Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Малого колективного підприємства «Сервіз» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції про витребування майна від добросовісних набувачів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та поновлення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 рокуМале колективне підприємство «Сервіз» (далі - МКП «Сервіз») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 жовтня 1995 року та акта прийому-передачі від 04 грудня 1995 року придбало у представництва Фонду державного майна України в Іршавському районі будівлі загальною площею 502,35 кв. м, які становлять 18/100 частини будівлі будинку побуту «Веселка» та приміщення загальною площею 25,0 кв. м, що становить

Ѕ частину будівель, які знаходяться за адресою: вул. Гагаріна, 42б «Автостанція», м. Іршава, Закарпатська область, та вул. Фрунзе, 1 у цьому ж місті. 23 листопада 2005 року державним реєстратором Іршавської РДА проведено реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіз» (далі - ТОВ «Сервіз»), яке є правонаступником МКП «Сервіз». Учасником ТОВ «Сервіз» з часткою в статутному фонді підприємства 65,80 % став ОСОБА_11 У подальшому рішенням суду були скасовані установчі документи ТОВ «Сервіз», а 12 серпня 2011 року відновлено реєстрацію МКП «Сервіз». У ІНФОРМАЦІЯ_1 учасник МКП «Сервіз» ОСОБА_11 помер. Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області за дружиною померлого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 визнано право власності на спадкове майно - нежиле приміщення першого поверху будівлі будинку побуту «Веселка», що складає 10/100 частин, загальною площею 221,60 кв. м, після смерті чоловіка ОСОБА_11, яке в подальшому скасовано. 03 вересня 2008 року ОСОБА_12 продала вказане майно ОСОБА_13 В подальшому вказане майно в розмірі 54/100 частки нежитлового приміщення площею 117,80 кв. м ОСОБА_14 продала ОСОБА_5, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 28 травня 2011 року ОСОБА_13 продала ОСОБА_4 22/100 частки спірного нежитлового приміщення площею 19,60 кв. м. 20 лютого 2012 року ОСОБА_13 продала ОСОБА_7 20/100 частин спірного нежитлового приміщення загальною площею 45,50 кв. м. ОСОБА_19 18 червня 2009 року продав 7/100 частки спірного нежитлового приміщення загальною площею 15,00 кв. м

ОСОБА_8

Посилаючись на наведене вище, МКП «Сервіз» просило суд витребування з володіння ОСОБА_5 - 28,3 кв. м, ОСОБА_6 -

74,50 кв. м, ОСОБА_8 - 15 кв. м, ОСОБА_4 - 49,6 кв. м,

ОСОБА_7 - 45,50 кв. м спірного нежитлового приміщення, що заходиться за адресою: АДРЕСА_1, та поновити реєстрацію вказаних приміщень за МКП «Сервіз».

РішеннямІршавського районного суду Закарпатської області

від 26 вересня 2013 року у задоволенні позову МКП «Сервіз» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов МКП «Сервіз» задоволено.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 13/100 частки нежилого приміщення, загальною площею 28,30 кв. АДРЕСА_1; ОСОБА_6 - 34/100 частки нежилого приміщення, загальною площею 74,50 кв. АДРЕСА_1; ОСОБА_8 7/100 частки нежилого приміщення, загальною площею 15 кв. АДРЕСА_1; ОСОБА_4 - 22/100 частки нежилого приміщення, загальною площею 49,60 кв. АДРЕСА_1; ОСОБА_7 - 20/100 частки нежилого приміщення, загальною площею 45,50 кв. АДРЕСА_1 на користь МКП «Сервіз», шляхом передачі зазначених нежилих приміщень у натурі.

Зобов'язано реєстраційну службу Іршавського РУЮ здійснити скасування державної реєстрації речових прав на вищезазначені нежилі приміщення за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8,

ОСОБА_17, ОСОБА_7 та відновити державну реєстрацію речових прав на вказані нежитлові приміщення за МКП «Сервіз».

У червні 2015 року ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, звернулася до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 березня 20105 року, визнано недійсним рішення загальних зборів засновників МКП «Сервіз», оформленого протоколом від 03 березня 2011 року № 2 про обрання директора МКП «Сервіз» ОСОБА_10 А тому, на думку заявника,

ОСОБА_10 не мала права на звернення до суду з даним позовом в інтересах МКП «Сервіз», та не мала права, як і ОСОБА_18 на представлення інтересів юридичної особи в суді.

На підставі наведеного вище ОСОБА_4, в інтересах якої діє

ОСОБА_9, просила суд задовольнити заяву.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня

2015 року заяву ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення або ухвали суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами - є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з п. п. 3, 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами ново виявлених обставин, визначених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що наведені заявницею обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні положень п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, оскільки вони не є юридичними фактами, які мають істотне значення для розгляду справи; вони виникли після розгляду справи судом; такі не входять до предмета доказування у справі і не можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі; вони не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, і не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_9, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 вересня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана