Номер провадження 2-о/754/230/15
Справа №754/8102/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

народних засідателів - Лисенко Н.Д.

Макухової Н.Є.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання її сина ОСОБА_3 померлим, мотивуючи свої вимоги тим, що її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 пропав при сходженні на вершину "Уллу-Кара" ущелини "Адил-Суу" Ельбруського району Кабардино-Балкарської республіки Російської Федерації. Її син разом з групою українських альпіністів у складі 4 осіб здійснювали тренувальне сходження на одну з вершин Кавказу, в результаті чого всі особи зникли. З лютого 2004 року по 2008 рік проводились пошуки зниклих альпіністів, але ці пошуки не призвели до позитивного результату. Враховуючи те, що їм необхідно здійснити перереєстрацію права власності частини квартири, що належить їх сину, заявниця вимушена звернутися до суду з даною заявою, в якій просить оголосити її сина ОСОБА_3 померлим, вказавши дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 заяву підтримала повністю, просила її задовольнити.

Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 25.06.1982 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають повнолітнього сина ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 син заявниці ОСОБА_3 зник при сходженні на вершину "Уллу-Кара" ущелини "Адил-Суу" Ельбруського району Кабардино-Балкарської Республіки Російської Федерації, що підтверджується довідкою № 919 від 11.03.2004 року.

На момент зникнення ОСОБА_3 навчався на 5 курсі Національного Авіаційного Університету та 5 років займався альпінізмом, мав 1 спортивний розряд по альпінізму. У лютому 2004 року було чергове тренувальне сходження на одну з вершин Кавказу з групою українських альпіністів у складі 4 осіб, які всі зникли у лютому 2004 року.

З лютого 2004 року по 2008 рік велися пошуки зниклих альпіністів, влітку 2004 року Федерацією альпінізму України пошуки велися на місці сходження альпіністів, але тіл та речей не було знайдено.

Влітку 2005 року на місце сходження виїздили друзі альпіністів, проводили огляд місцевості, але ці заходи також не призвели до позитивного результату.

З лютого 2004 року по даний час відсутні будь-які відомості щодо знаходження ОСОБА_3.

Той факт, що ОСОБА_3 зник у лютому 2004 року знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і був підтверджений належними письмовими доказами, зокрема: довідкою від 11.03.2004 року (а.с.9); повідомленням від 17.03.2004 року (а.с.10); доповненням до акту № 1- про нещасний випадок (а.с.11); листом Служби безпеки України від 30.04.2004 року (а.с.12); листом Державної спеціальної (воєнізованої) аварійно-рятувальної служби від 31.03.2004 року (а.с.13); листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.04.2004 року (а.с.14); листом Верховної Ради України від 08.06.2004 року (а.с.15); листом Держдуми від 27.05.2004 року (а.с.16-17); листом Керівника Секретаріату ВРУ від 06.07.2004 року (а.с.18); листом Управління Консульської служби від 20.07.2004 року (а.с.19); листом Державного комітету України з питань фізичної культури і спорту від 30.03.2005 року (а.с.20); листом Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини від 14.03.2005 року (а.с.21); листом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 31.05.2005 року (а.с.22); листом Управління консульської служби Міністерства закордонних справ України від 23.05.2005 року (а.с.23); листом прокуратури Кабардино-Балкарської Республіки від 25.01.2006 року (а.с.24); листом Комітету у справах воїнів-інтернаціоналістів від 09.02.2006 року (а.с.25); листом Генерального консульства України в Ростові-на-Дону від 03.07.2007 року (а.с.26); листом прокуратури Російської Федерації від 25.01.2008 року та від 23.07.2007 року (а.с.27-28); листом Федерації альпінізму і скелелазіння України від 15.07.2008 року (а.с.29); витягами з газет (а.с.30-36).

Згідно із ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" " на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

З урахуванням вимог діючого законодавства, дослідженим судом доказів, суд приходить до висновку, що вказаними вище письмовими доказами достовірно підтверджено факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_3 у місці його постійного проживання, а також факт його зникнення при сходженні на одну з вершин Кавказу з групою альпіністів, що дає підстави робити вірогідне припущення про смерть останнього.

За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 та оголосити ОСОБА_3 померлим.

Що стосується дати смерті останнього, то слід зазначити, що з урахуванням вимог діючого законодавства суд вважає за можливе вказати датою смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 - дату його зникнення, згідно письмових доказів, досліджених судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215, 246-250 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про оголошення особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, зареєстрованого у АДРЕСА_1, померлим.

Датою смерті ОСОБА_3 вказати ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Народні засідателі: