У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Коротуна В.М., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Ківерцівського району Волинської області в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації до Головного управління Держземагенства у Волинській області, ОСОБА_4, Реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до земель державної власності, за касаційною скаргою Головного управління Держземагенства у Волинській області на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року прокурор Ківерцівського району Волинської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації (далі - Волинська ОДА) до Головного управління Держземагенства у Волинській області (далі - ГУ Держземагенства у Волинській області), ОСОБА_4., Реєстраційної служби Ківерцівського районного управління юстиції (далі - РС Ківерцівського РУЮ) про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсною державної реєстрації права власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки до земель державної власності.

Позов обґрунтовував тим, що наказом ГУ Держземагенства у Волинській області від 25 грудня 2013 року № ВЛ/:06:000/00000763 ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного наказу Приватне підприємство «Владар» на замовлення ОСОБА_4 виготовило раніше вказаний проект землеустрою, що погоджений висновком начальника відділу Держземагенства у Ківерцівському районі від 07 лютого 2014 року № 03-4/72.

Наказом ГУ Держземагенства у Волинській області від 19 липня 2014 року № ВЛ/:06:000/00001160 затверджено проект землеустрою та надано відповідачу у власність земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Державне підприємство «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі договору від 29 листопада 2011 року № 1156 на замовлення управління агропромислового розвитку Ківерцівської РДА розробило проект землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області, який у подальшому затверджено розпорядженням Волинської ОДА від 28 грудня 2012 року № 573 «Про затвердження проектів землеустрою щодо розмежування земель державної та комунальної власності за межами населених пунктів».

Цим проектом та топографо-геодезичним планом земельних ділянок, який розроблено Луцьким міськрайонним виробничим відділом Волинської регіональної філії Державного підприємтва «Центр ДЗК», було встановлено, що земельні ділянки, які видавалися громадянам за рахунок земель запасу Прилуцької сільської ради Ківерцівського району, у тому числі і ОСОБА_4, відносяться до земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, тобто земельна ділянка відводилась не за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення.

Ураховуючи, що відповідно до ст. 122 ЗК України земельними ділянками, які відносяться до категорії земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, які розташовані за межами населених пунктів, розпоряджаються виключно обласні державні адміністрації, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 02 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2015 року, позов прокурора Ківерцівського району задоволено.

Визнано недійсними та скасовано накази ГУ Держземагентства у Волинській області від 25 грудня 2013 року за № ВЛ/:06:000/00000763 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» та від 19 лютого 2014 року за № ВЛ/:06:000/00001160 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

Зобов'язано РС Ківерцівського РУЮ у Волинській області скасувати рішення від 09 квітня 2014 року №12280203 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та свідоцтво про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 від 9 квітня 2014 року НОМЕР_3 шляхом внесення запису про скасування державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути до земель державної власності земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ГУ Держземагенства у Волинській області просить скасувати указані судові рішення першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із того, що оскільки земельна ділянка площею 0,25 га надана у власність відповідачу ОСОБА_4 не є земельною ділянкою із цільовим призначенням для сільськогосподарських потреб (не є ріллею), а відноситься до земель із цільовим призначенням земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, зміни цільового призначення не було проведено, а тому надання такої земельної ділянки у власність належить до виключних повноважень обласної державної адміністрації, у зв'язку з чим вона не могла бути передана наказами ГУ Держземагентства у Волинській області.

За таких обставин та з підстав, передбачених ст. ст. 21, 65, 66, 122 ЗК України суди дійшли обґрунтованого висновку про скасування оспорюваних наказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Головного управління Держземагенства у Волинській області відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

В.М. Коротун

І.К. Парінова