Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року повністю задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду 01.10.2015 року із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року, мотивуючи тим, що справа розглянута у відсутність відповідача, він не отримував повістки про виклик в судове засідання, а рішення суду він вважає необґрунтованим, постановленим без дослідження обставин та доказів по справі, у зв'язку з чим є всі правові підстави для його скасування.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просив задовольнити заяву про перегляд заочного рішення та скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року, з підстав викладених у заяві, додатково пояснив, що він не отримував жодної повістки про виклик в судове засідання, а розмір аліментів вважає завищеним, оскільки на даний час він не працює та немає можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному рішенням суду, крім того зазначив, що він допомагає дітям та надає їм матеріальну допомогу, купує все необхідне.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, додатково пояснив, що відповідач повідомлявся належним чином, судом всебічно були дослідженні матеріали справи, рішення винесено правомірно, а тому підстав для його скасування немає.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи та докази, надані відповідачем на підтвердження підстав для скасування заочного рішення, приходить до наступного висновку.

Заочне провадження є однією з гарантій позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідача повідомлялося належним чином про час та місце її розгляду у порядку встановленому чинним ЦПК України, але в судові засідання не з'явився, при цьому в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74, ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Даної позиції дотримується й Верховний Суд України, що підтверджується узагальненням Верховного Суду України «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах».

З огляду на викладене, суд не може погодитися з твердженнями заявника про те, що його неналежним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, оскільки відповідача неодноразово було повідомлено про розгляд справи, також при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду заявником не надано належних доказів на підтвердження позиції відповідача, які слугували для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя