Справа № 131/109/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 1 липня 2014 року було розірвано її шлюб із відповідачем ОСОБА_2 З того часу вони проживають окремо. Разом із нею проживає їхній малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому її власних засобів недостатньо для цього. Вона вважає, що відповідач достатньо заробляє неофіційно, при цьому інших дітей та стягнень за виконавчими документами не має. Тому вона просить суд стягнути із ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на місяць та судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала із викладених у позовній заяві підстав, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав частково і пояснив, що він наразі не працює, до 1 квітня 2015 року перебуває на обліку в районному центрі зайнятості, у зв'язку із мобілізацією 2 березня 2015 року має бути призваний до армії, тому просить суд визначити стягнення із нього аліментів на користь позивача на утримання дитини у передбаченому законом мінімальному розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані ними письмові докази у справі, а саме: надані позивачем - копію паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6), копію рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 18 червня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.7), копію свідоцтва про народження 19 березня 2013 року ОСОБА_4, батьками якого вказані сторони у справі (а.с.8), довідку виконавчого комітету Дашівської селищної ради Іллінецького району Вінницької області про склад сім'ї ОСОБА_1, яка проживає разом із двома своїм малолітнім сином ОСОБА_4 (а.с.9), акт обстеження умов проживання ОСОБА_1 із малолітньою дитиною (а.с.10), а також подану відповідачем додатково довідку Іллінецького районного центру зайнятості Вінницької області, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних мотивів.

Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Зокрема, за приписами ст.ст.180, 182, 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Обов'язок утримувати свою малолітню дитину визнається відповідачем. Разом із тим суд не має будь-яких належних допустимих доказів щодо надання ним дитині такого утримання добровільно. В цьому разі, з огляду на недопустимість порушення прав малолітньої дитини на забезпечення батьками їхнього належного утримання, за обґрунтованою вимогою позивача із відповідача за рішенням суду мають бути стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини.

Визначаючи розмір такого стягнення, суд враховує матеріальне становище обох батьків, із яких позивач ОСОБА_1 працює вчителем у Городоцькій загальноосвітній школі, однак наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач ОСОБА_2 офіційно ніде не працює, перебуває на обліку в районному центрі зайнятості. Суд враховує також об'єктивну ймовірність нагального призову відповідача до Збройних Сил України. При цьому аргументи позивача щодо неофіційних заробітків ОСОБА_2 та його доходів суд не враховує, оскільки вони не підтверджені жодними об'єктивними належними допустимими доказами.

Відтак суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на місяць, що цілком забезпечить бажаний позивачем і визначений законом мінімальний рівень утримання дитини відповідного віку. Із відповідача на користь держави також слід стягнути передбачену законом суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.180, 182, 184 СК України, ст.ст.209, 212 -215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на місяць, починаючи із 21 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 243 грн. 60 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд.

Суддя Ю.В. Димбіцький