Єдиний унікальний номер 225/4059/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1037/2015
Номер провадження 22ц/775/1037/2015
Єдиний унікальний номер судової справи : 225/4059/15-ц
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Жарова Ю.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Жарової Ю.І., суддів Жданової В.С., Постолової В.Г.

при секретарі судового засідання Марченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3», про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дзержинського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», про стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» 23 грудня 2011 року укладено угоду № 371297 з додатками, предметом якої є надання послуг програми «Авто Так». Згідно з умовами вказаної угоди відповідач є виконавцем певних послуг з придбання автомобіля, а він зобовязується сплачувати послуги, повязані зі вступом до системи при укладенні угоди; вносити плату за послуги, повязані з видачею автомобіля за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески та інші обовязкові платежі після отримання автомобіля в натурі. Відповідно до укладеної угоди та додатків до неї, учасник, який належним чином виконує свої зобовязання за цією угодою, отримує автомобіль через механізм надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді. Відповідач гарантував надання йому права на отримання автомобіля за умови виконання ним всіх зобовязань за цією угодою. Він, в свою чергу зобовязався виконати всі зобовязання, передбачені угодою, в порядку та строки, визначені в ній, включаючи, але не обмежуючись сплатити вступний внесок. Він належним чином виконав всі зобовязання, необхідні для отримання ним вказаного автомобілю через механізми надання права на його отримання, в тому числі сплатив вступний внесок. Натомість, відповідач зобов'язання за вказаною угодою належним чином не виконав, а саме не надав йому автомобіль зазначеної марки.

З цих підстав, ним за адресою відповідача було направлено вимогу від 20.11.2012 року про розірвання укладеної між ними угоди та повернення раніше сплаченої суми. 11 грудня 2012 року відповідач повідомив, що укладена угода з ним вже розірвана, з розясненням про можливість отримання ним тільки чистих внесків у розмірі 24594 грн. 58 коп. Разом з цим, повідомлено, що існує черга учасників системи, яким також необхідно повернути кошти у вигляді чистих внесків. З цього часу минуло майже три роки, а відповідач так і не повернув йому обіцяні кошти в сумі 24594 грн. 58 коп.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24 вересня 2015 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_2 сплачені на виконання угоди №371297 від 23 грудня 2011 року чисті внески в сумі 24594 грн. 58 коп.

Додатковим рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 245 грн. 95 коп.

Не погоджуючись с рішенням суду першої інстанції відповідач по справі ТОВ «Авто Просто» звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24.09.2015 скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Авто Просто» відмовити повністю.

До судового засідання представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення на їх адресу рекомендованих листів та телефонограм. ОСОБА_3 страву розглядати без участі представника відповідача.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що: відповідно до угоди № 371297 від 23 грудня 2011 року позивач по справі, ОСОБА_2 став учасником системи ОСОБА_4, спрямованих на придбання автомобіля марки ВАЗ 210994 вартістю 64200 грн. (а.с. 8-9).

Відповідно до умов укладеної угоди відповідач гарантував учаснику права придбання автомобіля через зазначену систему за умови виконання ним всіх зобовязань, передбачених цією угодою.

Для урегулювання всіх правовідносин, які виникли між сторонами при підписанні угоди, ними також були підписані додатки № 1 анкета учаснику (а.с. 7), № 2 правила функціонування системи придбання в групах ОСОБА_4 (а.с. 16-18) та № 3 (а.с. 6), які є невідємними частинами угоди. Укладена угода з додатками була підписана сторонами по справі та скріплена печаткою юридичної особи, яка відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковою для виконання сторонами.

Предметом угоди (ст. 1) є надання послуг програми «Авто Так». Згідно з умовами вказаного договору відповідач є виконавцем певних послуг з придбання автомобіля, а позивач зобовязується сплачувати послуги, повязані зі вступом до системи при укладенні угоди; вносити плату за послуги, повязані з видачею автомобіля, за системою при наданні такого права; щомісячно сплачувати повні внески; та інші обовязкові платежі після отримання автомобіля в натурі.

Процедура отримання товару учасником програми врегульована ст. 4 додатку № 2.

Згідно з п. 4.1 цього додатку учасник, який належним чином виконує свої зобовязання за угодою, отримує автомобіль.

Відповідно до Додатку № 1 (а.с. 7) позивач по справі ОСОБА_2, як учасник системи, зобовязаний був сплатити: вступний внесок до системи в сумі 2311 грн. 20 коп., щомісячний цілий чистий внесок в розмірі 0,8333%, щомісячний внесок в оплату послу в розмірі 0,5%, плата за право на отримання автомобіля в розмірі 3%.

Згідно представлених квитанцій, позивачем по справі було сплачено вступний внесок у сумі 32000 грн. (а.с. 10), та щомісячні внески: 930 грн. 95 коп. (квитанція № 117 від 16.01.2012 року), 858 грн. 52 коп. (квитанція № 176 від 09.06.2012 року), 886 грн. 18 коп. (квитанція № 44 від 12.07.2012 року), 828 грн. 90 коп. (квитанція № 128 від 06.10.2012 року), 930 грн. 95 коп. (квитанція № 118 від 16.01.2012 року), 908 грн. 16 коп. (квитанція № 21 від 06.04.2012 року), 872 грн. 35 коп. (квитанція № 133 від 07.05.2012 року), 828 грн. 90 коп. (квитанція № 29 від 10.09.2012 року), 894 грн. 17 коп. (квитанція № 94 від 04.08.2012 року), 660 грн. 33 коп. (квитанція № 60 від 13.02.2012 року), 828 грн. 90 коп. (квитанція № 89 від 06.11.2012 року), 930 грн. 95 коп. (квитанція № 61 від 13.02.2012 року), 930 грн. 95 коп. (квитанція № 205 від 10.03.2012 року), 594 грн. 15 коп. (квитанція від 10.09.2012 року), 644 грн. 16 коп. (квитанція № 20 від 06.04.2012 року), 625 грн. 30 коп. (квитанція № 134 від 07.05.2012 року), 660 грн. 33 коп. (квитанція № 206 від 10.03.2012 року), 635 грн. 22 коп. (квитанція № 45 від 12.07.2012 року), 615 грн. 38 коп. (квитанція № 177 від 09.06.2012 року), 640 грн. 93 коп. (квитанція № 95 від 04.08.2012 року), 594 грн. 15 коп. (квитанція № 127 від 06.10.2012 року) (а.с. 10-15).

В листопаді 2011 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «Авто Просто», в якій просив розірвати угоду № 371297 та одночасно просив повернути кошти, що були ним сплачені на момент повідомлення про розірвання угоди.

Листом від 11.12.2012 року (а.с. 19) ТОВ «Авто Просто» повідомило ОСОБА_2 про те, що укладена з ним угода № 371297 розірвана на підставі його заяви згідно ст. 4 угоди та ст. 13 п. 13.1 додатку № 2 до угоди. Разом з цим, зазначено, що він є 29 учасником в черзі на повернення чистих внесків, які будуть сплачені йому після настання його черги. Сума коштів за угодою, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 складає 24594 грн. 58 коп.

Згідно із п. 13.3 ст. 13 Додатку № 2 сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ТОВ «Авто Просто» про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від угоди у розмірі двох цілих чистих внесків.

П. 13.9 ст. 13 Додатку 2 до угоди передбачено, що якщо учасник виявить бажання розірвати угоду після терміну, встановленого в попередньому пункті (після 7-ми календарних днів з дати підписання), але до того, як його угода буде включена до певної групи, він повинен повідомити про це ТОВ «Авто Просто». У такому випадку угода буде розірвана, але йому не повертається сплачена ним плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи.

Сума коштів, що підлягає поверненню позивачеві, у звязку з його односторонньою відмовою від угоди, розрахована відповідно до п. 13.3 ст. 13 додатку № 2 до угоди і складає 24594 грн. 58 коп. Такий розмір нарахованих чистих внесків визнаний позивачем і ним не оспорюється.

Так, в ході розгляду справи встановлено та не заперечувалося представником відповідача законність розірвання позивачем угоди в односторонньому порядку.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що

До теперішнього часу відповідачем не повернуто ОСОБА_2 суму чистих внесків. Зміст умов договору про черговість повернення внесків свідчить про те, що їх повернення може мати місце через невизначений та тривалий час, оскільки виплата внесків проводиться за умовами угоди з коштів фонду, наповнення якого залежить також від ряду чинників, а саме укладення нових угод, сплати внесків іншими учасниками групи, тобто наповнення його коштами, що не може свідчити про неминучість настання цієї події. Окрім того, в угоді відсутнє встановлення строку (терміну) виплати коштів особі, що перебуває у черзі під номером один.

Відсутність в угоді будь-яких гарантій щодо повернення суми чистих внесків позивачу не відповідає передбаченим засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому позивач має право на судовий захист своїх порушених прав. За таких підстав, його позовні вимоги щодо сплати на його користь суми чистих внесків підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення 3% річних та інфляційних виплат від прострочення виконання зобовязання, рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Укладена між сторонами угода та додатки до неї передбачає право учасника за його бажанням розірвати угоду та відмовитись від подальшої участі в системі ОСОБА_4 протягом семи календарних днів від дати підписання угоди. У цьому разі учаснику повертається вся сума коштів, внесена ним на рахунок ТОВ «Авто Просто».

Позивач по справі не скористався наданим йому правом на розірвання угоди протягом семи днів після її підписання. Натомість, таким правом ОСОБА_2 скористався значно пізніше, надіславши на адресу позивача заяву про розірвання угоди та повернення раніше сплачених ним коштів.

При цьому, виставляючи вимогу про повернення раніше сплачених ним коштів, позивач не врахував умови ст. 13 додатку № 2 угоди, в якій сторони чітко визначили порядок і наслідки розірвання угоди в такому випадку, які відповідно до ст. 6 ЦК України можуть застосовуватись у правовідносинах сторонами.

В даному випадку, сторони погодили, що поверненню підлягають чисті внески, сума яких розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив ОСОБА_3 про розірвання угоди.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що обумовлена сторонами сума чистих внесків, яка підлягає поверненню позивачу є обовязком відповідача по виконанню умов ст. 13 додатку № 2 угоди у разі розірвання угоди на підставі заяви учасника, а не є наслідком порушення відповідачем зобовязань за угодою, яке тягне за собою нарахування 3% річних та індексу інфляції.

За таких обставин, суд вважає, заявлені позовні вимоги в цій частині безпідставними, тому вони не підлягають задоволенню.

Однак із таким висновком суду першої інстанції судова колегія не погоджується, оскільки

За приписами ст.. 907 ЦК України порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін.

У відповідності до положень ст.. 13 Додатка №2 до Угоди, ОСОБА_3 здійснює повернення Чистих внесків згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та п. 13.5 цієї статті та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді для повернення коштів. Тобто кошти повертаються в порядку, що побудований на принципі черговості.

Як вбачається зі списку учасників групи №1161, заяви про розірвання угод якими, були подані раніше, заява ОСОБА_2 має порядковий номер 19.

Відповідно до ст. 10 Угоди підписання цієї Угоди та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами її умов та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди й додатків до неї.

З такими умовами позивач погодився, підписуючи Угоду.

З'ясувавши обставини справи та надавши правову оцінку зібраним по справі доказами, судова колегія приходить до висновку про передчасність вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача суми чистих внесків, з огляду на те, що ТОВ «Авто Просто» має повернути сплачені внески 18 учасникам системи, які розірвали угоди раніше.

Оскільки позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних є похідними від вимоги про стягнення чистих внесків, ці вимоги також не підлягають до задоволення.

З врахуванням того, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, проте не в повному обсязі визначив характер спірних правовідносин та застосував не всі норми права вірно, а зміна рішення неможлива через повязаність висновків суду першої інстанції з кваліфікацією спірних відносин, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та приймає нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» задовольнити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24 вересня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», про стягнення суми відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді