УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_5, та стягнути на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1 500 грн до досягнення ним повноліття починаючи з 14 серпня 2013 року.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_7, який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Вказувала, що сімейне життя не склалося, а тому збереження шлюбу є неможливим; неповнолітнього сина просила залишити проживати разом з нею.

Посилаючись на те, що відповідач не бажає в добровільному порядку вирішити питання щодо сплати аліментів, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2014 року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 25 січня 2001 року за актовим записом № 25 розірвано.

Місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено місце проживання матері ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500 грн щомісяця, починаючи з 14 серпня 2013 року і до досягнення останнім повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 відхилено, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення місцевого суду про задоволення позовних вимог, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, дійшовши обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина сторін у розмірі 1 500 грн, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, у зв'язку з чим стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідає вимогам ст. 184 СК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник та його представник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська