Справа № 569/949/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 96474, 33 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивачу на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1. Відповідачу за заявою позивача було видано тимчасовий реєстраційний талон на право керування вказаним транспортним засобом. На початку серпня 2013 року позивачем було скасовано тимчасовий реєстраційний талон виданий на ім"я відповідача. Про скасування вказаного талону ОСОБА_4 телеграмою повідомив ОСОБА_5 Однак, 22 жовтня 2014 року при огляді даного автомобіля, було встановлено, що він розукомплектований, з вини відповідача, і згідно висновку експерта вказані збитки становлять 96474, 33 грн.

Просить суд стягнути вказану матеріальну шкоду з відповідача на користь позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, і в обгрунтування своєї позиції пояснив, що вищевказаний автомобіль відповідно до рішень судів в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_3. За таких підстав вважає, що даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3, а крім того, позивач не довів належними і допустими доказами, що дійсно з вини відповідача сталась розукомплектація даного автомобіля на суму 96474,33 грн.

Просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Третя особа у судовому засіданні поясниа, що дійсно позивач надав її татові , ОСОБА_6 тимчасовий реєстраційний талон на право керування транспортним засобом "Мерседес-Бенц" д.н.з. НОМЕР_2. На початку серпня 2013 року відповідача повідомив позивача про скасування вказаного тимчасового реєстраційного талону на право керування даним автомобілем. Після цього ОСОБА_5, віддав даний талон позивачу, і поставив вказаний автомобіль на майданчик території, що по вул. Спокійна, 17 в м. Рівне, де він постійно і знаходився, Вказана територія належить на праві власності як їй, так і позивачу. ОСОБА_4 неодноразово оглядав вказаний автомобіль, однак під відповідальність його не взяв. Крім того, ОСОБА_3 пояснила, що вказаний автомобіль належить їй на права власності у відповідності до рішення Рівненського міського суду від 20.02.2015 року , а тому позовні вимоги позивача є безпідставними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст..ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи , які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідженні та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених ст.. 61 цього Кодексу.

Згідно ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подани відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з ст.. 3 ЦПК України та ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається , що позивачу на праві власності належав автомобіль " Мерседес - Бенц" д.н.з. НОМЕР_2.

В подальшому позивач, видав ОСОБА_5 тимчасовий реєстраційний талон на право керування вищевказаним транспортним засобом. 06 серпня 2013 року за заявою позивача відділом Державтоінспекції УМВСУ в Рівненській області ВРЕВ в обслуговування м. Рівне, Здолбунівського та Рівненського районів було скасовано тимчасовий реєстраційний талон виданий на ім"я відповідача на даний автомобіль.

09 серпня 2013 року позивачем на адресу відповідача відправлено телеграму про скасування даного реєстраційного талону.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача і третя особа, після скасування вказаного тимчасового реєстрайційного талону, ОСОБА_5 було повернуто даний талон позивачу, і вищевказаний автомобіль поставлений на майданчик території по вул. Спокійна, 17, що в м. Рівне. Про це було повідомлено позивача, і останній неодноразово оглядав вказаний автомобіль.Територія за вищевказаною адресою належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Судом також встановлено, що право власності, а отже і право на відшкодування матеріальної шкоди належить ОСОБА_3, якій, відповідно до рішення Рівненського міського суду від 20.02.2015 року, що набрало законної сили, у справі №569/20782/13-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності та поділ спільного майна подружжя. Згідно даного рішення суду транспортний засіб MERCEDES-BENZ-611D кузов WDB7403, жовтого кольору, д/н НОМЕР_2 в порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_3. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та рішенням апеляційного суду Рівненської області залишено без змін рішення Рівненського міського суду в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що майну позивача шкоди не завдано, оскільки транспортний засіб не є власністю позивача ОСОБА_4, а також те, що останнім не доведено, що шкода завдана саме ОСОБА_5

Згідно п. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її прав, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязу зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки); доходи, які особа могла б реально ожержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено( реальні збитки).

Суд приходить до переконання, що оскільки, майно являється власністю іншої особи, то відповідно і відновлювати останнє позивач не може.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення:

➢шкідливий результат такої поведінки (збитки);

➢протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи;

➢причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками;

➢вина правопорушника.

Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності збитків, протиправності дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки. Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не надав суду докази щодо наявності повного складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Сам факт наявності певного знецінення транспортного засобу носить лише характер припущення щодо виникнення даних обставин з вини відповідача , однак позивачем у відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України не доведено.

Позивачем також не доведені обставини заподіяння збитків, наявності протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між діями відповідача та понесеними збитками.

Позивачем не доведено вчинення відповідачем будь-яких протиправних дій, які б могли погіршити технічний стан майна і вплинути на їх вартість.

Як встановлено судом, фактично позовні вимоги ґрунтуються лише на висновку експерта № 28 від 07.11.2014 року , з якого вбачається, що матеріальний збиток завданий власникові автомобіля НОМЕР_3, внаслідок його розукомплектовання, на момент проведення експертного дослідження складає 96474, 33 грн.

Окрім того, ОСОБА_5 не був присутній при передачі транспортного засобу, що підтверджується актом державного виконавця від 22.10.2014 року. Вказаний транспортний засіб стояв та був вилучений за адресою: м. Рівне, вул. Спокійна, 17 місця роботи ОСОБА_4, нерухоме майно, що розташоване за даною адресою належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Тобто, майно не вилучалося у відповідача, а отже і не перебувало у його володінні чи користуванні, ніякого відношення відповідач до місця розташування транспортного засобу не мав.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,58,60,82,88,212-215,218,294,296,297 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набрає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набрає законної сили після розгляду справи апеляійним судом.

Суддя: Сидорук Є.І.

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2015 року.

Суддя: Сидорук Є.І.