Справа № 308/7502/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів: Куштан Б. П., Готри Т. Ю.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ Магазин „ Взуття" на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ Магазин „ Взуття" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним , витребування нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю „ Магазин „ Взуття" про повернення безпідставно отриманих коштів,-

в с т а н о в и л а :

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ТзОВ «Магазин Взуття» про повернення безпідставно отриманих коштів.

З метою забезпечення зазначеної позовної заяви позивач просить суд накласти арешт та заборону відчуження на нерухоме майно, а саме Приміщення літ. АІ-поверху (позиції 1 '",2"',3,4,5,6,7) площею 67,4 кв.м., реєстраційний номер 36233656, та вбудовані приміщення част.літ. А І-поверху (поз 1,2) площею 67,4 кв.м. реєстраційний номер майна - 3921708, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Заборонити здійснення будь яких реєстраційних дій по відношенню до нерухомого майна, а саме Приміщення літ. АІ-поверху (позиції Г",2"',3,4,5,6,7) площею 67,4 кв.м., реєстраційний номер 36233656, та вбудовані приміщення част.літ. А І-поверху (поз 1,2) площею 67,4 кв.м. реєстраційний номер майна - 3921708, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року накладено арешт та заборону відчуження на нерухоме майно, а саме Приміщення літ. АІ-поверху (позиції 1",2"',3,4,5,6,7) площею 67,4 кв.м., реєстраційний номер 36233656, та вбудовані приміщення част.літ. А І-поверху (поз 1,2) площею 67,4 кв.м. реєстраційний номер майна -3921708, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Заборонено здійснення будь яких реєстраційних дій по відношенню до нерухомого майна, а саме Приміщення літ. АІ-поверху (позиції 1",2"',3,4,5,6,7) площею 67,4 кв.м., реєстраційний номер 36233656, та вбудовані приміщення част.літ. А І-поверху (поз 1,2) площею 67,4 кв.м. реєстраційний номер майна - 3921708, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції ТОВ „ Магазин „ Взуття" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального права, неповного з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану ним ухвалу, а у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову фактично спрямовані на унеможливлення виконання іншого рішення суду, яке набрало законної сили та стосується витребування спірного нерухомого майна з володіння відповідачів. Вжиті заходи забезпечення позову не співвідносяться з предметом спору за зустрічним позовом.

У запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 зазначає, що апелянтом не подано жодного належного доказу того, що вжиття оскаржуваних заходів забезпечення позову унеможливлюють чи перешкоджають виконанню рішення у справі № 308/12227/13-ц, що підтверджується копіями постанов та актом державного виконавця про проведення виконавчих дій. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Представник апелянта - Маркусь М.І. в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з мотивів викладених в ній.

Представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, які з'явилися по справі, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Встановлено, що представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову.

Заяву мотивовано тим, що нерухоме майно, щодо якого позивач за зустрічним позовом просить вжити заходи забезпечення позову являється єдиним майном відповідача за зустрічним позовом. Крім того, відповідач за зустрічним позовом чотири роки фактично не здійснює господарської діяльності, не отримує прибутку, у зв'язку з чим накладення арешту на його майно є єдиним способом гарантування позивачу виконання рішення суду у разі задоволення зустрічного позову.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно вжито заходи забезпечення позову, так як невжиття таких в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, а тому, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ Магазин „ Взуття" - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2015 року - залишити без змін.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 293 та п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала касаційному оскарженню не підлягає..

Судді: