Справа № 2/325/808/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Цуканової Л.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації - Драгой М.М., свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказує, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2010 року між нею та відповідачем шлюб розірвано. Однак після розірвання шлюбу вони примирилися та почали проживати однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка - ОСОБА_8. Але, після народження дитини шлюбні відносини між сторонами припинені та вони проживають окремо один від одного. ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на утримання добровільно не надає. Тому, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини і просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за обставинами та підставами, зазначеними в позовній заяві. При цьому пояснила, що відповідач не бачив дочку з липня 2014 року, тобто з того часу, як вона з дитиною пішла від нього, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти виплатив частково, має заборгованість. ОСОБА_1 зазначила, що вона не перешкоджає відповідачу бачитись із дитиною, але він жодного разу не приходив до неї, щоб поспілкуватися з дочкою.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та, в доповнення до обставин, вказаних в позові та позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні, зазначив про наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, так як той впродовж вказаного періоду ухилявся від виховання та забезпечення дитини. Представник вважає, що в разі зміни обставин відповідач згодом вправі подати позов про поновлення його батьківських прав, відповідно до закону.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснив, що він проживав однією сім'єю з ОСОБА_1 та після народження доньки у нього з позивачем склалися складні стосунки. Вони припинили спільне проживання, так як 18.07.2014 року ОСОБА_1 пішла від нього з дитиною в невідомому напрямку, нічого йому не повідомивши. Згодом він дізнався, що позивач проживає з ним на одній вулиці, в будинку з її бабусею та дідусем, які негативно відносяться до нього і, з їх слів та слів ОСОБА_1, йому заборонено приходити в їх будинок та зустрічатися з дитиною. Позивач уникає зустрічей з ним, вони спілкувалися в соціальних сітях та з допомогою СМС по телефону, де ОСОБА_1 заборонила йому зустрічатися з дитиною. Але, він бажає виховувати дитину і категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, він сплачував аліменти, коли мав заробіток, на підтвердження чого надає квитанції суду, але зазначив, що дані квитанції не надавав до відділу виконавчої служби. На виклик органу опіки та піклування він з'явився в Приазовську райдержадміністрацію, де вирішувалося питання про доцільність позбавлення його батьківських прав, при цьому ОСОБА_1 була відсутня. В Приазовській РДА йому роз'яснили, що він може подати заяву для вирішення питання про порядок зустрічей із дитиною, чим він скористався, бо раніше не знав про такий порядок. Окрім того, відповідач вважає, що позбавлення його батьківських прав суперечить інтересам малолітньої дитини, так як у дитини повинні бути як мати, так і батько, тому просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи - Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області Драгой М.М. надала висновок органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, який підтримала в судовому засіданні. Вона вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки ОСОБА_3 характеризується позитивно, надав квитанції про часткове перерахування аліментів і бажає приймати участь у вихованні дитини, але із-за неприязних відносин із ОСОБА_1 та її родичами не може зустрічатися із донькою. Драгой М.М. пояснила, що для вирішення цього питання позивач, через її представника ОСОБА_2 по телефону, запрошувалась в адміністрацію, але ні представник ні вона не з'явилися з невідомої причини. На засіданні органу опіки та піклування був присутній відповідач, який зазначив, що йому не дозволяють родичі ОСОБА_1 приходити до дитини і він звернувся до Приазовської РДА з заявою про встановлення часу та місця зустрічей з малолітньою дитиною. Органом опіки та піклування прийняте відповідне рішення про встановлення порядку зустрічей батька з дитиною.

Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 10 січня 2014 року на а.с. 8).

Згідно заочного рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2014 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2014 року і до повноліття дитини (а.с.32).

ОСОБА_3 переказував аліменти ОСОБА_1 через ЗД УДППЗ "УКРПОШТА": 20 грудня 2014 року у розмірі - 500 гривень; 10 січня 2015 року - 500 гривень; 07 лютого 2015 року - 300 гривень; 11 березня 2015 року - 300 гривень; 08 квітня 2015 року - 400 гривень; 01 жовтня 2015 року - 1000 гривень, всього в сумі 3000,00 гривень, що підтверджується наданими відповідачем фіскальними чеками ЗД УДППЗ "УКРПОШТА" (а.с.34).

Викладені вище обставини визнаються сторонами, тому, відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Таким чином, інформація, викладена в розрахунку старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції про заборгованість по аліментам ОСОБА_3 (а.с.33), частково не відповідає дійсності. В розрахунку заборгованість за період з 21 серпня 2014 року по серпень 2015 року вказана в сумі 6239, 19 гривень, але з урахуванням наданих відповідачем чеків, в дійсності заборгованість станом на 01.09.2015 року складає 4239,19 гривень.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_3, складеного 01 жовтня 2015 року за № 332 виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради, встановлено, що ОСОБА_3 проживає разом із співмешканкою ОСОБА_7 в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, наявне домашнє господарство, сім'я матеріально забезпечена, ОСОБА_3 має бажання та можливість виконувати свої батьківські обов'язки (а.с. 35).

Як вбачається з характеристик Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області і ТОВ "Олександрівка", ОСОБА_3 за місцем проживання та роботи зарекомендував себе з позитивної сторони (36-37).

01 жовтня 2015 року відповідач звернувся до органу опіки та піклування Приазовської районної державної адміністрації з заявою про встановлення часу та місця зустрічі з малолітньою дитиною. 03 Листопада 2015 року Приазовською РДА наданий висновок за № 01-31/779 про можливість зустрічей батька з дитиною, згідно якого ОСОБА_3 визначені зустрічі з малолітньою ОСОБА_8 на нейтральній території щосуботи з 15:00 до 17:00 та щонеділі з 10:00 до 12:00 години (а.с.40-41).

Згідно висновку Приазовської районної державної адміністрації № 01-31/777 від 03.11.2015 року, визнано недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, пояснили, що вони є сусідками ОСОБА_1, яка проживає у своїх бабусі та дідуся. Батька неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 вони жодного разу біля двору позивача не бачили.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з червня 2015 року проживає з ОСОБА_3 однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. Їй відомо, що відповідач бажає спілкуватися з дитиною, виховувати її, однак ОСОБА_1 проти спілкування батька з дитиною, про що вона повідомляла йому в соціальних сітях та через СМС на телефон.

Вислухавши позивача, відповідача, представника Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, допитавши свідків і дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1. ст. 164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Аналізуючи досліджені докази суд приходить до висновку, що надані докази не підтверджують винну поведінку батька у відсутності його спілкування з дитиною, та свідоме нехтування ним своїми обов'язками.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа «Хант проти України», п. 54).

Суд вважає, що позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав не відповідає інтересам малолітньої дитини, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, між батьками дитини склалися неприязні відносини з різних причин, що в більшій мірі стало підставою для подання цього позову, і що перешкоджає батькові виховувати малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що відповідач на цей час бажає та намагається виконувати свої обов'язки як батько, про що свідчить його звернення до органу опіки та піклування для встановлення порядку спілкування з дитиною, але внаслідок відсутності взаєморозуміння з позивачем, відповідач не мав реальної можливості цілком реалізувати себе та проявити батьківські почуття.

Отже, позивач, звертаючись до суду в інтересах малолітньої дитини про позбавлення батьківських прав батька, не надав переконливих та зважених аргументів, які б підкріплювали, що позбавлення батька батьківських прав буде діяти на захист інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини в достатній мірі не обґрунтовані та не підтверджені доказами, тому, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області, про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Пантилус