2/243/3025/2015

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Профатило П.І.,

при секретарі Дубановської А.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона є спадкоємцею після смерті матері ОСОБА_3, померлої 17.10.2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки площею 4,73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року. Тому після уточнення позовних вимог просить суд встановити факт, що вона є донькою померлої ОСОБА_3, оскільки вона втратила своє свідоцтво про народження, тому не може підтвердити родинний зв'язок, а також визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Словянського району Донецької області до суду не з'явився, однак від сільського голови надійшов лист з проханням про розгляд справи за відсутністю їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 19.10.1963 року та після одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 06.07.1976 року та після одруження їй присвоєно прізвище ОСОБА_7.

З домової книги вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. За цією ж адресою була зареєстрована ОСОБА_3 з 19.02.1979 року по день смерті.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року, ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 4,73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради.

Зі свідоцтва про смерть , вбачається, що ОСОБА_3 померла 17.10.2006 року, про що виконкомом ОСОБА_2 селищної ради Словянського району Донецької області, зроблено відповідний актовий запис №77.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 у звязку з відсутністю доказів родинних відносин.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду справи, оскільки зі свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть та домової книги, вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, померлої 17.10.2006 року , а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5 із наступними змінами та доповненнями прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із наступними змінами та доповненнями відповідно до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3

Іншого шляху, ніж визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає, оскільки вона втратила оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року.

Таким чином, набуте за життя ОСОБА_3, матірю ОСОБА_1, права власності на земельну ділянку, площею 4, 73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, та яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року, перейшло в порядку спадкування за законом до позивача, яка прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 вони проживали разом.

Тому суд прийшов до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому необхідно визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 4,73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року, як на майно, отримане в порідку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 17.10.2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-15, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 25, 27, 31, 61, 328, 1225,1268,1270, ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5від 31.03.1995 року , п. 5, 7, 18, 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» із наступними змінами та доповненнями, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною донькою ОСОБА_3, померлої 17 жовтня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 4, 73 га у межах згідно з планом, кадастровий № :07:000:0034, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради, та яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН№169765 від 11.01.2006 року, як майно, отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 17 жовтня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_9