У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області, про визнання шлюбу недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11 вересня 1993 року Марининською сільською радою Березнівського району Рівненської області.

В обґрунтування позову зазначала, що сімейне життя між ними не склалося, оскільки мають різні погляди на шлюб та сім'ю, у зв'язку із чим виникають постійні сварки, скандали. Збереження їхнього шлюбу неможливе. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина. Переконана, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати укладений між ними шлюб недійсним, посилаючись на те, що він був укладений без відповідної волі та згоди ОСОБА_3, без наміру створити сім'ю, оскільки цей шлюб носив тимчасовий характер, так як необхідно було влаштувати спільного сина у дошкільний заклад.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Шлюб між сторонами розірвано. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо необхідності витребування матеріалів справи та їх перевірки.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнівського районного управління юстиції у Рівненській області, про визнання шлюбу недійсним, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний