Справа № 159/2794/15-ц
Провадження № 2-др/159/6/15
РІШЕННЯ ДОДАТКОВЕ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 05 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Федчик К.В.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2015 року у даній справі повністю задоволено позов ПАТ «Укрсиббанк» та стягнуто на його користь солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором №0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 33424 долари США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652 гривні 54 копійки (з яких 30282,75 доларів США заборгованість за кредитом, 3141,93 доларів США - заборгованість по процентах), а також 844 гривні 01 копійку пеню за прострочення сплати кредиту, 9495 гривень 06 копійок пеню за прострочення сплати процентів; а також солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суму боргу за кредитним договором №0 від 25 грудня 2007 року в розмірі 33424 долари США 68 центів, що за курсом НБУ еквівалентно 726652 гривні 54 копійки (з яких 30282,75 доларів США заборгованість за кредитом, 3141,93 доларів США - заборгованість по процентах), а також 844 гривні 01 копійку пеню за прострочення сплати кредиту, 9495 гривень 06 копійок пеню за прострочення сплати процентів.

Питання про судові витрати не вирішено.

Того ж дня представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про солідарне стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за кредитним договором №0 від 25 грудня 2007 року 33424 долари США 68 центів заборгованості за кредитом та 10339 гривень 07 копійок пені за прострочення сплати кредиту та процентів, а також про стягнення із вказаних осіб у корись позивача понесених судових витрат в розмірі 3654 грн. Вказав, що судом не враховано вимогу позивача про стягнення кредиту в іноземній валюті.

У судове засідання представник позивача, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 просила врахувати, що вона та відповідач ОСОБА_2 є законними представниками дитини-інваліда.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи за заявою, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 220 ЦПК України визначені випадки, за яких суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення - якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заявлені позивачем вимоги (а.с.2-5) були підтримані його представниками у судових засіданнях, упродовж розгляду справи не змінювалися, розглянуті судом та задоволені у повному обсязі, у тому числі й щодо стягнення кредитної заборгованості та заборгованості зі сплати процентів у іноземній валюті та пені у гривнях.

Питання про судові витрати при ухваленні рішення не вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі.

При зверненні до суду позивачем сплачено 3654 грн. судового збору (а.с.1).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються законні представники дітей-інвалідів.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є законними представниками дитини-інваліда ОСОБА_5, що стверджується копіями свідоцтва про народження та посвідчення дитини-інваліда (а.с.133, 135). Відомостей про наявність у відповідача ОСОБА_6 пільг зі сплати судового збору матеріали справи не містять.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення статті 88 ЦПК та керується тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, вони компенсуються за рахунок держави. Такого ж змісту розяснення надані у пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10.

Таким чином, суд стягує із відповідача ОСОБА_6 на користь позивача 1218 грн. судового збору (3654 грн. : 3 відповідача = 1218), а частину судового збору (1218 грн. + 1218 грн.), яка б підлягала стягненню із відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_1, необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Доповнити рішення Ковельського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень судових витрат, понесених на оплату судового зору.

Судові витрати, понесені ПАТ «Укрсиббанк» на оплату судового зору в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень компенсувати за рахунок держави.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_7