АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/2132/15-ц
Справа №22-ц/791/2662/2015 Головуючий в І інстанції: Шарко Н.А.
Категорія 48 Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 05 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Бездрабко В.О.

Приходько Л.А.

при секретарі: Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулась із позовом до ОСОБА_3,зазначаючи, що за час спільного проживання однією родиною,у ОСОБА_4 народилось двоє хлопчиків:ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. У свідоцтві про народження ОСОБА_6 батьком був зазначений ОСОБА_3,а у свідоцтві про народження ОСОБА_5 батько був зазначений зі слів матері-ОСОБА_8. Оскільки відповідач не приймає участі у виховані дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісяця,починаючи з 10 серпня 2015 року,до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати,ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №12 та видано свідоцтво про народження від 06 серпня 2012 р., в якому батьком вказаної дитини записано ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_5,про що виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис №17 та видано свідоцтво про народження від 09 грудня 2013 р. Батька вказаної дитини записано зі слів матері - ОСОБА_4

Як вірно встановлено судом першої інстанції,згідно довідки про склад сім'ї за №553 від 05 серпня 2015р. виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Генічеського району Херсонської області, ОСОБА_4 проживає с.Петрівка у разом зі своїми синами ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Відповідач не приймає участі у вихованні, проживає окремо, працює неофіційно, та має непостійний дохід. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає надавати допомогу на утримання їх дітей, тому позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на ті обставини, що діти проживають разом з матір'ю, а таким чином знаходяться на її утриманні, то відповідач як батько, що проживає окремо від сім'ї зобов'язаний також нести відповідні витрати щодо утримання своєї дитини у відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

Колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції,що відповідач повинен нести витрати щодо утримання лише сина ОСОБА_7, оскільки згідно свідоцтва про народження дитини від 06 серпня 2012 р. він записаний батьком вказаної дитини. При цьому доказів того, що в момент реєстрації себе батьком дитини відповідач не знав, що не є її батьком, або рішення суду про виключення запису про батька зі свідоцтва про народження ОСОБА_7 суду надано не було.

Вирішуючи спосіб виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину та визначаючи розмір аліментів,суд першої інстанції на думку колегії суддів обґрунтовано врахував,що відповідач є працездатною особою, працює, ним не надано доказів наявності у нього непрацездатної дружини, батьків, а також, інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, у зв'язку з чим, суд приходить до переконання, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

На думку колегії суддів,щодо утримання дитини ОСОБА_5,то судом першої інстанції обґрунтовано встановлено,що запис про батька цієї дитини вчинено зі слів матері, у зв'язку з чим остання отримує допомогу від держави як мати-одиначка.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином,на думку колегії суддів,суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи,перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази,та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги,щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України,колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,який діє в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 28 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді