Справа № 188/176/15-ц
Провадження № 2/188/188/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Ніколаєвої І.К.

при секретарі Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, третя особа управління Держземагенства в Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа управління Держземагенства в Петропавлівському районі Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на землю від 25.01.2001 року серії НОМЕР_1.

За життя спадкодавець склав заповіт, згідно якого заповів зазначену земельну ділянку Позивачеві. У передбачений законом строк позивач звернувся до Першій Павлоградській державній нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, за заявою була відкрита спадкова справа що підтверджується листом державного нотаріуса від 06.02.2015 року № 610/02-14.

06.02.2015 року Позивач звернувся до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про права на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовив Позивачеві у видачі такого свідоцтво, відмову нотаріус пояснював тим, що Позивач не надав витягу з Державного земельного кадастру щодо спадкової земельної ділянки.

На його звернення щодо видачі кадастрового номеру, управління Держземагенства в Петропавлівському районі Дніпропетровської області , він отримав письмову відмову у листі від 14.11.2014 року № 163. Відмова пояснювалась тим, що вказана земельна ділянка не внесена до Державного реєстру земель. Прова на звернення та виготовлення необхідної технічної документації для визначення меж в натурі, має тільки власник ділянки, який на даний час помер і

тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельних ділянок та отримати витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо.

Від спадщини у вигляді земельних ділянок позивач не відмовлялася, фактично її прийняла, проте через відсутність витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач надав заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, позов визнали.

Третя особа по справі представник Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області надала заяву про розгляд справи без участі представника Управління, щодо задоволення позову не заперечують.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 4,410 га. розташованої на території Дмитрівської сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.07.2014 року, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 25.01.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за № 1835. .

За життя спадкодавець склав заповіт, згідно якого заповів зазначену земельну ділянку Позивачеві. У передбачений законом строк позивач звернувся до Першій Павлоградській державній нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом, за заявою була відкрита спадкова справа, але нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва на право власності за заповітом через ненадання ним кадастрового номеру спадкової земельної ділянки, що підтверджується листом державного нотаріуса від 06.02.2015 року № 610/02-14 та спадковою справою № 794/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, яка розпочата 03.09.2014 року та закінчена 06.02.2015 року. Нотаріус запропонував позивачеві звернутися для вирішення питання щодо прийняття спадщини до суду.

На звернення Позивача щодо видачі кадастрового номеру, управління Держземагенства в Петропавлівському районі Дніпропетровської області , він отримав письмову відмову , про що вказано у листі від 14.11.2014 року № 163.

Отже, суд прийшов до висновку, що Позивач не має іншого способу для захисту порушеного права ніж звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт на користь позивача, а тому має місце спадкування за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання спадкодавцем ОСОБА_4 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте ОСОБА_4 власник вказаної вище земельної ділянки вже помер, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, ОСОБА_4 був її належним власником, і його право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, а отже, дані земельні ділянки є предметом спадкування після його смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельних ділянок позивач не відмовлявся, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не мав можливості оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 15,118-120 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216-1218, 1225, 1261, 1241, 1268, 1272 ЦК України, Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р., суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, Дніпропетровської області, третя особа управління Держземагенства в Петропавлівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 4,410 га. розташовану на території Дмитрівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого 25.01.2001 року, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва