Справа № /222/1380/15-ц
Провадження № 2-с/222/8/2015 р.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Володарський районний суд Донецької області у складі судді Подліпенця Є.О., при секретарі Темір В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Володарське заяву Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про скасування судового наказу,-

В С Т А Н О В И В :

10.09.2015 року Володарським районним судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період квітень-червень 2015 року в розмірі 8812,37 грн., суми невиплаченої компенсації за простої на підприємстві за липень 2015 року в розмірі 2333,33 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

29.09.2015 боржник ПАТ «Азовзагальмаш» звернувся до суду з заявою про скасування зазначеного судового наказу, тому як вони не згодні з цим рішенням на підставі того, що розрахунковий лист, який було надано суду не може бути достатнім доказом для безспірного стягнення у наказному провадженні. Також, боржник не згоден з розміром заборгованості заробітної плати, оскільки згідно із довідкою ПАТ «Азовзагальмаш» № 238/ро-97 від 23.09.2015 року розмір заборгованої заробітної плати перед ОСОБА_1 складає 12054,84 грн., тобто сума заборгованості відрізняється від тієї про стягнення якої просив стягувач. Крім цього, в наказному провадженні стягувач повинен сплачувати судовий збір та подавати документ, що підтверджує його сплату, але у додатках до заяви про видачу судового наказу такий документ відсутній, що є порушенням форми і змісту заяви. Також, зазначає, що підприємство окрім заборгованості по заробітній платі має намір сплатити працівнику компенсацію та індексацію заробітної плати за затримку її виплати і на їх думку ці питання можуть бути вирішені лише у позовному провадженні.Просив скасувати судовий наказ виданий Володарським райсудом про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованості з заробітної плати в розмірі 11145,70 грн. та судового збору.

Представник заявника ПАТ «Азовзагальмаш» у судове засідання не з`явився. Про дату місце і час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився з доводами боржника викладеними у заяві про скасування судового наказу, вважає їх недоведеними та безпідставними. Крім цього просив змінити судовий наказ і стягнути з ПАТ «Азовзагальмаш» на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 12054,84 грн., оскільки відповідно до довідки ПАТ «Азовзагальмаш» № 238/ро-97 від 23.09.2015 року сума заборгованості перед ним складає 12054,84 грн. Також, зазначив, що відсутні підстави для скасування судового наказу, в зв`язку з тим, що самим боржником не оспорюється сума заборгованості перед ним за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно, про що також надав суду відповідну письмову заяву.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, враховуючи, що згідно положень ч.6 ст. 105-1 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд розглянув справу у відсутність нез*явившегося заявника ПАТ «Азовзагальмаш».

Ознайомившись з заявою боржника, вислухавши пояснення стягувача та розглянувши його письмові заперечення, дослідивши матеріали наказного провадження, письмові докази, суд вважає, що заява про скасування судового наказу не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, згідно п.1. ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу зокрема має бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п. 12 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Так, на підтвердження наявності заборгованості у ПАТ «Азовзагальмаш» з виплати заробітної плати, ОСОБА_1 було надано до суду копії розрахункових листів, із яких вбачається, що розмір заборгованості з виплати заробітної плати за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно становить 8812,37 грн., а сума невиплаченої компенсації за простої на підприємстві 2333,33 грн.

Дослідивши вказані розрахункові листи, оригінали яких стягувачем було представлено для дослідження в судовому засіданні, у суду не виникло сумнівів з приводу зрозумілості та походження даних документів, і суд розцінює ці документи як належні і достатні докази існуючої на той час заборгованості з виплати заробітної плати у ПАТ «Азовзагальмаш» перед ОСОБА_1 , тим паче, що зазначена сума боргу боржником не заперечується.

Проте, із наданої представником ПАТ «Азовзагальмаш» довідки № 238/ро-97 від 23.09.2015 року вбачається, що розмір заборгованості з заробітної плати у ПАТ «Азовзагальмаш» перед ОСОБА_1 становить 11145,70 грн., а тому будь-якого спору щодо розміру заборгованості з виплати заробітної плати суд не вбачає.

Щодо посилань представника ПАТ «Азовзагальмаш» з приводу ненадання стягувачем до заяви про видачу судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору, суд приходить до наступного.

Регулювання судових витрат належить до розділу І «Загальні положення» ЦПК України, а тому поширюється на всі категорії цивільних справ, у тому числі на наказне провадження.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Отже, заявник при зверненні з заявою про видачу судового наказу був звільнений від сплати судового збору, оскільки його вимоги випливають із трудових правовідносин.

Інших обставин або доказів, які б свідчили про повну або часткову необґрунтованість вимог заявника та існування заборгованості в меншому розмірі ніж було заявлено стягувачем, боржником суду не надано.

Згідно ч. 8-9 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз`яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову; 3) змінити судовий наказ. Про залишення заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а в разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що судовий наказ винесено законно та обґрунтовано, а тому заяву ПАТ «Азовзагальмаш» про його скасування слід залишити без задоволення.

Також, слід зазначити, що заяву стягувача про зміну судового наказу суд розцінює, як позицію останнього щодо незгоди з доводами заявника, а тому, також враховуючи, принцип безпосередності судового процесу, не виходячи за межі виниклих правовідносин, суд вважає, що судовий наказ в даному випадку з наведених підстав не може бути змінений, що не позбавляє права стягувача звернутися до суду за захистом своїх прав у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 105-1, 293 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про скасування судового наказу № 222/1380/15-ц від 10.09.2015 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення ухвали у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Є.О. Подліпенець