РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6501/15-ц

пр. № 2/759/3622/15

02 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Уляновської О.В.,

секретаря Бандури Н.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд шлюб з відповідачем розірвати та стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 40% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного щомісячно, посилаючись на ті підстави, що через відсутність взаєморозуміння, спільне життя у них не склалось через розходження поглядів на сімейне життя у звязку із чим сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає участі у вихованні не приймає

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти можливості примирення заперечувала.

Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про слухання справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило (а.с.18-20).

Суд, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами було зареєстровано шлюб 30.11.2002 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києві, актовий запис № 1620 (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6, 7).

Згідно довідки форми №3 КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва від 20.04.2015 р. за № 3055 за адресою: м. Київ, пр-т. ОСОБА_6, 12, кв. 84 проживають сторони та їх спільні діти (а.с.8).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, погодження сторін щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 у розмірі 40% з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Згідно із п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною на час подання позов до суду), від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110-112, 180-183 191, 192, 197 Сімейного Кодексу України, ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції м. Києві, актовий запис № 1620 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь позивача ОСОБА_7 для утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 40% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: