Справа № 345/4667/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1481/2015
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Войнилівської селищної ради та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Держземагенства в Калуському районі, про визнання незаконним рішення селищної ради та недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 21 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

23.08.2013 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Войнилівської селищної ради та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору управління Держземагенства в Калуському районі, про визнання незаконним рішення селищної ради та недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку.

В заяві зазначила, що вона є власником 11/25 частин домоволодіння №211 по вул. Шевченка в смт. Войнилів Калуського району, а власником інших 14/25 частин домоволодіння є ОСОБА_4

Рішенням Войнилівської селищної ради від 25.05.2007 року ОСОБА_4 передано у приватну власність 0,2002 га земельної ділянки, в тому числі 0,0750 га для обслуговування житлового будинку та 0,1252 га для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного рішення 20.11.2007 року ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на те, що передана ОСОБА_4 у власність земельна ділянка перебуває у спільному користуванні, згоди на передання ділянки у власність вона не давала, і на цій земельній ділянці знаходяться належні їй господарські споруди, ОСОБА_2 просила задовольнити позов.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 13.09.2013 року до участі у справі як третю особу на стороні відповідача залучено ОСОБА_3З, як спадкоємця після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 05.02.2015 року змінено статус ОСОБА_3 з третьої особи на відповідача.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 21 травня 2015 року позов задоволено.

Постановлено визнати недійсним рішення Войниліської селищної ради від 25.05.2007 року «Про передачу земель у власність» в частині передачі ОСОБА_4 0,2002 га (0,0750 та 0,1252 га) земельної ділянки.

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД №897926 від 20.11.2007 року, виданий на імя ОСОБА_4

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність рішення суду та вважає помилковим висновок суду про те, що на переданій ОСОБА_4 у приватну власність земельній ділянці знаходиться належне на праві власності ОСОБА_2 майно, а саме криниця (№1), частина огорожі (№6), стодола (Д), шопа (дровітня) (Е) та що ці споруди раніше належали попередньому власнику ОСОБА_5

Апелянт зазначає, що на переданій ОСОБА_4 земельній ділянці знаходяться криниця (№1), частина огорожі (№6), стодола (Д), шопа (дровітня) (Е), які належали їй.

При цьому судом не було враховано, що попереднім співвласникам земельної ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 частки у домоволодінні належали на підставі рішення народного суду Калуського району від 25.02.1983 року, яким ОСОБА_4 виділено з господарських споруд стайню, а ОСОБА_5 стодолу та дровітню.

Цим рішенням ОСОБА_5 не виділялись: літня кухня (Є) площею 28,3 кв. м. стайня (Ж) площею 29,1 кв.м., стодола (3) площею 20,1 кв. м., вбиральня (І) площею 1,8 кв. м. криниця (№1), огорожа (№6) площею 33 кв.м., хоча ці споруди по договору дарування від 22.10.2007 року ОСОБА_5 відчужила ОСОБА_2

Апелянт вказує на те, що ці споруди є самочинним будівництвом, оскільки споруджені без належно оформлених документів.

Крім того, вона вказує на те, що криниця знаходиться на земельній ділянці, якою користувалась ОСОБА_4, що підтверджується підписами ОСОБА_2 та ОСОБА_5, якими погоджено межі землекористування.

ОСОБА_3 також вказує на те, що суд, в порушенням норм процесуального права розглянув справу без її участі, належним чином не повідомивши її про місце і час судового засідання.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу не визнали.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на підставі договору дарування від 22 жовтня 2007 року ОСОБА_2 є власником 11/25 частин будинку та господарських споруд, що розташовані за адресою Івано-Франківська область, Калуський район смт. Войнилів вул. Шевченка, буд. 211, до складу якої входять житловий будинок під літ. «А», стодола під літ. «Д», шопа під літ. «Е». літня кухня під літ. «Є», стайня під літ. «Ж», стодола під літ. «З», вбиральня під літ. «І», криниця №1, ворота та частина огорожі №6.

Власником інших 14/25 частин будинку була ОСОБА_4

На підставі рішення Войнилівської селищної ради від 25 травня 2007 року ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 0,2002 га, в тому числі 0,0750 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,1252 га для ведення особистого селянського господарства.

20 листопада 2007 року ОСОБА_4 видано Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку.

Після смерті 30 січня 2009 року ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 27 листопада 2013 року. (а.а.67, 68).

Встановлено, що на переданій ОСОБА_4 у власність земельній ділянці знаходиться належне ОСОБА_2 на праві власності нерухоме майно: криниця №1, частина огорожі №6, стодола літ «Д», шопа (дровітня) літ «Е». При цьому стодола та шопа належали попередньому власнику ОСОБА_5 (а.с. 12, 13-19, 31, 51).

Відповідно до положень частини першої статті 120 ЗК, частини першої статті 377 Цивільного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Калуського міськрайонного суду від 21 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7