Справа № 591/365/15-ц
Провадження № 6/591/42/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі Дворядкіній М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали за поданням старшого державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Сема Ю.М. звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що в провадженні ВДВС СМУЮ знаходиться виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 н користь ОСОБА_2. Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, субєкт подання просить обмежити виїзд боржника за кордон без вилучення у нього паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Державний виконавець Богачова Ю.В. в судовому засідання подання підтримала.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши подання державного виконавця та додані до нього копії документів виконавчого провадження, вивчивши матеріали виконавчого провадження №40472578, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19.06.2013 року, на підставі якого 01.07.2013 року було видано виконавчий лист №2/588/249/13, збільшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 400 грн., щомісячно, н користь матері дитини ОСОБА_2.

29 жовтня 2013 року по виконанню зазначеного рішення суду державним виконавцем ВДВС СМУЮ відкрито виконавче провадження за № 40472578.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачена можливість тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень і вирішується це питання судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, державний виконавець обґрунтовував вимоги наявністю заборгованості по виконавчому листу та невиконання рішення в добровільному порядку. Разом з цим ці доводи не є достатнім підтвердженням факту ухилення від виконання рішення.

В поданні державного виконавця відсутні посилання на обставини, які б свідчили про будь-які свідомі діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду при наявності реальної можливості виконати рішення суду.

Про це, зокрема, свідчить та обставина, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які докази на підтвердження обізнаності боржника про відкриття такого виконавчого провадження.

Посилання державного виконавця на неодноразові виклики боржник та застосування до нього приводу, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки у виконавчому провадженні відсутні докази на підтвердження вручення викликів боржнику. Як зазначив у судовому засіданні сам державний виконавець застосовний до боржника привід виконано органами МВС не було та йому не було надано документів на підтвердження причин його невиконання.

Відсутність у державного виконавця відомостей про фактичне місце перебування боржника не є підставою для є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, у разі відсутності відомостей про місце проживання чи перебування боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника, а не про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. В той же час, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що дії по розшуку боржника державним виконавцем не здійснювались.

За даних обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання державного виконавця за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 209 210, 373, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання за його необґрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня її оголошення апеляційної скарги.

Суддя