Справа № 583/1505/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Олійник О.В.,

за участю секретаря Наливайкіної Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, Охтирської районної державної нотаріальної контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, про визнання дій щодо реєстрації заповіту незаконними, визнання незаконною вчиненої реєстрації заповіту,

встановив:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду перебуває вказана цивільна справа.

Представник третьої особи ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про закриття провадження у справі, так як спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що при реєстрації заповіту як нотаріальна контора, так і Староіванівська сільська рада діяли як субєкти владних повноважень.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 заперечувала проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що в даній справі є спір про право, а секретар сільської ради при державній реєстрації заповіту виконував нотаріальні дії, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 17.02.2012 року ОСОБА_8 склав заповіт та заповів все своє майно своєму синові ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заповіт посвідчено секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_2, який також одночасно займав посаду секретаря виконкому Староіванівської сільської ради.

25.10.2013 року ОСОБА_8 помер.

Після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулися діти померлого від першого шлюбу ОСОБА_1, ОСОБА_3, та в інтересах неповнолітнього сина від другого шлюбу ОСОБА_5 - його мати ОСОБА_4

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 19.03.2015 року у справі №583/292/15ц встановлено, що відомості про заповіт ОСОБА_8 до Спадкового реєстру були внесені 04.12.2013 року на підставі заяви Староіванівської сільської ради про державну реєстрацію заповітів і спадкових договорів, поданої до Охтирської районної державної нотаріальної контори (а.с.21).

Вказані обставини також підтверджуються заявою Староіванівської сільської ради вихідний номер 144 від 04.12.2013 року (а.с.70).

Відповідно до пункту 1.10 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1298/20036, відомості про посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування заповітів та інформація про їх скасування, зміну або видачу дубліката підлягають обовязковому внесенню до Спадкового реєстру у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року N 491 "Про затвердження Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі".

Відповідно до п.5 та п.8 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 491 від 11 травня 2011 року, рєстраторами Спадкового реєстру щодо заповітів, посвідчених посадовими особами органів місцевого самоврядування; заповітів і спадкових договорів, посвідчених консульськими установами України; заповітів, посвідчених (складених та/або прийнятих на зберігання) і зареєстрованих в іноземних державах згідно з Конвенцією, запити про реєстрацію яких в Україні на прохання заповідача подані Мін'юсту, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів є Держінформ'юст та його філії.

Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчені заповіти шляхом подання Держінформюсту або його філіям заяв про реєстрацію.

Заяви про реєстрацію подаються (надсилаються) Реєстратору, зокрема, в день вчинення відповідної нотаріальної дії; протягом двох робочих днів після зміни місця зберігання заповіту, спадкового договору (відомості подаються державною нотаріальною конторою або державним нотаріальним архівом, до яких такі документи надійшли на зберігання) п.10 Порядку.

Реєстратор здійснює державну реєстрацію посвідчених заповітів і спадкових договорів, а також змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів у Спадковому реєстрі: у день вчинення відповідної нотаріальної дії; протягом п'яти робочих днів після зміни місця зберігання заповіту, спадкового договору; протягом двох робочих днів після надходження на зберігання заповітів від осіб, що зазначені в статті 1252 Цивільного кодексу України і частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат"; в день отримання заяви про реєстрацію, у тому числі архівних заповітів (п.14).

Пунктами 1.6, 2.3 (ч. 2), 2.6, 2.9, розділом ІІ Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1810/5 від 07 липня 2011 року, передбачено, що відомості про заповіти, у тому числі посвідчені посадовими та службовими особами, зазначеними в статтях 1251 та 1252 ЦК України, статті 37 та частині першій статті 40 Закону України "Про нотаріат", спадкові договори та внесення змін до них, скасування заповітів та розірвання спадкових договорів, заведені спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину підлягають обов'язковому внесенню до Спадкового реєстру.

Посадові особи органів місцевого самоврядування вносять до Спадкового реєстру відомості про посвідчення заповітів шляхом подання Держінформюсту або його філіям заяв за формою, наведеною в додатках 1-3, 9.

Заяви за формою, наведеною в додатках 1-9, подаються (надсилаються) реєстратору, зокрема, у день вчинення відповідної нотаріальної дії; протягом двох робочих днів після зміни місця зберігання заповіту, спадкового договору або спадкової справи (відомості подаються державною нотаріальною конторою або державним нотаріальним архівом, до яких такі документи надійшли на зберігання).

Таким чином, дії щодо реєстрації складених заповітів здійснюються органами місцевого самоврядування через Держінформюст та його філії у порядку, встановленому законом, незалежно від волевиявлення заповідача.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108- 114 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснив, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 9 цього Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 вказаного Закону, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається із суті спору, ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії Староіванівської сільської ради щодо внесення 04.12.2013 р. через реєстратора Охтирську районну державну нотаріальну контору відомостей до Спадкового реєстру заповітів та спадкових договорів про державну реєстрацію заповіту, складеного від імені ОСОБА_8 посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_2, визнати незаконною та неправомірною державну реєстрацію у Спадковому реєстрі заповітів та спадкових договорів за номером у спадковому реєстрі 55422818 від 04.12.2013 року заповіту, складеного від імені ОСОБА_8, посвідченого 17.02.2012 року секретарем Староіванівської сільської ради ОСОБА_2

Право щодо оскарження самого заповіту ОСОБА_1 реалізовує в іншій цивільній справі №583/1500/14-ц, провадження 2/583/210/15 (а.с.18).

Тобто предметом спору, що розглядається в нашому випадку, не є порушення, невизнання, оспорювання цивільних прав будь-якої із сторін у справі. Вимоги позовної заяви полягають лише у визнанні незаконною та неправомірною державної реєстрації у державному реєстрі запису про реєстрацію, обґрунтовуються такі вимоги перевищенням, порушенням тощо субєктом владних повноважень з питань реєстрації делегованих йому державою повноважень, а тому з огляду на зміст виниклого спору та суб`єктного складу сторін, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд вважає, що провадження у даній цивільній справі підлягає закриттю, оскільки спір між сторонами підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Староіванівської сільської ради Охтирського району Сумської області, Охтирської районної державної нотаріальної контори, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання дій щодо реєстрації заповіту незаконними, визнання незаконною вчиненої реєстрації заповіту, - закрити.

Розяснити позивачу, що з даними позовними вимогами він має право звернутися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Олійник