свідоцтва про права власності, виданого 5 ХДНК 02.10.1992 р.; 35/400 частин за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 5 ХДНК 02.10.1992 року.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квартальної з*йомки від 14.05.1954 року за спірним будинком обраховується земельна ділянка 599 кв.м.; земельна ділянка 120 кв.м. була надана для спільного використання мешканців спірного будинку рішенням РВК Жовтневого району м. Харкова № 35-47 від 14.03.1989 року, земельна ділянка 169 кв.м. була закріплена за спірним будинком рішенням РВК Жовтневого району м. Харкова № 54-10 від 07.12.1990 року. Загалом за спірним домоволодінням обраховується земельна ділянка площею 888 кв.м.

Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 09.09.2011 року пропонується: виділити на спільну ідеальну частку ОСОБА_4, ОСОБА_5 в житловому будинку літ «А-1» приміщення 2-5, в прибудові літ «А 1 -1» приміщення 2-3, 2-4, у прибудові літ «а» приміщення 2-1, 2-2, ґанки літ. «а5», «аб», навіс літ «Ж», сарай літ «М», погріби літ. «Е», «К», гараж літ «З», відповідну частину огороджень та споруд; виділити на спільну ідеальну частку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 в житловому будинку літ «А-1» , приміщення 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8,1-9, сіні літ. «а7», ґанки літ. «а8», «а9», сарай літ «Л», погріб літ. «И», гараж літ «О», відповідну частину огороджень; визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою м. АДРЕСА_1, таким чином: ОСОБА_4, ОСОБА_5 виділити у користування земельну ділянку площею 311 кв.м., що становить 35/100 часток загальної площі, в тому числі земельну ділянку площею 293 кв.м., та 1/2 площі земельної ділянки загального користування 18 кв.м. , ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 виділити в користування земельну ділянку площею 577 кв.м., що становить 65/100 часток загальної площі, в тому числі земельну ділянку площею 559 кв.м., 1/2 частину площі ділянки загального користування 18 кв.м. границя розподілу земельної ділянки графічно визначена у додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної експертизи №6210 від 9 вересня 2011 року, проведеної експертом ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.

У ст. 30 ЗК України від 1990 року у редакції 1992 року передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження, - будівлі та споруди.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (далі - Постанова), при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Оскільки право власності на житловий будинок виникло у сторін до 01 січня 2002 року без застережень щодо долі земельної ділянки, що використовується для обслуговування житлового будинку, до спірних правовідносин застосовуються норми ЗК України від 18 грудня 1990 року у редакції 1992 року.

Згідно зі ст. 42 ЗК України від 18 грудня 1990 року громадяни, яким житловий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

З матеріалів справи та з пояснень сторін вбачається, що на час набуття сторонами часток у праві власності на спірне нерухоме майно порядок користування земельною ділянкою між попередніми власниками був визначений судовим рішенням.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 травня 1991 року між ОСОБА_9 та РЖУ Жовтневого району м. Харкова був визначений порядок користування спірною земельною ділянкою 888 кв.м., в користування ОСОБА_9 визначено ділянку 230 кв.м. з ізольованим в*їздом з боку будинку № НОМЕР_1, в користування ЖЕО Жовтневого району м. Харкова визначена ділянка розміром 614 кв.м. з ізольованим в*їздом з боку будинку 29; у загальне користування співвласників визначено 44 кв.м. в двух відрізках.

Зазначене рішення суду набрало законної сили, такий порядок користування був прийнятий сторонами, про що було доведено до відома КП «Харківське міське БТІ», копія такого рішення міститься в матеріалах інвентарної справи.

З матеріалів інвентарної справи та цієї цивільної справи вбачається, що спірний будинок складається з трьох квартир. Первісно право власності на 35/100 частин спірного будинку за договором купівлі-продажу від 05.03.1991 року було набуто ОСОБА_9. Зазначений договір купівлі-продажу посвідчений з тим, що в користування ОСОБА_9 в будинку літ «А-1» надійшли приміщення окремої квартири, а саме приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, та надвірні будівлі льох літ. «Е», 1/3 частина сараю літ «Б», навіс літ «Ж», калітка № 5.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 06.01.1998 року, право власності на решту 65/100 частин спірного житлового будинку набули відповідачі, які отримали в користування квартири №1 та №2 із визначенням приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі та відповідачі мають частки у праві власності відповідно 35/100 та 65/100, вони фактично займають та їм у користування виділені ті самі приміщення у житловому будинку, які відповідно до часток перебували у користуванні й попередніх власників - ОСОБА_9 та РЖУ Жовтневого району м. Харкова, між якими був визначений порядок користування земельною ділянкою рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 травня 1991 року.

Оскільки позивачі та відповідачі придбали відповідні частки у праві власності після визначення порядку користування рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 травня 1991 року, то порядок користування земельною ділянкою визначений судом для попередніх співвласників є для них обов*язковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів того, що наявні підстави для зміни порядку користування спірною земельною ділянкою.

Загальний розмір земельної ділянки 888 кв.м., її конфігурація, частки та склад приміщень, що перебували у користуванні попередніх співвласників ніяким чином не змінився.

Той факт, що між сторонами виникають спори щодо дотримання визначеного порядку користування, що ними на свій розсуд подекуди були побудовані надвірні споруди - не є підставою для визначення іншого порядку користування, ніж той, що є обов*язковим для сторін.

Висновок судової будівельно - технічної експертизи від 09.09.2011 року не містить варіанту порядку користування, який би відповідав тому порядку, що був визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 травня 1991 року.

За таких обставин, у задоволенні позову в частині визначення порядку користування земельною ділянкою необхідно відмовити.

Оскільки висновку про задоволення позову в частині визначення порядку користування земельною ділянкою суд дійшов при неповному з*ясуванні обставин справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п. 1 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції змінити із наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2014 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. Відмовити ОСОБА_4, ОСОБА_5 в задоволенні позову в цій частині.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -