Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9697/15-ц
У Х В А Л А

22 грудня 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчик Р.В.

при секретарі Панькевич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 1 жовтня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, -

встановив:

1 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1286 грн. 08 коп.

Вважаючи вказану постанову незаконною, ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на вказану постанову, яку обґрунтовує тим, що вказана постанова винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання випадків, підстав та умов накладання арешту на майно під час примусового виконання виконавчого документу, а тому така постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, головний державний виконавець 1 жовтня 2015 року вчиняючи виконавчі дії щодо накладення арешту на майно боржника провів їх упереджено та не обєктивно.

Він повідомляв державного виконавця про те, що рішення по справі буде оскаржене ним в апеляційному порядку, однак цей факт державним виконавцем проігноровано. Виконавець не звертався до суду з заявами про розяснення рішення, про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що державний виконавець прийняв вказану постанову поза 6-місячнми строком, встановленим ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» для проведення виконавчих дій.

Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1286 грн. 08 коп.; зобовязати Придніпровський відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції відкликати з реєстраційних органів повідомлення про арешт та заборону відчуження майна, на яке було накладено арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив її задовольнити повністю.

Представник Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність.

Дослідивши м матеріали справи. суд приходить до наступного.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського від 6 листопада 2014 відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №711/6964/2013 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 15 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Черкасиводоканал» боргу в сумі 1286 грн. 08 коп.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону України ЦПК судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств. Установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами України,- і за її межами.

1 жовтня 2015 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1286 грн. 08 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Обов'язки і права державних виконавців визначені статтею 11 ЗУ "Про виконавче провадження". Так, згідно абз.5 ч.3 ст.11 названого Закону" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1,2 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах.

Відповідно до ч.1, 2,3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Пунктом 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій встановлено, що стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до п. 5.6.2 Інструкції Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання, на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, проте п. 5.7.1 встановлено, Державний виконавець проводить оцінку майна боржника, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за врегульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден, а п. 5.7.3 встановлений порядок проведення оцінки транспортних засобів.

В пункті 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Так як боржником не було сплачено ні одного платежу на виконання рішення суду, то відповідно до ст. 52 та 63 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем були вжиті заходи по примусовому виконанню рішення суду та накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику в межах суми звернення стягнення: 1286 грн. 08 коп.

Таким чином арештом, накладеним на грошові кошти боржника в межах суми звернення стягнення не порушено права боржника.

Суд вважає безпідставним посилання боржника на те, що арешт на грошові кошти накладений незаконно, у завязку з тим, що державний виконавець не звертався до суду з заявами про розяснення рішення, про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки вчинення таких дій є правом а не обовязком державного виконавця.

За таких обставин суд приходить до висновку що постанова головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2від 1 жовтня 2015 року про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1286 грн. 08 коп. є законною та обгрунтованою, прийнята відповідно до вимог закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, ст. ст.52,57,85 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 1 жовтня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити.

На ухвалу протягом 5 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Головуючий:

Повний текст ухвали суду виготовлено 24 грудня 2015 року

Головуючий: ОСОБА_3