н/п 2/490/3440/2015 Справа № 490/5995/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Рішення

Іменем України

22 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про припинення договору поруки,-

в с т а н о в и в :

23 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення договору поруки. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.06.2008 року, у якості забезпечення вимокання зобовязань ОСОБА_2, між ним та ПАТ «Фідобанк» був укладений договір поруки. 16 серпня 2012 року поручителю, як і позичальнику, була направлена письмова вимога про дострокове погашення кредитної заборгованості, яка залишена ними без задоволення.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 2 вересня 2014 року стягнуто на користь Банку солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 901 614,45 доларів США заборгованості за кредитним договором, із яких: 871 117,51 дол. США - заборгованість за кредитом, 30 496,94 дол. США - заборгованість по процентам, а також 50 000 грн. пені. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Посилаючись на те, що договором поруки та додатковою угодою до нього не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання усіх зобовязань боржника за договором, за такого, позовна заява про стягнення боргу до позивача була предявлена після спливу шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобовязання, а тому порука є припиненою.

Позивач та його представник надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник ПАТ «Фідабанк» надав суду заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі є достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 червня 2008 року між акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 990 000 доларів США зі сплатою12,5 % річних строком до 15 червня 2018 року включно.

Позичальник зобов'язалася щомісячно погашати суму кредиту та відсотків відповідно до графіка погашення кредиту.

Умовами кредитного договору передбачено, що він діє до повного погашення заборгованості (п.4.3 договору), кінцевий строк повернення кредиту - 15 червня 2018 року включно (п.1.1.1 договору).

Крім того, кредитним договором визначено, що у разі неналежного виконання кредитного зобов'язання, зокрема, порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів в порядку, що визначений графіком погашення кредиту, Банк має право на дострокове стягнення усієї кредитної заборгованості (п.4.3 кредитного договору).

В порядку забезпечення вказаного кредитного зобов'язання 17 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність з позичальником за вказаним кредитним договором в повному обсязі.

Договором поруки передбачено, що він діє до повного виконання зобов'язань по Договору поруки. Порука припиняється з припиненням забезпечених нею зобовязань, а також у разі зміни зобовязання без згоди Поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (п.5.3-5.4 договору поруки).

Крім того, у договорі поруки сторони зазначили, що поручитель зобов'язується, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору поруки, Поручитель у випадку невиконання Боржником ОСОБА_4 зобовязань перед кредитором має здійснити виконання ОСОБА_4 зобовязань в обсязі, заявленому кредитором протягом 7 банківських днів з дати отримання вимоги, про що також зазначено в Вимозі від 15.08.2012 року.

23 травня 2011 року між банком та позивачем була укладена додаткова угода №1 до вищевказаного договору поруки, відповідно до якої останній підтверджує, що він надає свою згоду на будь-які нові зміни умов кредитного договору, з моменту їх внесення в кредитний договір, а також на збільшення обсягу відповідальності Поручителя у звязку з такими змінами.

В зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитного зобов'язання, 15 серпня 2012 року Банк направив позивачу письмову вимогу про негайне погашення заборгованості у семиденний строк за Договором кредиту в сумі 891 620,24 долари США та пеню 240382,14 грн..

В серпні 2013 року Банк звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості яка, за його розрахунком, станом на 26 липня 2013 року становить 901 614,45 доларів США, із яких: 871 117,51 дол. США - заборгованість за кредитом (тіло) і 30 496,94 дол. США - заборгованість по процентам, а також пеня в сумі 373 268,17 грн. (а.с.12-13).

Таким чином, Банк відповідно до положень ст. 1050 ЦК України та п. 4.3 основного договору скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Матеріали справи не містять доказів про звернення Банку до поручителя з вимогами протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який було змінено ним відповідно до умов основного договору.

Згідно положень ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя.

Саме до цього зводяться правові висновки, викладені у постановах Верхового суду України у справі № 6-106цс/14 від 24 вересня 2014 року, у справі № 6-125/14 від 17 вересня 2014 року, які є обов'язковими для застосування в силу ст. 360-7 ЦПК України.

Враховуючи викладене, умови кредитного договору та договору поруки, пред'явлення Банком вимоги до поручителя у серпні 2013 року, тоді як строк дострокового повернення усієї кредитної заборгованості настав у вересні 2012 року, свідчить про пропуск шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Отже, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_1 є припиненою.

Виходячи із правового змісту, строк поруки належить до преклюзивних строків і не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може, а тому часткове погашення заборгованості позичальником не продовжує (не перериває) строк поруки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.- в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про припинення договору поруки задовольнити.

Визнати договір поруки від 17 червня 2008 року та додаткову угоду №1 від 23 травня 2011 року до договору поруки від 17 червня 2008 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» та АБ «Факторіал-банк», з однієї сторони та ОСОБА_1, з другої сторони, таким, що припинив свою дію.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.