Справа № 752/6052/15-ц
Провадження № 2/752/3432/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Комунальне підприємство «ЖЕО-103 Голосіївського району», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м Києва з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

В подальшому позивачем подану заяву про зміну підстав позову, в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідач ОСОБА_2 з власної ініціативи покинув житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, і всі належні речі забрав із квартири та перевіз в інше житлове приміщення. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час не користується та не проживає за адресою реєстрації, більше аніж шість місяців, що підтверджується актами КП ЖЕО -103 (від 15.12.2012 р., 21.02.2013 р., 22.07.2013 р.). Відповідач ОСОБА_2 не має наміру проживати за місцем реєстрації і використовувати житлове приміщення за призначенням у відповідності до ст.6 ЖК України. Спірна житлова площа цікавить відповідача ОСОБА_2 лише як об'єкт отримання прибутку внаслідок здачі в оренду або приватизації та продажу житлової площі. Позивачу місце проживання відповідача ОСОБА_2 невідоме, так як відповідач ОСОБА_2 приховує цю інформацію у зв'язку з тривалим ухиленням від призову до ВСУ на строкову службу, що підтверджується листом-відповіддю із Печерсько- Голосіївського райвійськкомату м.Києва від 03.05.2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 розшукувався із зв'язку із укриванням від служби в армії, потім оголошеною мобілізацією в зв'язку з ситуацією на Донбасі та простроченою заборгованості перед АТ «Дельта Банк» у розмірі 6 265,55 гривень згідно кредитного договору №001-25842-180513.

Рішенням Голосіївського районного суду від 20.05.2010 року по справі №2-2205/10 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації , про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про вселення було відмовлено у первісному позові та задоволено вимоги позивачів за зустрічним позовом. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09. 2010 р. рішення Голосіївського районного суду від 2005.2010 р. по справі №2-2205/10 залишено без змін.

Відповідно до акту від 15.08.2013 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Ротань Б.О. рішення Голосіївського районного суду від 20.05.2010 р. по справі № 2205/10 про вселення ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 було виконано, але у відсутність позивачів вдома.

Відповідач ОСОБА_2 як стягувач, фактично не вселився, що підтверджується актом державного виконавця від 15.08.2011 р., де зазначено, що вселення проводилось ОСОБА_6 та ОСОБА_5, також підтверджується постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16.12.2011 р. по справі № 2а-15529/11/2670, постановою Окружного адміністративного суду м .Києва від 26.12.2011 року по справі №2-а-16670/11/2670 та постановою Київського Апеляційного суду м. Києва від 24.04.2013 року по справі № 2-а-16670/11/2670 встановлено, що «відповідно до змісту акту від 15.08.2011 р. тільки стягувані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потрапили у приміщення квартири АДРЕСА_1 - в той ж день добровільно покинули приміщення, з чого випливає, що вони не мають бажання та необхідність в ньому проживати».

Факт не перешкоджання позивачем у користуванні житловою площею у АДРЕСА_1, але факт не бажання відповідача ОСОБА_2 і відсутності наміру відповідача ОСОБА_2 проживати в житловому приміщенні за вказаною вище адресою, підтверджується не тільки постановами окружних судів м. Києва, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2011 року по справі № 4с-116/11, актом ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, актами КП ЖЕО-103, але й тим фактом, що за період з 15 грудня 2012 року до 23 серпня 2013 року відповідач ОСОБА_2 не тільки жодного разу не з'явився за вказаною адресою, але й жодного разу не звертався до суду про поновлення порушеного права на користування житловою площею, так як вирішення житлових спорів належить виключно до судів загальної юрисдикції - з чого випливає, що позивач не перешкоджає відповідача ОСОБА_2, але відповідач вивіз всі свої речі до іншого житлового приміщення, не має наміру і необхідності проживати за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представники позивача в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали та заперечували проти їх задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не проживає у вказаній квартирі з поважних причин, оскільки позивачі створюють перешкоди в користуванні квартирою, постійно влаштовують сварки та конфлікти та роблять проживання відповідача в цій квартирі неможливим.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися надали суду заяви про розгляд їх представника. .

Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана нині покійному ОСОБА_3, на даний час, як вбачається з довідки форми №3, в квартирі зареєстровані сторони по справі, а саме: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_5, малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 96).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2009 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.12.2009 в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, КП "ЖЕО-103" Голосіївської районної в м. Києві ради третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про зміну договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житлом відмовлено.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.05.2010 р., залишеним без задоволення ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.09.2010 р. (а.с. 27-28) в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Постановлено вселити ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2012 року, залишено без задоволення ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.12.2012 року в задоволені позову ОСОБА_4, ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_7, в інтересах якої виступає ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовлено.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі з лютого 2009 року, оскільки позивач постійно влаштовують сварки та провокують конфлікти. З приводу протиправних дій позивачів третя особа ОСОБА_6 та ОСОБА_2 неодноразово звертались до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Даний факт підтверджується відповідями та постановами про відмову в порушенні кримінальної справи Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 23.02.2008 р., від 19.04.2008 р., від 06.04.2009 р., від 08.04.2009 р., від 05.02.2010 р. Вказані постанови, на думку суду, саме і свідчать про напружені та конфліктні відносини між позивачами та відповідачем.

Твердження позивача про те, що відповідач добровільно залишив квартиру та не має бажання в ній проживати, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

Пояснення позивачів, що відповідач не проживає в спірній квартирі через ухиляння від служби в Збройних Силах України, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки призов в лави Збройних Сил України не є предметом розгляду даної справи, а позивачі не є органом, що має право контролювати такий призов. Крім того, відповідач надав суду тимчасове посвідчення НОМЕР_1, видане Печерсько-Голосіївським об'єднаним райвійськкоматом м. Києва від 24.01.2012 р., відповідно до якого відповідач визнаний непридатним до військової служби та прийнятий на тимчасовий облік Запасу Збройних Сил України. Вказаний документ протиріч твердженню позивача про те, що відповідач ухилявся від військової служби та те, що призов є причиною, по якій відповідач не проживає в спірній квартирі.

Відповідно до акту державного виконавця від 15.08.2011 року відповідач та треті особи були вселені у квартиру АДРЕСА_1 та зайшли в квартиру з особистими речами.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не втратив інтересу до проживання в спірній квартирі, частково сплачує комунальні послуги. Здійснював вселення в квартиру разом з державними виконавцями та працівниками міліції, звертався до Голосіївського районного суду з заявою, в якій повідомляв про неможливість проживання в квартирі після вселення, оскільки позивачі одразу змінили замки на вхідних дверях, а ключі відповідачу не надали. Вказані факти свідчать про поважність причин не проживання відповідача в спірній квартирі.

Крім того, звернення позивача ОСОБА_1 до суду з позовами про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, свідчить про небажання позивача дозволити проживання відповідача в спірній квартирі

Відповідно до ст. 71 ч. 1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " № 2 від 12.04.1985 р. У справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а тому, на думку суду, відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: КП «ЖЕО-103 Голосіївського району», Печерсько-Голосіївське об'єднаний районний у м. Києві військовий комісар, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 65, 71 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя