Справа № 274/3997/15-ц Провадження № 2-о/0274/114/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

27.08.15 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В.,

розглянувши матеріали заявиОСОБА_1,
заінтересовані особи:1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Український солод", 2) Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області,
провстановлення факту звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою, у якій просить встановити факт його звільнення з посади техніка штучного запліднення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слободищенське" на момент видачі йому трудової книжки 02.09.2005 р. адміністрацією підприємства.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1, він вважає, що його було звільнено адміністрацією Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слободищенське" на початку вересня 2005 р., а саме 02.09.2005 р., в останній день роботи йому було видано трудову книжку, але у ній не містилось запису про звільнення. Правонаступником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слободищенське" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Український солод".

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 (далі Інструкція) у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з пунктом 2.8 Інструкції якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при ОСОБА_2 Криму.

Таким чином, ОСОБА_1 має можливість звернутись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" як до правонаступника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Слободищенське" з проханням внести запис про звільнення з останнього у його трудову книжку, а у разі відмови у задоволенні прохання оскаржити її у судовому порядку.

Пунктом 1 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Аналогічна позиція міститься і у листі від 01.01.2012 р. Верховного Суду України "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення": справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту звільнення не належить до юрисдикції суду, тобто не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження має бути відмовлено.

Частиною другої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі.

Тобто судовий збір у розмірі 121,80 грн., сплачений ОСОБА_1, підлягає поверненню.

Керуючись статтями 79, 122, 208 210, 256 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1,, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Український солод", Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві та Бердичівському районі Житомирської області, про встановлення факту звільнення.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121,80 грн., сплачений згідно квитанції № 13175720 від 25.08.2015 р.

Роз'яснити, що

ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;

у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області.

Суддя В.В. Корбут