Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси і кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором кредиту від 25 грудня 2007 року щодо його своєчасного й повного погашення, унаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої станом 14 вересня 2012 року складає 318 908 грн 54 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси і кредит» просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що банком пропущено строк позовної давності, перебіг якого починається після несплати чергового платежу, про застосування наслідків пропущення вказаного строку відповідачем, до винесення судового рішення, заявлено відповідне клопотання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук