У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Буцяка З.І., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про стягнення боргу.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про стягнення боргу відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вказує на його незаконність, оскільки судом не взято до уваги, що вимога про дострокове погашення кредиту до ОСОБА_2 банком була направлена 19 серпня 2011 року, після того, як позичальник з липня 2011 року припинив виконувати свої зобов'язання за кредитним договором. Зазначає, що така вимога отримана позичальником 29 серпня 2011 року, тому відповідно до п. 4.9 кредитного договору, строк виконання основного зобов'язання настав 31 вересня 2011 року. Судом не враховано, що трирічний строк для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителя закінчився 31.09.2014 року, тому звернення до суду 19 серпня 2014 року з позовом про стягнення з відповідача заборгованості не можна вважати пропуском строку позовної давності.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду для стягнення заборгованості з поручителя по кредитному договору, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2007 року між ПАТ «Кредобанк» і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №192-07, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 890 000,00 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % річних, з кінцевим терміном повернення 25 липня 2022 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 23 червня 2014 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 477 547,69 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 липня 2007 року між сторонами був укладений договір поруки № 192-07/3, за умовами якого, ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, штрафних санкцій).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задоволенно. Визнано припиненим зобов'язання за договором поруки укладений між ПАТ «Кредобанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 07 квітня 2015 року вказане рішення залишено без зміни.

Відповідно, до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі. Що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У зв'язку з припиненням поруки позов про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя задоволенню не підлягає, оскільки жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Всі права та обов'язки сторін за цим договором слід вважати припиненими у тому числі й якщо договір поруки припинився на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :