_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/594/15
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

08.10.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

06.10.2015 року Другий Приморський ВДВС ОМУЮ звернувся до суду із поданням, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань за рішенням суду. При цьому заявник посилається на те, що 11.03.2015 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь ПАТ «Марфін Банк».

До судового засідання представник Другого Приморського ВДВС ОМУЮ не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи за поданням Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Другому Приморському ДВС ОМУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-н-3044/08 про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» у розмірі 69 713,21 грн. .

Постановою ВП № 46970566 від 11.03.2015 виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа відкрито. Як вбачається із супровідного листа, боржнику ОСОБА_1 було направлено копію вказаної постанови.

16.06.2015 року до Другого Приморського ВДВС ОМУЮ надійшла заява представника ПАТ «Марфін Банк» про звернення з поданням до суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем до подання не надано будь-яких доказів, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду у добровільному порядку та має намір ухилятися від його виконання у майбутньому.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, та з урахуванням положень узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), суд дійшов висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не доведене та не обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені законодавством.

Суддя Васильків О. В.