Номер провадження: 22-ц/785/7040/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Томашевській К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про тлумачення договору позики і визнання боргових розписок недійсними, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року, -

встановила:

01 червня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу у розмірі 885748,50 грн.

12 червня 2012 року ОСОБА_2 надала суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по зазначеній справі задоволено частково.

Накладено арешт на:

-автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT (1992), державний номер НОМЕР_1, № двиг. НОМЕР_3, № куз. НОМЕР_4.

-автомобіль MITSUBISHI GRANDIS (2006), державний номер НОМЕР_2, № диг. НОМЕР_6, № куз. НОМЕР_5.

Заборонено у відношенні цього майна виконання яких-небудь дій: тобто купівлю-продаж, дарування, інше.

В свою чергу 18 червня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про тлумачення договору позики і визнання боргових розписок недійсними.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки борг у розмірі 885748,50 грн., державне мито у розмірі 700 грн., та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду про забезпечення позову, ТОВ «Одеський торговий дім» подали апеляційну скаргу у якій просять скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року про накладення арешту, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно зі ст. 151 ЦПУ України суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, але вони повинні випливати із суті заявлених позовних вимог. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з того, що є підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вважав необхідним вжити заходів забезпечення позову, шляхом, накладення арешту на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT (1992), державний номер НОМЕР_1, № двиг. НОМЕР_3, № куз. НОМЕР_4, та автомобіль MITSUBISHI GRANDIS (2006), державний номер НОМЕР_2, № диг. НОМЕР_6, № куз. НОМЕР_5. Було заборонено у відношенні цього майна виконання яких-небудь дій.

Такий висновок є правильним і заснованим на законі.

Відповідно до ч.ч. 1 і 4 ст. 154 ЦПК України правом на звернення до суду з заявами про заміни чи скасування заходів забезпечення позовом наділені лише сторони у справі.

Що стосується інших осіб, які вважають, що вжиттям заходів забезпечення позову порушені їх права, в тому числі права власника, мають право згідно з положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України звернутися до суду з позовом за захистом свого права чи інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Одеський торговий дім» не є стороною у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про тлумачення договору позики і визнання боргових розписок недійсними.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись: п. 1 ч. 2 ст. 307; ст. 312; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський торговий дім» - відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 12 червня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною, оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда