Києво-Святошинський районний суд Київської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25.02.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-
Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15.05.2012 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7028492, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Фіат», державний № НОМЕР_1.
27 лютого 2013 року на а/д Боярка - Петровське відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевролет», державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Фіат», державний № НОМЕР_1 під керуванням відповідача.
Згідно розширеної довідки та постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.04.2013 року, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась в наслідок порушення відповідачем - ст. 124 КУпАП.
До позивача звернулась потерпіла сторона - ОСОБА_3 із заявою на виплату матеріального збитку від 14.05.2013 року та надав при цьому усі необхідні документи.
За для врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу 20 серпня 2014 року була направлена Претензія, про відшкодування шкоди № 7801/52У, але жодної відповіді одержати не вдалось.
Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача - ПрАТ «СК «Уніка» в порядку регресу матеріальні збитки в розмірі: 27 316 (двадцять сім тисяч триста шістнадцять) грн. 95 коп., по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір.
В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду направив заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, а також те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України, та ухвалити по справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Як встановлено в судовому засіданні, 15.05.2012 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7028492, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Фіат», державний № НОМЕР_3.
27 лютого 2013 року на а/д Боярка - Петровське відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевролет», державний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Фіат», державний № НОМЕР_1 під керуванням відповідача, що призвело до пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків.
Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.04.2013 року по справі № 369/3335/13-п ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАПУ та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено,що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Внаслідок вищезазначеного ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується довідкою ВДАІ по обслуговуванню Києво-Святошинського району при УДАІ ГУ МВС України в Київській області від 28.02.2013 року № 111236 та довідкою Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області про дорожньо-транспортну пригоду від 15.03.2013 року № 170.
Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ 35В/02/13 від 15.03.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3, складає 52 179,64 грн., а матеріальний збиток - 49 316,95 грн.
На підставі страхового акту № 00111236 від 15.05.2013р. зазначену вище подію було кваліфіковано як страховий випадок та виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 27 316,95 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 016623 від 18.05.2013 р.
Позивачем для врегулювання спору в досудовому порядку відповідачу 20 серпня 2014 року направлялася Претензія, про відшкодування шкоди № 7801/52У, однак відповіді отримано не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 15,16, 22, 979, 981, 983, 984, 988, 992, 1187, 1190, 1991 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 6, 8, 9, 16, 18, 20, 25 Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя: Дубас Т.В.