Справа № 359/8462/14 Головуючий у І інстанції Ткаченко Д. В.
Провадження № 22-ц/780/1453/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 18 12.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Поліщука М.А.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суд Київської області від 10 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 205128,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49 % на рік, строк повернення кредиту - 10.08.2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого, виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується іпотекою, а саме земельними ділянками, які розташовані, на території Київської області, Бориспільського району, Сеньківської сільської ради. У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого, у нього утворилась заборгованість в розмірі 417941,85 дол. США, яку він в добровільному порядку не сплачує, на підставі ст.ст. 572, 575, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку» просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суд Київської області від 10 грудня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «КБ «Надра» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність, не повне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд помилково дійшов висновку стосовно того, що в разі не набуття права власності на земельну ділянку, не виникає і право іпотеки цього об'єкту.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач після укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договору іпотеки, не набув права власності на земельні ділянки, не здійснив державної реєстрації земельних ділянок та не отримав державних актів, у зв'язку з цим відсутні підстави для звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.125 ЗК України в редакції, яка була чинною в період часу з дня укладення іпотечного договору до 1 травня 2009 року, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникало після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчував право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.125 цього Кодексу в редакції, яка є чинною з 1 травня 2009 року, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про іпотеку» рішенням суду про задоволення вимог іпотекодержателя може бути передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві.

Встановлено, що 06.08.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 172/П/56/2008-840, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 205128 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,49 % на рік, строк повернення кредиту - 10.08.2023 року. Виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором було забезпечено іпотекою, а саме:

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0346;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0450;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0455;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0454;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0358;

- земельна ділянка загальною площею 0,1199 га, з кадастровим номером - :10:001:0318;

- земельна ділянка загальною площею 0,1199 га, з кадастровим номером - :10:001:0320, які розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

06 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, за яким з метою забезпечення виконання кредитного договору відповідач передав ВАТ КБ «Надра» в іпотеку такі земельні ділянки:

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0346;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0450;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0455;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0454;

- земельна ділянка загальною площею 0,1200 га, з кадастровим номером - :10:001:0358;

- земельна ділянка загальною площею 0,1199 га, з кадастровим номером - :10:001:0318;

- земельна ділянка загальною площею 0,1199 га, з кадастровим номером - :10:001:0320, які розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Встановлено, що позивач належним чином виконав свій обов'язок щодо надання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених кредитним договором. Водночас, ОСОБА_1 свої обов'язки щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором виконує неналежним чином, у зв'язку із чим, станом на 10.06.2014 року у нього утворилась заборгованість, яка складається із 201674,16 дол. США, що дорівнює - 2380465,18 грн. заборгованості за кредитом; 170793,10 дол. США, що дорівнює - 2015959,94 грн. заборгованість за відсотками; 24961,79 дол. США, що дорівнює - 294637,01 грн. пеня та 20512,80 дол. США, що дорівнює - 242123,27 грн. штраф. Таким чином, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 417941,85 дол. США, що в еквівалентно по курсу НБУ на 10.06.2014 р. 4933185,40 грн. Достовірність зазначених обставин підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно п.п.4.3.2., 4.3.3. угоди до Кредитного договору відповідач зобов'язався суворо дотримуватись положень цього договору, а також договору іпотеки, укладеного в забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором. Сплачувати мінімально необхідні платежі у розмірі та порядку і строки, визначені в кредитному договорі.

Згідно п.5.2. кредитного договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3. кредитного договору (до 10 числа поточного місяця), позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Згідно п.5.3. кредитного договору, у разі порушення відповідачем вимог п.4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4 кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 10 % відсотків від суми кредиту.

06 серпня 2008 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав вищевказані земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташовані на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району.

У договорі іпотеки визначено, що предметом іпотеки стали земельні ділянки які лише у майбутньому стануть власністю іпотекодавця.

Згідно п.3.1.12. іпотечного договору, іпотекодавець зобов'язаний отримати Державний акт на право власності на земельну ділянку, що є Предметом іпотеки, та зареєструвати право власності на Предмет іпотеки у відповідному уповноваженому органі та надати Іпотекодержателю протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня отримання зареєстрованого Державного акту на право власності на земельну ділянку, що є Предметом іпотеки, на підтвердження виконання зазначеного обов'язку нотаріально засвідчену фотокопію правовстановлюючого документу з відміткою про реєстрацію.

Матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що після укладення договорів відповідач отримав державні акти на право власності на земельні ділянки. З інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 не зареєстровано. Також, згідно листа Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області № 06-05/2411 від 18.11.2014 року вказано, що державні акти на спірні земельні ділянки ОСОБА_1 не реєструвалися та не видавалися.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач після укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок та договору іпотеки, не набув права власності на земельні ділянки, не здійснив державної реєстрації земельних ділянок та не отримав державних актів, у зв'язку з цим відсутні підстави для звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач, як іпотекодержатель має право у будь-який спосіб визначений договором про іпотеку захистити своє право вимоги за основним договором в тому числі на звернення стягнення на предмет іпотеки, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки іпотекодавець - відповідач не виконав умови п. 3.1.12 договору іпотеки, а позивач в свою чергу не звертався до відповідача з вимогами виконання договору іпотеки. Крім того позивач обравши зазначений спосіб захисту свого права, фактично його не зможе реалізувати, оскільки відповідач не є власником земельних ділянок що перебувають в іпотеці позивача та останній буде позбавлений можливості отримання витягів з державних реєстрів при укладанні угод щодо відчуження спірного майна, у зв'язку з тим що відповідач не набув право власності на земельні ділянки, які зазначені в договорі іпотеки.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» відхилити.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суд Київської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: