Справа №451/324/15-ц
Провадження № 2/451/182/15
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, третя особа відділ Держземагенства у Радехівському районі про встановлення факту належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на землю, визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

встановив:

6 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, третя особа відділ Держземагенства у Радехівському районі про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданого 01.02.2010 року Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка, площею 0,7156 га. та земельна ділянка, площею 1,3170 га., а всього загальною площею 2,0626 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Сушнівської сільської ради Радехівського районну Львівської області і належить на праві приватної власності, що стверджується відповідним державним актом серія НОМЕР_2, зареєстрованого 12.03.2001 року за №13942. За життя спадкодавець ОСОБА_2, розпорядилася цим майном на його користь, склавши заповіт. Після смерті спадкодавця він звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, на підставі якого була відкрилася спадкова справа. Однак видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 2,0626 га.,га, яка розташована на території Сушнівської сільської ради, Радехівського району, Львівської області, і належала померлій ОСОБА_2, нотаріальна контора не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що і стало підставою для звернення до суду. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній раді за місцем знаходження земельної ділянки, однак зареєструвати на померлу людину державний акт неможливо, як і не можливо видати державний акт не його власнику. Просив поставити рішення, про задоволення позовних вимог.

В процесі розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги, посилаючись нс обставини, які викладені у позовній заяві, просив постановити рішення, яким та Встановити факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, від 12.03.2001 року, виданого на ім»я «ОСОБА_2» та визнати за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку, площею 0,7156 га. та земельну ділянку площею 1,3170 га., загальною площею 2,0626 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на територї Сушнівської сільської ради Радехівського районну Львівської області, в порядку спадкуванні після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В заяві зазначав, що у Державному акті серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року, який виданий ОСОБА_3 допущена помилка, так як в дійсності вона по батькові «ОСОБА_2, а не ОСОБА_2

У судове засіданні сторони не з»явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується розписками про вручення судових повісток (а.с.37-38).

Від представника позивача ОСОБА_4 до суду поступила заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.40).

Від Сушнівської сільської ради поступила заява, в якій зазначено, що Сушнівська сільська рада проти позову не заперечує і просить справу розглядати за відсутності їх представника за наявними у справі матеріалами (а.с.39).

У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися представник позивача та представник відповідача.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд робить висновки про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданого 01.02.2010 року Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.5).

Із свідоцтва про народження ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Корчин Радехівського району Львівської області, батьками значаться: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ( а.с.7).

До дня смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області №82 від 20.03.2012 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 2,0626 га, яка складається із земельної ділянки, площею 0,7156 га. та земельної ділянки, площею 1,3170 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом, серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року (а.с.6).

Відповідно до «Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою», яка затверджена наказом Держкомзему від 22.06.2009 року №325 організацію робіт з видачі державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою у разі виявлення землевласником (землекористувачем) у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок, втраті (пошкодженні) державного акта - здійснюють Головні управління Держкомзему в районах. Також даною інструкцією визначений порядок дій а саме, що для отримання нового державного акта землевласнику (землекористувачу) необхідно письмово звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему. Згідно Інструкції №325, новий державний акт видається тільки на ім'я власника (спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого. Зареєструвати на померлу особу Державний акт не можливо, як і не можливо, видати дублікат акта на ім»я померлого.

Рішенням Радехівської районної ради Львівської області Х сесії ІІІ демократичного скликання від 25 лютого 2010 року затверджено проект передачі земельних часток (паїв) у приватну власність земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території сіл Сушно, Тобтолів, Обортів Радехівського району Львівської області та передано у приватну власність земельні частки (паї) згідно додатку №1 та видано їм державну акти на право приватної власності на землю (а.с.28).

Із додатку №1, який є невід»ємною частиною від рішення вбачається, що у списку осіб, яким надано дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельні частки (паї) є і ОСОБА_3, які видано Державний акт, серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року на право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,03261 (а.с.29-34)

Проте, на думку суду у Держаному акті, серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року, який виданий ОСОБА_3 допущена помилка, так як в дійсності вона по батькові «ОСОБА_2, а не ОСОБА_2 (а.с. 35- 35 зворот).

Вказане підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, де у графі мати зазначено ОСОБА_2, заповітом складений від її імені від 10.08.2009 року, записами у будинковій книзі про місце її реєстрації та ощадною книжкою серії НОМЕР_3 (а.с.7,18, 48-49).

Судом безспірно встановлено, факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року, виданого на ім»я «ОСОБА_2».

Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом. Згідно заповіту призначається спадкоємець і порядок розподілу майна в залежності від волі заповідача.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Документом, що зумовлює виникнення права на спадщину за заповітом, є заповіт, оформлений згідно з встановленим законодавством порядком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування є суб'єктивним правом, що передбачає вступ спадкоємця у спадкові правовідносини, що відображається відповідно у прийнятті спадщини.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить де спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як вбачається із заповіту від 10 серпня 2009 року, складеного ОСОБА_2, та посвідченого секретарем Сушнівської сільської ради Радехівського району і зареєстрованого в реєстрі за №16, ОСОБА_2 заповіла все своє майно належне їй на день смерті і на яке вона за законом матиме право сину ОСОБА_1 (а.с.18- 18 зворот).

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Узагальнюючи наведене, враховуючи, що у Державному акті серії НОМЕР_2 від 12.03.2001 року на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва міститься помилка, видати його дублікат на ім»я власника (спадкодавця) взамін втраченого та зареєструвати на померлу особу неможливо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, а відтак їх необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 147, 158, 197, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, від 12.03.2001 року, виданого на ім»я «ОСОБА_2».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,0626 га, яка складається із земельної ділянки, площею 0,7156 га. та земельної ділянки, площею 1,3170 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сушнівської сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.