Справа № 129/1240/15-ц
Провадження по справі № 2/129/366/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кравця В.І.,

за участю секретаря Мединської О.С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Гайсині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гайсинському районі про визнання незаконною відмови в наданні довідки встановленого зразка для перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

30.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства (далі ПрАТ) «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506» м. Гайсни про визнання незаконними дій відповідача по відмові у перерахунку невірно нарахованої заробітної плати за роботу із 04.11.1986 року по 05.12.1986 року в зоні відчуження Чорнобильської АЕС та видачі довідки про заробітну плату, а також зобовязати відповідача зробити перерахунок заробітної плати із занесенням в особовий рахунок і видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період 04.11.1986 року по 05.12.1986 року відповідно до вимог нормативно - правових актів СРСР, чинних на той час, які регулювали оплату праці в зоні відчуження за підвищеними тарифними ставками, враховуючи 6 годинний робочий день та 6 денний робочий тиждень, а також показник кратності за роботу в надурочний час, вихідні та святкові дні, премію в розмірі 60% від заробітної плати.

Свої вимоги мотивував тим, що наказом Гайсинського АТП 10553 від 29.10.1986 року № 173 він був відряджений в м. Чорнобиль для участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, для перевезення будівельників, з 04.11.1986 року до 05.12.1986 року перебував у відрядженні; по приїзду з відрядження надав авансовий звіт по відрядженню від 06.12.1986 року, відомість про нарахування заробітної плати ВАТ Автотранспортна акціонерна співдружність «Славута-Бориспіль» довідку про виконану роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за кожен день роботи із штампом замовника на підставі яких була нарахована зарплата і в подальшому на підставі довідки про зарплату - пенсія; з 1999 року він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи захворювання повязаного з роботами на ЧАЕС, отримує пенсію у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; 10.04.2015 року ПрАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506», яке є правонаступником Гайсинського АТП 10553, на його звернення від 02.04.2015 року про надання нової довідки про заробітну плату встановленого зразка за час роботи в зоні відчуження, з урахуванням збільшеної кратності по оплаті праці, та премії у розмірі 60% від тарифної ставки, відмовило через те, що первинні документи по нарахуванню зарплати не надходили з ВАТ Автотранспортна акціонерна співдружність «Славута-Бориспіль», а фактично подані ним ці документи, отримані від ВАТ ААС «Славута-Бориспіль» мають виправлення не завірені належним чином.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 просив задовольнити вимоги позову, посилався на вищезазначені обставини, викладені в позовній заяві, вказував, що за роботу в зоні відчуження оплату праці було проведено неправильно, на теперішній час йому стали відомі нормативні документи на підставі яких підлягає перерахунку заробітна плата, відповідач безпідставно відмовляючи у видачі відповідної довідки обмежує його право на перерахунок пенсії. Вважав, що підставами для видачі нової довідки з застосуванням підвищених тарифних ставок, кратності преміювання є розпорядження ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964, п. 4 ОСОБА_4 Держкомпраці СРСР і секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43; лист Міністерства праці та соціальної політики про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 р.р. осіб, які виконували роботи повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року, п.п.4 п.1 ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7, Постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, ОСОБА_4 у ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, наказ Міністерства охорони здоровя СРСР від 14.05.1986 №104.

Представник ПрАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506» заперечував вимоги позову, вказував, що первинні документи по нарахуванню зарплати ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження на підприємстві відсутні, в його особовому рахунку є тільки запис про суми нарахованого заробітку за цей період підприємством «Славута-Бориспіль» на підставі яких надавалась попередня довідка встановленого зразка для нарахування позивачу пенсії. Вважала, що підприємство правонаступник немає законних підстав прийняти наявні у позивача первинні документи із виправленнями і здійснити перерахунок заробітної плати позивача за період 04.11.1986 року по 05.12.1986 року за чинним на той час законодавством із занесенням в особовий рахунок і видати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка. Викладені позивачем в позовній заяві розрахунки заробітної плати за визначений період вважала безпідставними.

Представник ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гайсинському районі вважав вимоги позову безпідставними, вважав що підстави ж для перерахунку заробітної плати позивача за вказаний ним період і для видачі нової довідки про заробітну плату, відсутні так як заробітну плату ОСОБА_2 за період роботи в зоні відчуження з 04.11.1986 року по 05.12.1986 року нараховувало підприємство «Славута-Бориспіль», накази про нарахування премії та табелі обліку робочого часу відсутні, первинні документи на підставі яких нараховувалась зарплата позивачу до Гайсинського АТП не надходили.

Заслухавши пояснення сторін свідків, дослідивши подані сторонами докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких міркувань.

ОСОБА_2 у 1987 році працював водієм автобуса у Гайсинському автотранспортному підприємстві 10553, наказом по підприємству №173 від 29.10.1986 року він був відряджений в м. Чорнобиль Київської області з 05.11.1986 року строком на один місяць для здійснення перевезення будівельників Чорнобильської АЕС, визначено провести оплату згідно діючого положення на ЧАЕС (а.с.13,14,89).

На теперішній час ОСОБА_2АП. має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 3 групи захворювання повязаного з роботами на ЧАЕС, отримує пенсію у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням серії А №128211 від 11.06.1999 року з вкладкою №643513 с та копією довідки до акта огляду МСЕК серії ВІН № 019284 (а.с.11, 50).

Відповідачем визнається, що ПрАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506» є правонаступником Гайсинського АТП 10553 (а.с.88).

02.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506» з заявою про проведення перерахунку заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС на підставі розсекречених нормативно-правових документів, провести годинну тарифну ставку із 6 годинного робочого дня та 6 денного робочого тижня, начислити кратність за роботу в зоні небезпеки, доплати за надурочний час, подвійну оплату за роботу у вихідні та святкові дні, нарахувати премію 60%, до заяви додав первинні документи: шляхові листи в кількості 30 штук, довідку про роботу водія в зоні ЧАЕС. (а.с.10,17,19-48)

Повідомленням № 34 від 21.04.2015 року ПрАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506» повідомило ОСОБА_2 про неможливість проведення перерахунку заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС так як первинні документи про нарахування заробітної плати на підприємство не надходили, а наявні у заявника первинні документи мають виправлення незавірені в установленому порядку (а.с.18).

За довідкою підприємства автотранспортна акціонерна співдружність «Славута-Бориспіль» від 21.05.2015 року за №105 ОСОБА_2 працював водієм в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС на транспортному засобі цього підприємства, перебуваючи в трудових відносинах з цим підприємством (на той час Бориспільське АТП-13212) з 4.11 по 4.12.1986 року, підприємство виступало в ролі транспортера коштів від фонду ліквідації наслідків на ЧАЕС і Гайсинського АТП-10553, нараховувало зарплату відповідно до шляхових листів та табелю відпрацьованих годин в зоні ліквідації які знаходяться на руках у ОСОБА_2; підприємство підтвердило нарахування зарплати в такому розмірі:

-за відпрацьовані 240 год. в зоні І(по тарифу 0,754) 361,92

- за відпрацьовані 120 год. в зоні ІІ(по тарифу 0,754) 271,44

-премія в розмірі 20% від заробітної плати в зоні І (361,92х20%) 72,38

-премія в розмірі 30% від заробітної плати в зоні ІІ (271,44х30%) 81,42

-доплати за роботу в нічні години (0,754х120х35%) 31,66

-доплата за роботу в святкові та вихідні дні 54,28

-доплата за надурочні години 104,6, всього нараховано за роботу в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС 977,70 (а.с.74).

За матеріалами пенсійної справи ОСОБА_2 ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Борисполі за участю спеціаліста ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гайсинському районі 16.03.2015 року акт №94, здійснило перевірку документів про зарплату ОСОБА_2 в ПАТ «АТСС-Бориспіль» було встановлено, що зарплата нарахована:

-за відпрацьовані 240 год.х2 крат. в зоні І (по тарифу 0,754) 361,92

- за відпрацьовані 120 год. х 3 крат. в зоні ІІ(по тарифу 0,754) 271,44

-премія в розмірі 20% від заробітної плати в зоні І (361,92х20%) 72,38

-премія в розмірі 30% від заробітної плати в зоні ІІ (271,44х30%) 81,42

-доплати за роботу в нічні години 31,66

-доплата за роботу в святкові та вихідні дні 51,28

-доплата за надурочні години 104,60,

всього нараховано за роботу в зоні ліквідації аварії на ЧАЕС 977,70, перевірити правильність нарахування неможливо через відсутність табелів обліку робочого часу та подорожніх листів.(а.с.65).

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пояснили, що вони перебували у відряджені в зоні відчуження при ліквідації наслідків на ЧАЕС спільно із ОСОБА_2, ОСОБА_5 був безпосереднім керівником, очолював автоколону, а ОСОБА_6 працював з ним у зміні по 12 год. на одному і тому ж автобусі, первинні документи: шляхові листи, табелі відпрацьованих годин в зоні ліквідації були отримані з ініціативи Меланича в Бориспільському автотранспортному підприємстві і передані на зберігання ОСОБА_2, з тим щоб вони не були втрачені за перебігом часу.

Відповідно до ч.4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Встановлені судом обставини свідчать, що ОСОБА_2, перебуваючи у трудових відносинах з Гайсинському автотранспортному підприємстві 10553, був відряджений для ліквідації наслідків на ЧАС, і в період відрядження з 4.11 по 4.12.1986 року працював у зоні відчуження на належному Бориспільському АТП-13212 автотранспорті, цим же підприємством велася первинна документація по нарахуванню йому заробітку, виплата заробітку проводилася Гайсинським АТП підприємстві 10553 із фонду ліквідації наслідків на ЧАЕС. Нарахування заробітку ОСОБА_2 проводилось по тарифних ставках Бориспільського АТП-13212 за відпрацьовані години із застосуванням кратності по зонах відчуження з нарахуванням премії по зонах та доплати за роботу в нічні у в святкові та вихідні дні, за надурочні години. Первинна документація на підставі якої проводилось нарахування заробітку зберігалась в Бориспільському АТП-13212 (правонаступник Автотранспортна акціонерна співдружність «Славута-Бориспіль») на час виникнення спору зазначена документація знаходиться на руках у ОСОБА_2, обставини передачі документів, час передачі, їх склад та зміст документально не засвідчені.

Сукупний аналіз встановлених судом обставин та норм права, що регулюють спірні правовідносини свідчить, позивач всупереч вимогам ст.ст.58, 59, 60 ЦПК України не надав належних і допустимих доказів для підтвердження обставин порушення відповідачем його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Так позивачем не подано допустимих і незаперечних доказів того, що нарахування заробітної плати нарахування заробітку Бориспільським АТП-13212 проведено неправильно та не спростовано доводи відповідача про наявність законних підстав для перерахунку заробітної плати і можливість проведення такого перерахунку і видачі довідки за умови відсутності на зберіганні первинних документів на підставі яких проводилось таке нарахування та неможливість підтвердження достовірності і правильності документів які подавались ОСОБА_2

Посилання позивача на розпорядження ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964, п. 4 ОСОБА_4 Держкомпраці СРСР і секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43; лист Міністерства праці та соціальної політики про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990р.р. осіб, які виконували роботи повязані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища №03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року, Постанову ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, наказ Міністерства охорони здоровя СРСР від 14.05.1986 №104, як на підставу для перерахування заробітної плати є необґрунтовані.

Норми цих правових актів не встановлюють обовязкових, незмінних правил, і не можуть застосовуватися відносно всіх учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до цих правових актів, зокрема, надавалося саме право: керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, по збільшених до 100 % тарифних ставках і посадових окладах, конкретний розмір яких мав установлюватися з урахуванням складності й терміновості виконуваних робіт; керівникам, при погодженні з головою урядової комісії, проводити у виключних випадках оплату праці робітників, зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС, в ІІІ зоні небезпеки - у п'ятикратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, по ІІ зоні - в чотирьохкратному розмірі і в І зоні - у трьохкратному розмірі.

Пунктом 4 ОСОБА_4 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 та ОСОБА_4 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 передбачали можливість залучення до роботи у понад урочний час та установлення працівникам підприємств, організацій і установ, виконуючим роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища, додаткову оплату праці за роботу в нічний час в розмірі 35 процентів погодинної тарифної ставки (окладу) за кожний час роботи в нічний час і максимальний розмір премії - 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць.

Проте такий вид оплати праці має заохочувальний характер, виплачувалася відповідно до діючого на підприємстві положення про преміювання, наказів про залучення до роботи в понадурочний час і може бути підтверджений документами первинного бухгалтерського обліку щодо конкретної особи працівника.

ОСОБА_2 не довів того, що під час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у нього у встановленому законом порядку виникло право на оплату праці за підвищеними тарифними ставками за 6 годинний робочий день та 6 денний робочий тиждень з застосуванням кратності за роботу в надурочний час, вихідні та святкові дні, та на премію в розмірі 60% від заробітної плати.

При відмові у задоволенні позову судові витрати по оплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави, а витрати по оплаті правової допомоги залишити за позивачем.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Гайсинське автотранспортне підприємство 10506», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в Гайсинському районі про визнання незаконною відмови в наданні довідки встановленого зразка для перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Судові витрати по оплаті судового збору віднести на рахунок держави, витрати по оплаті правової допомоги залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: