Справа № 275/246/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Грищенка М.В.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Брусилів Житомирської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, виконавчого комітету Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту дійсним,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання дійсним заповіту, посвідченого 17 січня 2014 року в Ставищенській сільській ради матірю позивача ОСОБА_5 на спадкове майно земельну ділянку площею 4,6499 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

15 травня 2015 року за клопотанням позивача ухвалою суду залучені до участі в справі як співвідповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, виконавчий комітет Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

В позовній заяві в обгрунтування позову зазначено, що 08 травня 2014 року померла мати позивачки ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5 позивачка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заяви про прийняття спадщини також були подані братом позивачки ОСОБА_3, сестрою позивачки ОСОБА_2 При житті мати посвідчила 17 січня 2014 року в Ставищенській сільській раді заповіт, відповідно до якого заповіла позивачці свій земельний пай площею 4,6499 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заповіт було складено і підписано вдома у заповідача ОСОБА_5 по вул.Лузанівській,85, в с.Ставище Брусилівського району Житомирської області. Заповіт було посвідчено в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Також за доручення заповідача ОСОБА_5 заповіт підписано свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7

17 березня 2015 року позивачкою було подано до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 заповіт від 17 січня 2014 року. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, так як заповіт ОСОБА_5 складений з порушенням вимог Цивільного кодексу. В постанові зазначено, що в заповіті відсутній підпис особи, яка за дорученням заповідачки підписала заповіт.

Ніде в законі не передбачено, що заповіт не можуть посвідчувати свідки, які при цьому присутні. Заповіт було складено у письмовій формі. Волевиявлення матері позивачки на складання та підписання заповіту було вільним та відповідало її волі. Заповіт було посвідчено відповідно до вимог діючого законодавства України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві, просила задовольнити, судові витрати по оплаті судового збору з відповідачів не відшкодовувати.

Відповідачка ОСОБА_2, одночасно вона на підставі довіреності представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, в заперечення позову пояснила, що наскільки їй відомо, що мама хотіла, щоб все майно було на старшого брата. У період складення заповіту вона з мамою не розмовляла, нічого у неї не запитувала і вона їй нічого не говорила про заповіт.

Представник відповідача в.о. сільського голови Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_8 надіслав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що заповіт було складено відповідно до вимог діючого законодавства, Ставищенська сільська рада не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 подав до суду письмові завперечення, в яких зазначив, що заповіт посвідчений не ним, він як приватний нотаріус може виступати відповідачем по справі, якби в позовній заяві ставилося питання про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною, але таке питання не ставиться. Тому просив закрити провадження в справі, так як вимоги предявлені не до належного відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, згідно ст. 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином, який дійсний за умови додержання встановленої законом форми та змісту.

Стаття1247 ЦК України висуває такі вимоги до форми заповіту:

1) складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення;

2) має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК ( за дорученням заповідача його підписує інша особа, що засвідчується у відповідному порядку із зазначенням причин, за яких текст заповіту не міг підписати заповідач власноруч);

3) має бути посвідчений нотаріусом або уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування якщо у населеному пункті немає нотаріуса.

Відповідно до ст.1248 ЦК України при посвідченні заповіту нотаріусом, заповідач особисто подає йому написаний власноруч або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів заповіт. Але нотаріус може записати заповіт зі слів особи власноруч чи за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Відповідно частин 1,2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо було встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Заповіт є одностороннім правочином, тому до нього застосовуються загальні положення про правочин та положення про недійсність правочинів, встановлених ст.ст.215-236 ЦК України.

Відповідно до частин 2, 4 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин).

У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що ОСОБА_5, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 08 травня 2014 року, місцем смерті є с.Ставище Брусилівського району. Після смерті ОСОБА_5 подали заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 діти померлої ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

17 березня 2015 року позивачка ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 заповіт померлої ОСОБА_5, який був складений та посвідчений 17 січня 2014 року секретарем Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області. За змістом вказаного заповіту ОСОБА_5 заповіла своїй дочці ОСОБА_9 свій земельний пай площею 4,6499 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В тексті заповіту зазначено, що заповіт було складено і підписано вдома у заповідача ОСОБА_5 по вул.Лузанівській,85, в с.Ставище Брусилівського району Житомирської області. Заповіт записаний зі слів заповідача ОСОБА_5 секретарем Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_10 Також в заповіті зазначено, що у звязку з тим, що заповідач ОСОБА_5 за станом здоровя не може особисто прочитати текст заповіту та підписати власноручно, за її дорученням в її присутності текст заповіту до його підписання прочитаний вголос запрошеними нею свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7. Заповіт підписаний свідками за дорученням заповідача ОСОБА_5

17 березня 2015 року приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,6499 гектарів, так як заповіт ОСОБА_5 складений з порушенням вимог Цивільного кодексу України. В мотивувальній частині постанови приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зазначив, що в заповіті відсутній підпис особи, яка за дорученням заповідачки підписала заповіт.

За показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 вони були присутні під час складення заповіту ОСОБА_5, підтвердили, що заповіт був прочитаний вголос, і ОСОБА_5, яка сама не могла розписатись, попросила, щоб вони підписали заповіт.

Дослідивши форму та зміст заповіту ОСОБА_5, оцінивши встановлені у судовому засіданні обставини складення та підписання вказаного заповіту, суд вважає, що висновки приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про те, що заповіт ОСОБА_5 складений з порушенням вимог Цивільного кодексу України, оскільки в заповіті відсутній підпис особи, яка за дорученням заповідачки підписала заповіт, є помилковими. Текст заповіту містить підписи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В тексті заповіту є запис про те, що заповідач ОСОБА_5 за станом здоровя не може особисто підписати власноручно заповіт, тому заповіт підписаний за її дорученням ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Суд вважає, що при складанні заповіту ОСОБА_5 були дотримані як вимоги ст.1247 ЦК України щодо підписання заповіту іншою особою, якщо заповідач не міг власноруч підписати текст заповіту, так і вимоги ст.1248 ЦК України щодо посвідчення заповіту при свідках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, оскільки законом не передбачено, що свідок, який був запрошений на виконання вимог ст.1248 ЦК України, не може також підписати заповіт за дорученням заповідача на виконання вимог ст.1247 ЦК України.

Суд не приймає до уваги інших обставин складення даного заповіту, за наявності яких заповіт може бути визнаний недійсним, оскільки з таких обставин заповіт відповідачами, іншими особами не оспорюється, за показаннями відповідачки ОСОБА_2, яка одночасно на підставі довіреності є представником відповідача ОСОБА_3, вони до суду з позовом про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним не зверталися.

З урахуванням вимог ст.11 ЦПК України про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, оскільки судом не встановлені обставини, передбачені ч.1 ст.1257 ЦК України, за наявності яких заповіт є нікчемним.

Зважаючи на клопотання позивачки, яка не бажає відшкодування з відповідачів понесених нею судових витрат, суд не присуджує з відповідачів на її користь документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, виконавчого комітету Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту дійсним задовольнити повністю.

Визнати дійсним заповіт, складений 17 січня 2014 року від імені ОСОБА_5, померлої 08 травня 2014 року, на користь ОСОБА_1, який посвідчений секретарем Ставищенської сільської ради Брусилівського району Житомирської області і підписаний двома свідками ОСОБА_11, ОСОБА_7.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М. В. Грищенко