09.06.2015 Справа № 363/1373/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у березні 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 700 (сімсот) грн. щомісячно на кожного із дітей, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тобто не виконує належним чином своїх зобовязань щодо утримання дітей, чим ставить їх в скрутне матеріальне становище.

В судове засідання позивачка не зявилася надала суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 500 грн. щомісячно, на кожного із дітей, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та просила судовий розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти стягнення з нього аліментів на користь позивача не заперечує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 30 вересня 2007 року Шляхівською сільською радою Бершадського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 037790 (а.с. 5).

ОСОБА_3, 23 квітня 2010 року, народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є спільними дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 6-7).

Відповідно до довідки від 20 березня 2015 року № 229, виданої Катюжанської сільською радою Вишгородського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні (а.с. 8).

Згідно довідки від 20 березня 2015 року № 228 за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с. 9).

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сімю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сімї.

Стаття 180 Сімейного кодексу України встановлює, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні діти проживають разом з матірю та перебувають на її утриманні.

Відповідач не надає матеріальної підтримки, та не бере участі у вихованні дітей.

Виплат по іншим виконавчим листам відповідач не здійснює, не має на утриманні інших неповнолітніх чи не працездатних осіб.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також судом зазначається про те, що відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з 27 березня 2015 року.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 27 березня 2015 року і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення платежу за один місяць у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя