Справа № 212/5611/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Колочко О.В.,
секретарі судового засідання Зіміної К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право на житло,
14 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира № 96 житлового будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Дана квартира була придбана позивачем за договором купівлі-продажу від 30.10.2014. Відповідачі не являються членами сімї позивача, не мешкають за зазначеною адресою, і їх реєстрація в спірній квартирі унеможливлює здійснення позивачем права користуватися та розпоряджатися нею, крім того позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, в звязку з чим позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30 жовтня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, за яким ОСОБА_4 передала майно у власність ОСОБА_1, а ОСОБА_1 прийняла майно і сплатила за нього оговорену грошову суму. Предметом цього договору є нерухоме майно, а саме квартира № 96 у будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 6-7).
Вказаний договір посвідчено державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 2-2183.
Згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2014, право власності на спірну квартиру зареєстровано за позивачем (а.с. 8).
Як вбачається з довідки № 3266 від 06.10.2015, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація № 31», власником квартири 96 в будинку 44 мкрн- 5-й Зарічний м. Кривий Ріг являється ОСОБА_1, за вказаною адресою зареєстровано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Підстави припинення права власності визначені ст. 346 ЦК України, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті визначено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Таким чином, право користування відповідачів квартирою № 96 житлового будинку № 44 на мікрорайоні 5-й Зарічний в м. Кривому Розі Дніпропетровської області припинилося унаслідок укладення позивачем з ОСОБА_4 договору купівлі-продажу, за умовами якого вона продала вказану квартиру ОСОБА_1
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 16, 319, 321, 346, 379, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 74, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користування житловим приміщенням шляхом визнання осіб такими, що втратили право на житло задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належною їй квартирою № 96 будинку № 44, мікрорайон 5-й Зарічний в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою № 96 будинку № 44, мікрорайон 5-й Зарічний в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору по 121,80 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення суду складено та підписано 06 жовтня 2015 року.
Суддя: О. В. Колочко