Справа № 2-3/12 Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/3577/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 24.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Антоненко В.І., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Токар Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області; Ірпінське бюро технічної інвентаризації Київської області; ОСОБА_2 про визнання правочину таким, що вчинений неправомірно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, відновлення правовідносин, які існували до порушення права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,

в с т а н о в и л а :

03 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною заявою. В заяві зазначила, що рішенням Ріпкінського районного суду Київської області від 06 березня 2014 року у справі № 743/1530/13-ц у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Новоукраїнська сільська рада Ріпкінського району про встановлення факту її повної дієздатності в часі, встановлено, що ОСОБА_3 протягом свого життя та на даний час мала та має повну цивільну дієздатність. Цю обставину ОСОБА_3 вважала нововиявленою, оскільки вона існувала на час ухвалення Ірпінським міським судом 11 грудня 2012 року свого рішення, але не була відома сторонам.

Ця обставина має значення для справи, вирішеної Ірпінським судом, оскільки при ухваленні свого рішення суд виходив з того, що ОСОБА_3 під час укладання правочину не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Разом із заявою ОСОБА_3 подала клопотання про поновлення строку на подачу заяву про перегляд рішення суду у звязку із нововиявленими обставинами. При цьому посилається на те, що копію Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2014 року вона отримала поштовим відправленням лише 24 березня 2014 року. Крім того, розмір судового збору становить 1198, 96 грн., а розмір пенсії ОСОБА_3 становить 1269,73 грн., а тому вона не могла оплатити судовий збір. Таким чином причиною пропуску ОСОБА_3 місячного строку для звернення із заявою про перегляд рішення у звязку з ново виявленими обставинами є обєктивна неможливість назбирати, відкласти та сплатити у встановлений місячний строк судовий збір.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2016 року у задоволенні заяви про поновлення строку відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити, виключивши із мотивувальної частини ухвали висновку про те, що «… виходячи із положень ч.1 ст. 362 ЦПК України строк звернення до суду із такою заявою нею не пропущений». В іншій частині ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Залишаючи клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення суду у звязку із нововиявленими обставинами без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що такий строк заявницею не пропущений.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 362 ЦПК України заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи розяснення, що містяться в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», то визначений ч. 1 ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст. 73 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до п. 13 вказаної вище Постанови Пленуму клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами і заява про перегляд такого судового рішення (у разі поновлення пропущеного строку) розглядаються у різних судових засіданнях, оскільки при їх розгляді доведенню й дослідженню підлягають різні обставини.

Згідно цієї ж Постанови Пленуму у випадку коли в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення суду яким, на думку позивача, були встановлені обставини, що є нововиявленими в цій справі, набрало законної сили 17 березня 2014 року. (а.с.73-74 т.4)

Копію цього рішення ОСОБА_3 отримала 24 березня 2014року. Таким чином строк на подання заяви про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами почався з 25 березня 2014 року і закінчився 24 квітня 2014 року. Позивач же подала цю заяву 3 червня 2014 року.

Виходячи із того, що ОСОБА_3 подала заяву через більш ніж два місяця з дня, коли їй стало відомо про обставини, які вона вважала нововиявленими, вона обґрунтовано просила суд поновити строк на подання цієї заяви вважаючи, що пропустила його з поважних причин.

Суд у своїй ухвалі взагалі не мотивував з чого він виходив вважаючи, що строк заявником не був пропущений, а просто констатував цей факт. Виходячи із того, що суд не вважав строк пропущеним, він не розглядав поважність причин пропуску строку, а лише відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку.

Відмова у задоволенні клопотання про поновлення строку при тому, що цей строк не пропущений, взагалі не узгоджується із вимогами ст. 364-1 ЦПК України. Оскільки суддя вважав, що процесуальний строк заявником не був пропущений, він мав відкривати провадження у справі, зазначити про це в ухвалі і призначити справу до судового розгляду. І лише при пропуску процесуального строку питання про його поновлення вирішується у судовому засіданні з постановленням ухвали або про його поновлення, або про відмову у його поновленні за відсутності поважних причин пропуску з одночасним залишенням заяви без розгляду.

Судова колегія не може задовольнити вимоги апеляційної скарги в частині зміни ухвали шляхом виключення із мотивувальної частини посилання на те, що ОСОБА_3 не пропустила строк на подання заяви, оскільки в такому випадку ухвала взагалі залишиться не мотивованою, а мотивувальна і резолютивна частин ухвали не будуть узгоджуватись між собою.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що ухвала суду не мотивована, постановлена з порушенням порядку, встановленого для її вирішення, а тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2015 року про відмову у поновленні процесуального строку ОСОБА_3 на подачу заяви про перегляд рішення суду у звязку із нововиявленими обставинами скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді