Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2310/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тверский С.М.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/0289 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10004/0289 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10004/0289 філії ДОУ АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування вимог посилалося на те, що згідно умов кредитного договору №178 від 26.11.2007 року, укладеного між ним та відповідачем ОСОБА_2, остання отримала у банку кредит у розмірі 65 000 грн.

Відповідно умов договору відповідач зобов'язаний погашати кредит щомісячно до 30 (31) числа місяця, наступного за звітним, рівними частинами в сумі 774 грн. та сплачувати проценти на залишок заборгованості, строк повернення кредиту не пізніше 25.11.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між позивачем та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №178 від 26.11.2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1, якою ОСОБА_2 володіє на праві власності.

ОСОБА_2 зобов'язання по поверненню кредиту виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 38.03.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 63 110 грн. 93 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 52 203 грн. 60 коп., ( у тому числі простроченої у розмірі 8 101 грн. 60 коп. ), заборгованості по процентах 5 001 грн. 13 коп. ( утому числі простроченої у розмірі 4 417 грн. 59 коп. ), пені у розмірі 3 012 грн. 18 коп., яка стягнута з ОСОБА_2 на користь банку рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

28.02.2012 року відповідно вказаного рішення відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 07.02.2011 року.

Однак рішення суду до наступного часу не виконано і станом на 01.04.2014року заборгованість по кредиту складає 50 012 грн. 24 коп.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором у загальній сумі 50 185 грн. 24 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №178 від 26.11.2007 року на нерухоме майно - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області відповідачка не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, як то передбачено статтею 305 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213,214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним вимогам закону судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що є судове рішення Артеміського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2010 року, яким у задоволенні позову банку до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

Такий висновок не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи, не узгоджується з нормами закону.

З наявних у справі документів вбачається, що на підставі кредитного договору №178 від 26.11.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачкою, ОСОБА_2 кредит у розмірі 65 000 грн. на строк до 25.11.2014 року. Відповідно умов договору відповідач зобов'язалася погашати кредит щомісячно до 30 (31) числа місяця, наступного за звітним, рівними частинами в сумі 774 грн. та сплачувати проценти на залишок заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між позивачем та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №178 від 26.11.2007 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1, якою ОСОБА_2 володіє на праві власності.

Оскільки ОСОБА_2 зобов'язання по поверненню кредиту виконував не належним чином, станом на 38.03.2010 року утворилася заборгованість у розмірі 63 110 грн. 93 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту - 52 203 грн. 60 коп., ( у тому числі простроченої у розмірі 8 101 грн. 60 коп. ), заборгованості по процентах 5 001 грн. 13 коп. ( утому числі простроченої у розмірі 4 417 грн. 59 коп. ), пені у розмірі 3 012 грн. 18 коп., яка стягнута з ОСОБА_2 на користь банку рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2010 року. Цим же рішенням було звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 08.12.2010 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2010 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у позові по причині не визначення способу реалізації предмета іпотеки ( а. с. 6-19 ).

На виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 було видано виконавчий лист від 07.02.2011 року, по якому 28.02.2012 року відкрито виконавче провадження.

Оскільки рішення суду до наступного часу не виконано і станом на 01.04.2014 року заборгованість по кредиту складає 50 012 грн. 24 коп., колегія суддів дійшла висновку, що банк мав право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, виклавши конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки, як то передбачено статтею 38 Закону України «Про іпотеку». До того ж повторне звернення з позовом про звернення стягнення не може бути підставою для відмови у позові, як це зазначив суд першої інстанції у оскаржуваному рішення.

Разом з тим, на думку колегії, на теперішній час відсутні правові підстави для задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.

Судом зясовано, що загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №178 від 26.11.2007 року станом на 38.03.2010 року дорівнювала 63 110 грн. 93 коп.

Після надходження виконавчого листа про стягнення вказаного боргу для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ, ОСОБА_2 намагається погашати борг. Виконавчий лист надіслано за її місцем роботи, з її заробітної плати проводяться відповідні відрахування. Станом на 30.05.2015 року з заробітної плати відповідачки вже стягнуто 17 324 грн., залишок боргу складає 46 509 грн. 31 коп.

Ринкова вартість двокімнатної квартири, яка розташована у центрі м. Артемівськ Донецької області, станом на 29.05.2015 року складає в середньому 160 000 грн. 180 000 грн.

Іншого житла ОСОБА_2 не має. До того ж вона проживає у районі проведення антитерористичної операції, що також створює додаткові труднощі у здійсненні погашення кредиту.

Колегія суддів, з урахуванням фактичних обставин справи, ситуації в районі проживання відповідачки, де проводиться антитерористична операція, а також виходячи з засад розумності і справедливості, дійшла висновку, що у задоволенні позову щодо звернення стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, слід відмовити по причині необґрунтованості заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2015 року змінити в частині підстав відмови у позові..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: