У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області

від 24 лютого 2015 року за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області

від 04 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 15 104 грн 02 коп. заборгованості за кредитним договором. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання судового рішення, в якій зазначав, що знаходиться у важкому фінансовому стані, має інвалідність III групи, на його утриманні перебуває донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина не працює, оскільки здійснює догляд за ОСОБА_4, який є інвалідом дитинства II групи. Доходів його сім'ї недостатньо для погашення зазначеної заборгованості.

Просив відстрочити виконання рішення строком на 9 місяців.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області

від 20 січня 2015 року заяву задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області

від 04 листопада 2014 року строком 6 місяців.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 24 лютого

2015 року ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області

від 20 січня 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви

ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2014 року відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», оскільки вказані заявником обставини не є винятковими, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду, а відстрочка виконання судового рішення може привести до порушення прав стягувача.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік