Номер провадження 2-о/754/301/15
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2015 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши у порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 до національності "поляк", в обґрунтування вимог вказавши, що його бабуся за національністю була полячкою, в їх сім'ї з дитинства дотримувались польських традиції, сповідали римо-католицьке віросповідання, були охрещені в костелі, святкували всі католицькі свята, вивчали польську мову. Заявник є членом Федерації польської організацій в Україні та бере активну участь в житті польської громади в Україні. Оскільки матір та бабуся були поляками, таким чином заявник стверджує, що має право на відновлення національності своїх предків, як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право (п.1 постанови Пленуму ВС України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення".

Заявник, посилаючись на ч. 2 ст. 256 ЦПК України просить встановити факт належності ОСОБА_1 до польської національності та вказує на наступні статті, а саме ст. 300 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про національні меншини України». Проте за змістом зазначених статей не йдеться про обрання чи відновлення національності громадянами України шляхом встановлення судом факту.

Крім того, суд не встановлює факт приналежності до певної національності. Аналогічна позиція викладена у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справа про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, тому у відкритті провадження слід відмовити, оскільки з пред'явлених вимог вбачається спір про право, тому вони підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 234, 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз'яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження не позбавляє його права на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, щодо внесення змін до актового запису цивільного стану щодо установлення факту належності особи до певної національності та внесення змін про національність в актові записи шляхом внесення змін до актового запису заявника.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Петріщева І.В.