АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2611/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Скрипник В. Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

з участю представника банку Попельнюх Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним зміни розміру процентної ставки за кредитним договором та захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а :

02 березня 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним зміни розміру процентної ставки за кредитним договором та захист прав споживача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 15 травня 2006 року ОСОБА_7 отримала кредит в розмірі 35400 грн. для придбання квартири, строком до 15 травня 2026 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії у розмірі 0,55 % від суми наданого кредиту. В забезпечення виконання даного зобов'язання укладений договір іпотеки.

Позивач вказує на те, що згідно з умовами п. 1.1. кредитного договору вона зобов'язувалася надавати кошти для погашення заборгованості за кредитним договором з 01 по 01 число кожного місяця в сумі не менше 499,97 гривень, що складається із заборгованості по кредиту, відсотками за користування кредитом.

Протягом терміну користування кредитом позивач належно виконувала зобов'язання по кредиту, сплачуючи щомісяця суму 500 гривень.

У квітні 2009 року ОСОБА_7 надійшла копія позовної заяви про звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, через те, що у неї є заборгованість перед ЦГРУ «ПриватБанк» в сумі 29393,20 - заборгованість за кредитом, 477,70 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 0,53 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань та штрафи відповідно до договору.

Після отримання копії позовної заяви вона звернулася до працівників Банку який веде її кредитну справу та дізналася, що має заплатити 477,70 грн. заборгованості. Заборгованість вона сплатила, а позов був залишений без розгляду ухвалою суду від 29 травня 2009 року за заявою відповідача. Жодних претензій до неї з боку відповідача не було.

В грудні 2013 року позивачу надійшов лист від відповідача, що в неї знову є борг в сумі 3240 грн. ОСОБА_7 звернулася до працівників банку, де їй було повідомлено, що борг виник через збільшення процентної ставки з 12 % до 22,73 % з 01.02.2009 року.

Позивач звертає увагу на те, що про збільшення Банком процентної ставки по кредитному договору її повідомлено не було.

Крім того, Банк порушив умови кредитного договору та не має на те жодних правових підстав вимагати від неї сплати простроченої заборгованості по кредитному договору.

Тому просить суд: - визнати недійсним зміну розміру процентної ставки до 22,73 % на рік за кредитним договором № CSGOGК00000123, укладеним 15 травня 2006 року між ОСОБА_7 та ПАТ КБ «Приват Банк» з моменту її зміни та скасувати рішення про її підвищення;

- зобов'язати ПАТ КБ «Приват Банк» перерахувати зайво сплачені відсотки зарахувавши надлишок, як сплату за кредитом, а у подальшому оплату за користування кредитом нараховувати на рівні передбаченому договором, у розмірі 12,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

27 березня 2015 року представником ПАТ КБ "Приватбанк" подано до суду заперечення в якому було заявлено клопотання про застосування позовної давності (а.с. 36-38).

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області в задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання недійсним зміни розміру процентної ставки за кредитним договором та захист прав споживача відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги про визнання недійсним зміни розміру процентної ставки за кредитним договором та захист прав споживача задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що банк мав право на підвищення відсоткової ставки, відповідно до умов договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», що є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено договір № CSGOGК00000123 від 15 травня 2006 року про отримання кредиту в розмірі 35400 грн. для придбання квартири строком до 15 травня 2026 року зі сплатою відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і комісії у розмірі 0,55 % від суми наданого кредиту. (а.с.6-7).

В забезпечення виконання даного зобов'язання між сторонами укладений договір іпотеки № CSGOGК00000123 від15 травня 2006 року (а.с. 8-9).

Пунктом 2.3.1 укладеного між сторонами кредитного договору № CSGOGК00000123 від 15.05.2006 року передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору, зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставки НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США .

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» від 12 грудня 2008 року, яким ЦК України було доповнено ст. 1056-1, набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Згідно з п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808, банки мають право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, не залежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Однією з таких підстав є підвищення облікової ставки Національного банку України та нестабільність курсової політики.

В пункті 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі статтею 1056-1 ЦК у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (далі Закон України №661-VI), яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

Згідно з частиною 1 статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 19 грудня 2012 року (справа №6-144 цс 12), якщо умовами кредитного договору, щодо якого сторони дійшли згоди під час його укладення, передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання певних умов з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника, то збільшення банком розміру процентної ставки за цим кредитним договором в односторонньому порядку є правомірним , за умови, що рішення банку про таку зміну розміру процентної ставки було прийнято до набрання чинності Закону України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», тобто до 9 січня 2009 року.

Судом встановлено, що рішення про збільшення розміру процентів прийнято банком 5 січня 2009 року, тобто, до набрання чинності Законом України №661-VI, відповідно до якого встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Судом також встановлено, що датою зміни розміру процентів за кредитним договором банком визначено 1 лютого 2009 року, про таку зміну банк повідомив позивачку рекомендованим листом з датою відправки 31.12 2008 року, з поштовою відміткою «08.01.2009», тобто до дати зміни розміру процентів та тобто, з додержанням встановленої кредитним договором процедури повідомлення позичальника (а.с.43-45).

З листа, яким банк повідомив ОСОБА_7 про підвищення процентної ставки, вбачається, що він, лист, був направлений на адресу: АДРЕСА_1. В апеляційній скарзі апелянтом вказано на те, що за даною адресою ОСОБА_7 не зареєстрована і не проживає, оскільки в кредитному договорі і в договорі застави вказана інша адреса - АДРЕСА_2.

Проте, колегія суддів вважає позицію апелянта щодо даної обставини такою, що направлена на уникнення матеріальної відповідальності позичальника за одержаним кредитом, оскільки адресу: АДРЕСА_1, на яку надіслано лист банком, вказано нею, ОСОБА_7, в анкеті, про що мається зсилка в самому листі, інакше банку не було б відомо цієї адреси, з якою вона пов'язана та де, зі слів її самої, проживали її рідні. Крім того, в анкеті позивачка вказала дану адресу, як адресу матері, як платоспроможного члена родини, що веде спільне господарство (а.с.51, анкета додається).

Як зазначено вище, відсоткова ставка по спірному кредитному договору змінена з 01.02.2009 року. З урахуванням нової ставки змінився розмір обов'язкового щомісячного платежу і починаючи з 01.02.2009 року становить 740,32 грн.

Про те, що позичальник ОСОБА_7 була повідомлена про підвищення процентної ставки за користування кредитом та прийняла це і, тим більше, виконувала кредитний договір на цих умовах, свідчить і та обставина, що вона, починаючи з травня місяця 2009 року проводила сплату щомісячного платежу не по 499,97 грн., як передбачав договір і як вона сплачувала до підвищення процентної ставки, а по 750 грн. і більше на місяць. Коли в той чи інший місяць вона сплачувала меншу суму, то наступного місяця проводила доплату та сплачувався поточний платіж (а.с.39-42).

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору .

Відповідно до норми ст. 629 ЦК договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладені вище фактичні обставини справи та норми законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні спору в повному обсязі з'ясував і перевірив всі фактичні обставини справи, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним зміни розміру процентної ставки за кредитним договором та захист прав споживача залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :