Справа № 740/348/15
Провадження № 2/740/212/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Марченка М.М.
при секретарі Заколодній Ю.О.
з участю позивача ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності , -
в с т а н о в и в :
22.01.2015 року за вх. № 973 ОСОБА_1 звернулась в суд з основним позовом, а 10.02.2015 року за вх. № 1963 із заявою про зміну позовних вимог до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права власності, в яких зазначає, що їй ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1. Дану квартиру вона придбала 24 жовтня 2014 року, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі № 1060. Право власності на квартиру підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.10.2014 року. Після реєстрації права власності на придбану квартиру їй стало відомо, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2. Відповіач ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою не проживає з 2008 року, що підтверджується актом від 02.12.2014 року. Відповідач ОСОБА_2 являється для неї сторонньою особою. В зв?язку з тим, що вона має намір розпорядитись власністю, але у неї виникли перешкоди в розпорядженні власністю, оскільки за вказаною адресою зареєстрований відповідач. Відповідач ОСОБА_2 втратив право користування житлом, оскільки понад рік не проживає в АДРЕСА_1. Жодних відносин вона з відповідачем не підтримує, в добровільному порядку зняти його з реєстраційного обліку вона не може, тому вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
Зі згоди та клопотання позивача ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в АДРЕСА_1 з 2008 року.
В довідках Ніжинського комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» від 27.11.2014 року та від 17.12.2014 року зазначено, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без родинних відносин з власником квартири ОСОБА_1.
З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.10.2014 року № 28593979 вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1, розмір частки 1/1, являється ОСОБА_1.
В акті від 02.12.2014 року, складеного сусідами ОСОБА_6, проживаючою АДРЕСА_2 та ОСОБА_4, проживаючого АДРЕСА_2 зазначено, що ОСОБА_2 з 2008 року не проживає в АДРЕСА_1.
В повідомленні Ніжинського МВ УДМС України від 29.01.2015 року за вх. № 1323 зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований 15.08.2006 року за адресою АДРЕСА_1.
В ч.1 ст. 383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
В ч.2 ст. 386 ЦК України зазначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
В ч.1 ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В ч.2 ст. 405 ЦК України зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не користується зазначеною квартирою без поважних причин більше одного року, а фактично з 2008 року, тому суд вважає можливим позов задовольнити і визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
З квитанції № 227 від 02.12.2014 року ПАТ «Ощадбанк» вбачається. що ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду сплатила судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.
Керуючись ст. ст. 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп. в порядку повернення сплаченого судового збору за подачу позовної заяви до суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя