Справа № 1715/962/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі :

головуючого - судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом кредитної спілки "Аккорд" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову посилається на те, що 26 грудня 2006 р. між кредитною спілкою "Аккорд" та членом кредитної спілки "Аккорд" ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № РВ2345. Згідно з п.1.1. договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п.2.2 договору кредиту позичальнику було надано строком до 26.12.2007р. В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування коштами не провів.

Відповідно до п.2.2. договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування процентів є мінімальним : на залишок суми кредиту. розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено п.2.3 договору.

Станом на 24.01.2012 року заборгованість позивача становить, сума боргу за тілом кредиту становить 3120,58 грн., за проценти в сумі 5479,53 грн., пеня 3120,58 грн., що в сумі складає 11720,69 грн.

Просять суд, стягнути із відповідача заборгованість по договору кредиту у розмірі 11 720 (одинадцять тисяч сімсот двадцять) грн.. 69 коп. та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій просить суд справу розглядати у його відсутність позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача судове засідання не з'явився, однак подав до суду письмову заяву про застосування позовної давності, в якій просить застосувати позовну давність та відмовити в позові кредитної спілки «Аккорд».

Розглянувши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що 26 грудня 2006 р. між кредитною спілкою "Аккорд" та членом кредитної спілки "Аккорд" ОСОБА_1, було укладено кредитний договір № РВ2345.

Згідно з п.1.1. договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п.2.2 договору кредиту позичальнику було надано строком до 26.12.2007 р. В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін.

Відповідно до п.2.2. договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів (додаток до Договору). При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування процентів є мінімальним : на залишок суми кредиту розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено п.2.3 договору. Однак всупереч договірним зобов'язанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти (нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом п.2.3 Договору).

Позивач свої зобов'язання по договору виконав і видав відповідачу ОСОБА_1 кошти в сумі 5000 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером № 2111 від 26 грудня 2006 року.

Відповідно до п. 3.2 договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0.5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення.

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Уклавши з кредитною спілкою кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, крім того останній неодноразово був повідомлений про виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була.

Відповідач своїх зобов'язань по договору належним чином не виконав, кредит своєчасно та в повному обсязі не повернув, належну плату за користування кредитом (проценти) не вніс. Як слідує з письмових пояснень позивача, останній платіж по договору був здійснений відповідачем 13 квітня 2007 року.

Станом на 24.01.2012 року заборгованість позивача становить: сума боргу за тілом кредиту становить 3120,58 грн., за проценти в сумі 5479,53 грн., пеня 3120,58 грн., що в сумі складає 11720,69.

Викладені обставини представником відповідача не заперечуються і не оспорюються.

Згідно п.2.7. договору позивач має право достроково розірвати договір і повернути наданий кредит і нараховані проценти, звернувшись з позовом до суду, якщо відповідач протягом двох місяців не сплатив взагалі або сплатив не у повному обсязі платежі, узгоджені сторонами у рекомендованому графіку платежів (додаток № 1 до договору).

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає, що про порушення свого права позивач міг довідатися 27 травня 2007 року, оскільки відповідачем чергового платежу згідно рекомендованого графіку платежів (26 травня 2007 року) здійснено не було.

Оскільки договором кінцевим терміном повернення кредиту встановлено 26 грудня 2007 року, то, відповідно до вимог ч.5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності почався 27 грудня 2007 року.

З позовом до суду кредитна спілка «Аккорд» звернулася 24 січня 2012 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

У своєму клопотанні від 03.02.2015р. представник позивача посилається на те, що згідно з умовами кредитного договору його складовою є Положення про кредитування членів КС «Аккорд». Пунктом е) розділу 3 Положення позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за споживчими кредитами, процентами за користування ним, пені встановлено тривалістю 10 (десять) років, що відповідає ч. 1 ст. 259 ЦК України.

Однак, суд до вказаного письмового клопотання ставиться критично та вказана обставина не заслуговує на увагу, оскільки у вказаному положенні про кредитування членів КС «Аккорд», в пункті е) розділу 3 зазначено класифікацію кредитів, а в самому пункті е зазначається поділ кредитів за ступенем ризику і перелічені їх види.

Крім того, суд при прийняті рішення враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи №6-240цс14 від 11.02.2015р., відповідно до якої вбачається, що згідно ст.. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Окрім цього частиною першою статті 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вказаним правововим висновком Верховний суд України встановив, що при підписанні сторонами кредитного договру діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності, ці Умови не складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачкою вони не підписувались.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору № РВ2345 від 26.12.2006 року п.4 позичальник підтвердив, що ознайомлений з положенням про кредитування членів КС " Аккорд" Проте, жодних належних доказів про підписання вказаного положення відповідачем в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, враховуючи правову позицію висловлену Верховним судом України, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору відповідач підписав і Положення про кредитування членів КС " Аккорд", навпаки вбачається, що вказане Положення відповідачем не підписувалось.

Дослідивши позовну заяву, письмове клопотання від 03.02.2015р., суд прийшов до висновку про відсутність поважних причин пропущення позовної давності.

Відповідно до вимог ч.3, ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зболеною до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки, відповідачем подано заяву про застосування позовної давності, а судом не визнано поважними причини пропущення позовної давності, у позові кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором необхідно відмовити за спливом позовної давності.

На підставі ч.4 ст.267 ЦК України, керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,209,212, 214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові кредитної спілки «Аккорд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити за спливом позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.