Справа № 308/5183/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 липня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання або досягнення двадцяти трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є її батьком, 07.11.2002 року шлюб між батьками був розірваний. На даний час вона навчається на І курсі денного відділення факультету іноземної філології в Ужгородському національному університеті, а тому потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з першого дня навчання та до досягнення нею 23 років. Проти винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження серії І-ФМ №260181 від 13.09.1996 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються батьками - повнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Частиною 1 статті 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З довідки декану факультету іноземної філології ДВНЗ «Ужгородський національний університет» №299 від 24.04.2015 року слідує, що ОСОБА_1 є студенткою 1-го курсу денного відділення факультету іноземної філології Ужгородського національного університету.

Позивачкою ОСОБА_1 ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При призначенні аліментів, суд згідно ст.182 СК України враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно розяснень, що містяться в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З пояснень позивачки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, його заробіток є нерегулярним та мінливим.

Оцінивши в сукупності зібрані докази, приймаючи до уваги, що повнолітня донька ОСОБА_1 продовжує навчання і потребує додаткової матеріальної допомоги, батько дитини має можливість надати таку допомогу, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 06.05.2015 року і до досягнення останньою 23 річного віку чи припинення навчання.

Вимога позивачки про стягнення аліментів починаючи з першого дня її навчання, а саме з 01.09.2014 року, до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 даної норми визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Позивачкою всупереч ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано суду жодного належного доказу, який би підтвердив факт вживання нею заходів щодо одержання від батька аліментів після досягнення нею повноліття та початку навчання, а також ухилення відповідача від їх сплати, а тому суд вважає, що підстав визначених ч.2 ст.191 СК України для стягнення аліментів за минулий час не має.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184, 199 СК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 61, 208, 209, 224, 226, 227, 233, 294, 367 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 6 травня 2015 року і до досягнення останньою 23 річного віку чи припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.