РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/11324/15-ц

пр. № 2/759/4942/15

15 вересня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Сівак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення збитків,

встановив:

ОСОБА_1 в липні 2015 року заявила позов до ФОП ОСОБА_2, за яким просила розірвати договір №29201, що укладений між сторонами 29.04.2012р., та стягнути з відповідача на її користь 8800 грн. на відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням умов договору.

Позов мотивований тим, що відповідачем відповідно до договору були встановлені в будинку позивача пластикові двері, проте в межах гарантійного строку, встановленого договором, на даних виробах виявились суттєві недоліки, які не зважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідач так і не усунув.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

Представник відповідача, будучи сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив.

Оскільки, у справі достатньо даних про права взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 (замовник) 29.04.2012р. уклала із ФОП ОСОБА_2 (поставщик) договір №29201, за яким замовник зобов'язується прийняти товар, оплатити товар та роботи, а поставщик бере на себе зобов'язання поставити та виконати роботи з установки двох, визначених договором, дверей, на загальну суму 8800 грн.

Даний договір в частині вимог ст. 873 ЦК Українисторонами було виконано, тобто відповідач виконав роботу за замовленням позивача, а позивач її прийняла та оплатила в повному обсязі, на що вказує акт здачі-приймання робіт.

Поряд з тим, згідно з п.6.1 Договору, відповідач взяв на себе гарантійні зобов'язання строком на три роки.

Проте, за поясненнями позивача, вже через нетривалий час після встановлення, на склопакеті одних з дверей з'явилась тріщина, а на інших дверях в багатьох місцях відстала захисна (декоративна) плівка.

Позивач стверджує, що дані недоліки виробів виникли з вини виробника, тобто їй поставлено товар неналежної якості, це ж за її поясненнями визнав і представник відповідача при огляді виробів після того, як було заявлено дійсний позов.

З приводу виконання гарантійних зобов'язань позивач письмово зверталась до відповідача 03.04. 2015р.

Доводи позивача, що дане питання нею порушувалось раніше знаходять своє підтвердження перепискою з органами Держспоживінспекції України.

Згідно зі ст. 865 ч. 3 ЦК України, до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Стаття 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробник розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Оскільки, відповідач фактично відмовився виконати гарантійні зобов'язання, то суд погоджується з позивачем, що вона має право вимагати від відповідача розірвання договору та на відшкодування вартості виробів та робіт.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати у справі, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення збитків задовольнити.

Розірвати договір від 29.04.2012 року № 29201, що укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІНПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_2) 8800 (вісім тисяч вісімсот) грн. на відшкодування збитків.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІНПП НОМЕР_1) на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько