Номер провадження: 22-ц/785/2441/15
Головуючий у першій інстанції Драгомерецька К. П.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Селянського фермерського господарства "Марія" на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом Селянського фермерського господарства "Марія" до управління Держземагенства в Котовському районі, Селянського фермерського господарства "Перлей М.Д.", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,-

встановила:

У квітні 2013 року Селянське фермерське господарство "Марія" (далі СФГ "Марія") звернулося до суду з зазначеним позовом та просило визнати договори оренди земельних ділянок, що були укладені між відповідачами, недійсними.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.08.2005 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та СФГ "Марія" було укладено договори оренди земельних ділянок, які в подальшому були зареєстровані у Котовському районному відділу Одеської філії ДП "Центр ДЗК" 22.02.2006 року за № 00025 та № 00024.

Після укладання договорів з позивачем відповідачі уклали повторно, на ті ж самі земельні ділянки договори оренди землі від 09.10.2012 року з СФГ "Перлей М.Д.", зареєстровані у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за № 03011 та № 03012.

Оскільки чинне законодавство не передбачає укладання двох договорів на одну земельну ділянку, позивач вважає, що договори, які були укладені між відповідачами по справі за часом пізніше, слід визнати недійсними в судовому порядку.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, СФГ "Марія" подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог СФГ "Марія", суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки підстави визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, на які спирається позивач, не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, так як спірні договори можуть бути визнані недійсними внаслідок порушення ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" і лише у разі звернення з позовом сторони спірного договору.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 3,1155 га, що розташована на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_2, виданим 06.12.2004 року Котовською райдержадміністрацією Одеської області (а.с.9).

ОСОБА_4, на праві власності належала земельна ділянка площею 3,1351 га, розташована на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області, на підставі державного акту серія НОМЕР_1, виданого 06.12.2004 року Котовськоюрайдержадміністрацією Одеської області (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.07.2013 року (а.с.55-56).

Відповідно до листа Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 04.04.2014 року за № 226/01-16 спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_6 (а.с.59).

З матеріалів справи вбачається, що 15 серпня 2005 року між СФГ "Марія" та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі площею 3,1351 га, строком на 10 років (а.с.12-14).

22.02.2006 року за порядковим № 00024 у Державному реєстрі земель вчинено запис про державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі за реєстраційними № 24.

15 серпня 2005 року між СФГ "Марія" та ОСОБА_5 був укладений договір оренди землі площею 3,1155 га, строком на 10 років (а.с.6-8).

22.02.2006 року за порядковим № 00025 у Державному реєстрі земель вчинено запис про державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі за реєстраційним № 25.

Також судом встановлено, що у 09.10.2012 році ОСОБА_5, ОСОБА_4 уклали договори оренди землі з СФГ "Перлей М.Д. на ті ж самі земельні ділянки, що й з СФГ "Марія", а саме:

- договір оренди землі від 09.10.2012 року, укладений між ОСОБА_5 та СФГ "Перлей М.Д.", що зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за реєстраційним № 03012, площею 3,1155 га.;

- договір оренди землі від 09.10.2012 року, укладений між ОСОБА_4 та СФГ "Перлей М.Д.", що зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі 29.10.2012 року за реєстраційним № 03011, площею 3,1351 га.;

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент укладання відповідних договорів оренди, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно ст. 20 Закону України "Про оренду землі" укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду землі" передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відтак договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнута згода.

Договір оренди землі набирає чинності (є укладеним) після його державної реєстрації, відповідно до ст. 18 ЗУ "Про оренду землі", ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України.

Договори оренди від 15.08.2005 року, що були укладені між СФГ "Марія", ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в ДКЗ 22 лютого 2006 року за №№ з/п 0024 і 0025, та зазначеним договорам оренди надані реєстраційні номери, відповідно - 24 та 25, що підтверджується листом в.о. начальника Управління Держземагенства у Котовському районі Одеської області від 06.03.2015 року № 29-1504-0.12-2285/0/2-15 та витягом з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Таким чином, при чинності договорів оренди з СФГ "Марія" відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договори оренди на ці ж земельні ділянки з СФГ "Перлей М.Д.", а відділ Держкомзему у Котовському районі Одеської області, правонаступником якого є Управління Держземагенства у Котовському районі Одеської області, повторно, безпідставно здійснив державну реєстрацію договорів оренди між СФГ "Перлей М.Д." та ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Суд першої інстанції на усі зазначені обставини увагу не звернув, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

Посилання представника Управління Держземагенства у Котовському районі Одеської області на те, що укладені договори оренди землі між СФГ "Марія", ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не відповідають вимогам Наказу Держкомзему від 02.07.2003 року № 174 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення Державного реєстру земель", оскільки кількість цифр у реєстраційному номері повинно бути 12, а представник Одеської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" ОСОБА_8, з невідомих підстав, внесла запис до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, не пересвідчившись про реєстрацію в електронному вигляді, яка і є юридичним підтвердженням реєстрації договору, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідач помилково вважає номери запису 0024 та 0025 реєстраційними номерами 24 та 25).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_9 не зверталися з заявами до СФГ "Марія" або до суду про розірвання договорів оренди. Зазначені договори оренди є дійсними та не розірвані між сторонами у передбачений законом спосіб.

Відповідно до п. 38 договорів оренди від 15.08.2005 року не передбачено розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

Згідно з п. 36 зазначених договорів, дія договору припиняється уразі закінчення строку, на який його було укладено, або придбання орендарем земельної ділянки у власність.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не звертаючись з письмовою заявою про зміну умов договору, припинення договору, у порушення вимог ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" та ст. 125 ЗК України, в односторонньому порядку розірвали договори з СФГ "Марія" та уклали договори з "Перлей М.Д.", що у даному випадку являється незаконним, оскільки договором не передбачено розірвання його в односторонньому порядку, а термін дії договорів закінчується лише у 2015 році.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що з даним позовом може звернутися лише сторона договору, оскільки договори оренди земельних ділянок, що були укладені між "Перлей М.Д." та ОСОБА_4, ОСОБА_5 порушують законні права і інтереси СФГ "Марія", оскільки вони несуть збитки бо не можуть належним чином користуватися земельними ділянками, які знаходяться на даний час у них в оренді, тобто зміст оспорюваних договорів оренди правочину суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог СФГ "Марія" у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства "Марія" задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Селянського фермерського господарства "Марія" до управління Держземагенства в Котовському районі, Селянського фермерського господарства "Перлей М.Д.", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між СФГ "Перлей М.Д." та ОСОБА_4, від 09 жовтня 2012 року, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі Одеської області за № 03011 29.10.2012 року, з моменту його укладання, тобто з 09 жовтня 2012 року.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між СФГ "Перлей М.Д." та ОСОБА_5, від 09 жовтня 2012 року, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Котовському районі Одеської області за № 03012 від 29.10.2012 року, з моменту його укладання, тобто з 09 жовтня 2012 року.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко