Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1252/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Степанов С.В.
Скарги на дії або бездіяльність державного виконавця Доповідач Кодрул М. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Кодрула М.А.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенко В.І.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) державних виконавців та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року,- ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області знаходились виконавчі листи № 2-249/2012 від 29.08.2012 року та №2-785/2012 від 30.04.2013 року видані відповідно до рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01.08.2012 року та рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28.03.2013 року про стягнення на його користь з ТОВ „Долинський завод кольорових металів" 10988,06 грн. та 10470 грн.

25.12.2014 року державним виконавцем Когадько Ю.М. було прийнято постанови про повернення виконавчих листів на тій підставі, що згідно відповідей ДАІ, ОБТІ, Держтехнагляду та акту державного виконавця, майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявлено.

Вважає, що зазначені постанови є незаконними та такими, що порушують його права та вважає неправомірною бездіяльність державних виконавців відділу ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області щодо виконання судових рішень з наступних підстав.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 21.08.2014 року було зобов'язано відповідача, відділ ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області, відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів № 2- 249/2012 від 29.08.2012 року та № 2-785/2012 від 30.04.2013 року. На виконання вказаної ухвали, 03.09.2014 року, було надано у відділ ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області заяву разом з виконавчими листами.

30.11.2014 року надійшов лист ВДВС Долинського РУЮ в якому просили: «повідомити у разі наявності будь яких відомостей про майно, яке належить ТОВ «Долинський завод кольорових металів», що знаходиться в інших осіб., інформацію надати до 01.12.2014 року».

01.12.2014 року стягувачем було подано начальнику ВДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області Павловському О.С. заяву, в якій повідомив, що у Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів Кіровоградської області знаходяться кошти від описаного останньою і реалізованого майна боржника та просив вжити заходів для повернення привласнених податковою коштів боржника і виплатити ці кошти мені (копія додається).Проте виконавча служба не відреагувала на заяву і не вчинив відповідні дії.

24.01.2015 року разом із незаконними постановами про повернення виконавчих листів стягувач отримав лист відповідача № 13741 від 30.12.2014 року в якому порекомендували звернутися до Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області для вирішення даного питання.

Оскільки згідно Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, то вважає що саме державна виконавча служба повинна вирішувати це питання, а не податкова інспекція. Кошти, отримані податковою інспекцією від продажу майна боржника, повинні в першу чергу бути направлені на погашення заборгованості по заробітній платі.

Отже скаржник вважає, що не було вжито всіх необхідних заходів передбачених законодавством для виконання рішень суду, та надано можливість податковій інспекції реалізувати описане і арештоване державною виконавчою службою майно боржника.

Посилаючись на викладене просив визнати дії (бездіяльність) державного виконавця Когадько Ю.М. та інших осіб, що причетні до бездіяльності по виконанню рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01.08.2012 року та рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28.03.2013 року - неправомірними.

Визнати незаконними постанови від 25.12.2014 року про повернення виконавчих листів № 2- 249/2012 від 29.08.2012 року та № 2-785/2012 від 30.04.2013 року без виконання та зобов'язати відділ ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області скасувати ці постанови і відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих листів № 2- 249/2012 від 29.08.2012 року та № 2-785/2012 від 30.04.2013 року та виконати судові рішення.

Зобов'язати відділ ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області вжити заходів для повернення на рахунок відділу ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області коштів від реалізованого майна боржника ТОВ „Долинський завод кольорових металів" Долинською ОДПІ ГУ Міндоходів та виплатити ці кошти ОСОБА_2, як стягувачу першої черги.

Зобов'язати відділ ДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 01.08.2012 року та рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28.03.2013 року.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання дій державних виконавців неправомірними, скасування постанов та зобов'язання вчинити дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги. Вказує, що суд допустив неповне з'ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для справи, неправильно оцінив докази, порушив норми матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що згідно рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 1 серпня 2012 року стягнуто з ТОВ «Долинський завод кольорових металів» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за грудень 2011 року в сумі 778,74 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 3532,46 грн.; середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки 6376,86 грн. і 300 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 10988,06 грн. 29 серпня 2012 року на підставі цього рішення суду, судом було видано виконавчий документ.

Згідно рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2013 року стягнуто з ТОВ «Долинський завод кольорових металів» на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 16 серпня 2011 року по 1 серпня 2012 року без урахування індексації в розмірі 1061,84 грн.; компенсацію за час затримки розрахунку при звільнення з 1 серпня 2012 року по дату винесення рішення в сумі 9408 грн., а всього на суму 10470 грн. 30 квітня 2013 року на підставі цього рішення суду, судом було видано виконавчий документ.

Вищезазначені виконавчі документи ОСОБА_2 було пред'явлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області. З примусового виконання цих виконавчих документів державним виконавцем відкрито виконавчі провадження, що перебувають на виконанні у зведеному виконавчому провадженні.

25.12.2014 року винесено постанови про повернення виконавчих листів № 2-249/2012 від 29.08.2012 року, та № 2-785/2012 від 30.04.2013 року без виконання у зв'язку з відсутністю у майна боржника.

Судом також зазначено, що з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем здійснено низку заходів щодо виявлення майна боржника: направлено відповідні запити щодо виявлення майна (транспорту, нерухомості, рахунків), здійснено вихід на місце реєстрації та складено акт державного виконавця про відсутність знаходження боржника за адресою, за результатами цих заходів встановлено відсутність у боржника на праві власності транспортних засобів, нерухомого чи іншого майна. Вказане, підтверджує, що виконавчою службою встановлено достатні підстави для повернення виконавчого документу, у зв'язку з відсутністю у боржника майна.

Посилання скаржника на положеня Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням положень статті 43, 44 цього ж Закону, є недоречними, оскільки згідно до вимог ст. 44 Закону: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна, а в судовому засіданні встановлено, що вказано майно перебувало у податковій заставі (витяг з державного реєстру обтяжень № 4675135).

Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права, що регулюють вказані правовідносини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

З письмових пояснень державного виконавця вбачається, що державним виконавцем вчинялися дії з опису та арешту та арешту майна ТОВ «Долинський завод кольорових металів», частково майно реалізовано та виручені кошти перераховані стягувачу, а відносно майна, яке не реалізоване із за відсутності покупців, ОСОБА_2 направлялися листи з пропозицією залишити це майно за собою, але він на це не погодився.

Так, 23.08.2013 року не було реалізовано плавильний комплекс, стягувачам направлено повідомлення про залишення майна за собою, 03.09.2013 року не реалізовано кран-балку, стягувачам направлено повідомлення про залишення майна за собою, стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ( ст.22, ст. 8 п. 1; 39, ст. 88) встановлено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків та захисту інтересів бюджетних споживачів активи платника податків, що має податковий борг, передаються у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно із законом та не потребує письмового оформлення.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до п.5.3.4. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.1999 року для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів.

Судом встановлено, що право податкової застави виникло раніше ніж право стагувача, оскільки відповідно до названого закону право податкової застави виникло одночасно з наявністю податкового боргу та зареєстровано в реєстрі обтяжень рухомого майна 05.02.2013 року згідно з актом опису від 28.01.2013 року, а державним виконавцем проведено опис та арешт цбого майна боржника лише 21.03.2013 року.

Реалізація заставного майна проведена торгівельною організацією за дорученням податкової інспекції, а не державного викокавця.

За таких обставин у державного виконавця відсутні правові підстави для повернення коштів з Долинської ОДПІ ГУ Міндоходів та виплати цих коштів ОСОБА_2, як стягувачу першої черги.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходження боржника чи місцезнаходження його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до п.4.13.4. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.1999 року розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (місцезнаходженням) боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Розшук громадянина-боржника, дитини та розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи, а також іншого майна боржника здійснює державна виконавча служба шляхом запитів до відповідних установ (Державної автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, податкової адміністрації, банків або інших кредитних установ тощо).

Судом встановлено, що державним виконавцем 27.06.2014 року здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчих документах та встановлено, що боржник за даною адресою не знаходиться, майно, яке могло б належати боржнику відсутнє.

З метою розшуку майна боржника ТОВ „Долинський завод кольорових металів" було направлено запити до Державної податкової служби України про номери рахунків боржника відкриті у банках та інших фінансових установах, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність нерухомого майна, до Держземагенства у Долинському районі про наявність у власності земельної ділянки, Долинської міської ради про належність земельної діляки, на якій знаходився боржник. З отриманих відповідей видно, що у боржника відсутні відкриті рахунки, відсутнє будь-яке майно та земельні ділянки.

Інших способів здійснити розшук плавильного комплексу та кран-балки, про необхідність розшуку яких у скаргах зазначає ОСОБА_2, державний виконавець не має.

Тому висновок суду про те, що виконавчою службою встановлено достатні підстави для повернення виконавчого документу, у звязку з відсутністю у боржника майна є обгрунтованим.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга пілягає відхиленню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.312, 314, 319 ЦПК України,колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: