Провадження 2/127/1042/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 мотивував тим, що 05.11.2010 року він позичив відповідачеві 123 800 грн. до 05.11.2011 року, про що було складено відповідну розписку. Позивач виконав умови, надавши ОСОБА_3 грошові кошти, однак борг відповідач не повернув, що спонукало позивача звернутись до суду із даним позовом. Просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 05.11.2010 року - 123800 грн., інфляційні - 20889,46 грн., 3% річних - 11 070 грн., а також судові витрати в сумі 1557,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задоволити. Суду пояснив, що він 05.11.2010 року позичив ОСОБА_3, як другу сім'ї, 123800 грн. на розвиток бізнесу, про що відповідач написав розписку. Станом на день розгляду справи борг не повернутий. Наголосив, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші, однак відповідач пояснив, що через матеріальні труднощі не може повернути йому борг.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 позов підтримав, просив задоволити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму боргу, інфляційні, 3% річних та судові витрати.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений поштовою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 05.11.2010 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 гроші в сумі 123 800 грн. на строк до 05.11.2011 року. ОСОБА_3 отримав кошти, про що . написав власноручно розписку, яка була оглянута в оригіналі (а.с. 6).

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогам ст. 1046 ЦК України.

Позивач виконав умови договору позики від 05.11.2010 року та передав грошові кошти відповідачу, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, борг не повернув, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, і регулюються нормами глави 48, 51, 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оригінал розписки від 05.11.2010 року знаходиться у позивача, що свідчить про невиконання відповідачем умов щодо повернення боргу.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Станом на 28.10.2014 року (звернення до суду з позовом) загальний строк прострочення зобов`язання становить 1088 днів (з 06.11.2011 року до 28.10.2014 року).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, що не був оспорений відповідачем, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за цей період становить 144 689,46 грн., а 3% річних - 11 070,77 грн., тому дані суми підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1557,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 05.11.2010 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 144 689 (сто сорок чотири тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 46 коп., 3% річних - 11 070 (одинадцять тисяч сімдесят) грн., а також судові витрати в сумі 1557 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят сім) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: