Провадження №2-3533/15
В справі № 760/6219/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та застосування наслідків недійсності кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом у порядку Закону України « Про захист прав споживачів» і просять:

- визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту, укладений між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ»УкрСиббанк»;

- в порядку застосування наслідків недійсності Кредитного договору визнати недійсним Договір іпотеки від 27.11.2007 року, укладений між позивачкою ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк»;

- в порядку застосування наслідків недійсності Кредитного договору застосувати двосторонню реституцію;

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Права, свободи та інтереси фізичних осіб захищаються у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту визначені ст.16 ЦК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме:

Звертаючись до суду, позивачі свої вимоги обґрунтовують як нормами ст. ст.203, 215, 216ЦК України, які регулюють загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, підстави, недодержання яких у момент вчинення правочину тягнуть його недійсність, а також правові наслідки недійсності правочину.

При цьому це обґрунтування зводиться лише до цитування даних норм закону без приведення порушень, які були допущені при укладенні оспорюваних позивачами договорів.

Крім того, в обгрунтування позову позивачі посилаються на норми ст.ст.11,18 та 19 Закону України» Про захист прав споживачів», також не обґрунтовуючи суті дорущених порушень.

Вимагаючи визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності, звертаючись до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання в порядку ч.5 ст.110 ЦПК України, в порушення п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України в позові з врахуванням Закону України «Про захист прав споживачів» не викладено обставини, якими позивачі, один з яких є позичальником та споживачем банківських послуг, а інший - майновим поручителем, обґрунтовують свої вимоги, та не зазначають доказів, що підтверджують кожну обставину,а саме:

· якими діями ПАТ»УкрСиббанк» порушені норми ст.ст.11,18 та 19 Закону України « Про захисти прав споживачів» щодо позивача ОСОБА_1, як споживача банківських послуг, та позивачки ОСОБА_2, як майнового поручителя, коли саме та в який спосіб;

· виходячи з умов договору, суми кредиту та визначеного договором порядку погашення кредиту, які вимоги ст.11 Закону при укладенні договору не були виконані банком та докази цьому;

· чи могли бути допущені порушення вимог ст.11 Закону при укладенні Кредитного договору, враховуючи, що дана стаття, якою обґрунтовуються вимоги позивачів, діє в редакції редакції Закону № 3795-VI від 22.09.2011року;

· які саме умови Договору про надання споживчого кредиту є несправедливими з точки зору ст.18 Закону;

· які саме умови договору призвели до дисбалансу інтересів сторін і в чому саме проявляється цей дисбаланс щодо позивача ОСОБА_1, як позичальника, та позивачки ОСОБА_2, як поручителя;

· в якій саме формі позивачі просять застосувати двосторонню реституцію як наслідок недійсності Кредитного договору;

· чи відповідає вимогам ч.1 ст.216 ЦК України в порядку застосування наслідків недійсності кредитного договору визнання недійсним Договору іпотеки;

·

Крім того,згідно з п.п.22, 23 ч.1 ст.1 Закону України « Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов»язків найманого працівника.

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Тобто, позивачка ОСОБА_2 не є споживачем банківських послуг у розумінні даних вимог закону.

За таких обставин,-

· які права позивачки були порушені банком при укладенні з нею Договору іпотеки та Кредитного договору;

· яким вимогам закону не відповідає Договір іпотеки, стороною якого вона є;

·

Крім того, відповідно до п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору.

У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги.

У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за загальною сумою всіх вимог.

Такими чином, виходячи з заявлених позивачами вимог, позивачкою ОСОБА_2 має бути сплачений судовий збір у розмірі 3654,00 гр. на :

· р/р №0010, утримувач коштів УДК у Солом`янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26077951, банк отримувача ГУДКУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: 22030001; 050, «судовий збір», Солом`янський р/с., 02896762.

·

При таких обставинах, керуючись ст.119 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки та застосування наслідків недійсності кредитного договору залишити без руху, надавши їм строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви, викладені в даній ухвалі, мають бути усунуті шляхом подання нової належно оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя