Справа № 303/7204/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

02 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - Готра Т.Ю.

суддів - Кондора Р.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (далі по тексту - ПАТ «ВіЕйБі Банк») оскаржило в апеляційному порядку рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року, яким позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» 13296,06 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 243, 60 грн.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про визнання договору поруки припиненим задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від 25.12.2007 року, укладений між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 121,80 грн.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 121,80 грн.

У апеляційній скарзі банк просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову банку в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити. Зокрема зазначає, що суд безпідставно відмовив у позові до поручителя та задовольнив зустрічний позов. Посилається на те, що відповідно до п. 1.3 договір поруки діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Станом на даний час зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконано, заборгованість позичальника складає 13 296,06 грн., яка підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Сторони у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні скарги банку слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що 25.12.2007 між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в сумі 14158,42 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,7% річних, з кінцевим строком повернення до 24 грудня 2012 року (а.с 7-15).

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 25.12.2007 було укладено договір поруки, згідно якого останній поручився перед банком за виконання боржником ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с.21-22).

Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, а саме у строк, встановлений договором, до 24 грудня 2014 року не повернув кредит та не сплатив відсотки за його користування, у зв'язку з чим у нього станом на 11 листопада 2014 року виникла заборгованість в сумі 13296,06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 941,44 доларів США, відсотків за користування кредитом - 36,20 доларів США та неустойки (штраф, плата за пропуск платежів) - 635, 62 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як роз'яснено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, із змінами і доповненнями, - при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як слідує з договору поруки від 25.12.2007, укладеного між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2, то у п.1.3 зазначеного договору встановлено, що договір діє до повного виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Отже, з зазначеного договору поруки слідує, що в такому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання зобов'язання за кредитним договором - не є установленням строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України.

Як вбачається з кредитного договору від 25 грудня 2007 року, то у ньому встановлено строк виконання позичальником основного зобов'язання, а саме 24 грудня 2012 року (п.1.2. договору). А тому шестимісячний строк пред'явлення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до поручителя ОСОБА_2 вимоги про повернення боргу слід рахувати з 24 грудня 2012 року - дня настання строку виконання позичальником основного зобов'язання.

Оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» з письмовою вимогою до поручителя ОСОБА_2 про повернення боргу належним чином не звертався, так як наявна в матеріалах справи вимога банку про повернення кредитних коштів від 10 жовтня 2014 року не є таким доказом, оскільки в справі відсутні будь-які докази про її направлення банком та її отримання поручителем ОСОБА_2 (а.с. 29), - а до суду з позовом банк звернувся лише 14.11.2014 (а.с.2), що вказує на пропуск ним шестимісячного строку для пред'явлення позову до поручителя, який закінчився ще у червні 2013 року, а тому порука ОСОБА_2 на підставі ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою.

Встановивши, що позичальник ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, а саме у строк, встановлений кредитним договором, не повернув кредит та не сплатив відсотки за його користування, а порука ОСОБА_2 є припиненою, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості в розмірі 13296,06 грн. лише з позичальника ОСОБА_1 та визнав припиненим договір поруки від 25.12.2007 року, укладений між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст.308 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга банку відхиленню, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді