ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2/753/6815/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" грудня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача не з'явилася;

відповідача не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за по сплаті аліментів та штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей, зокрема сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договору про сплату аліментів на дітей, відповідач зобов'язався у добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання дітей, а також брати участь у вихованні та додаткових витратах на дітей до досягнення ними повноліття, а в разі проходження дітьми навчання у вищому навчальному закладі - до його закінчення, за умови, що дітям не виповниться більше 23 років.

Однак, відповідач свої зобов'язання за аліментним договором не виконав, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року у розмірі 62 962,50 грн., яку позивач і просить стягнути з урахуванням штрафних санкцій.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак її представник надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розгляд даної справи проводити за її відсутністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань від нього не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169, стст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей, зокрема сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_4.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 189 СК України встановлено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

30 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів (далі по тексту - договір), відповідно до п 1 якого, сторони встановлюють розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання малолітніх дітей, а також участь у вихованні та додаткових витратах до досягнення ними повноліття, а в разі проходження дітьми навчання у вищому навчальному закладі - до його закінчення, за умови, що дітям не виповниться більше 23 років.

Відповідно до п. 8 аліментного договору, аліменти сплачуються відповідачем щомісяця у розмірі 4 000 грн. Аліменти сплачуються до досягнення дітьми повноліття, а в разі продовження навчання дітей у вищому навчальному закладі - до його закінчення, за умови, що дітям раніше не виповниться 23 роки. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». Розмір аліментів не може бути меншим за 30% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно з п. 9 даного договору сторони домовились, що виплата аліментів здійснюється відповідачем щомісяця двома платежами першого та п'ятнадцятого числа поточного місяця, по 2 000 грн. кожен платіж за поточний місяць будь-яким шляхом на вибір платника. А п. 10 договору встановлено, що відповідач зобов'язувався сплачувати позивачу аліменти, а також інші платежі, передбачені цим договором, своєчасно і в повному обсязі, а також своєчасно сповіщати позивача про зміну свого місця проживання та (або) місця реєстрації.

За правилами ст. 526 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором про сплату аліментів, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року, що набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів за період з 01 січня 2014 року по 04 серпня 2014 року у розмірі 27 655,07 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 192,16 грн., 3% річних у розмірі 252,97 грн. та судові витрати.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом також встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом свої зобов'язання за договором про сплату аліментів відповідач не виконує, як не виконує і рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість з врахуванням індексу інфляції за період з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року у розмірі 62 962,50 грн.

З огляду на встановлені у справі обставини, врахувавши, що аліментний договір у судовому порядку недійсним не визнано, відповідач не виконує належним чином встановлені у ньому зобов'язання, виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в частині стягнення основної суми заборгованості з врахуванням індексу інфляції за період з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року у розмірі 62 962,50 грн., шляхом її стягнення з відповідача.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку штрафних санкцій за період з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року сума 3% річних складає 888,09 коп. та 12 528,96 грн. - інфляційна складова боргу.

Беручи до уваги наведене та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми штрафних санкцій за період з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року, суд дійшов висновку, що сума штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України, зокрема 3% річних, яка підлягає стягненню становить 888,09 грн.

При цьому, суд відмовляє у задоволені вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у розмірі 12 528,96 грн., оскільки сума стягнутого основного боргу у розмірі 62 962,50 грн. розрахована з урахуванням встановленого індексу інфляції, а подвійне його нарахування суперечить вимогам чинного законодавства.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по договору про сплату аліментів за період з 05 серпня 2014 року по 28 липня 2015 року у розмірі 63 850,59 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 62 962,50 грн. та 3% річних у розмірі 888,09 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 638,51 грн.

На підставі викладеного та керуючись стст. 180, 189 СК України, стст. 526, 530 ЦК України, стст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість по договору про сплату аліментів у розмірі 63 850 грн. 59 коп., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 62 962 грн. 50 коп. та 3% річних у розмірі 888 грн. 09 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в сумі 638 грн. 51 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.