Справа № 159/4144/15-ц
Провадження № 2/159/1149/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 28 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, який зареєстровано 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, оскільки є молодою особою працездатного віку. У звязку з наведеним позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач вказує, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про зменшення розміру позовних вимог. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в сумі 500 гривень щомісячно та аліменти на її утримання в сумі 250 гривень щомісячно. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення в справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідачу неодноразово направлялись судові повістки на адресу його проживання, поштові конверти, надіслані відповідачу повернулись до суду з відміткою «по закінченню терміну зберігання».

За правилами ст. 27 ЦПК України, сторони повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заява позивача про зміну місця проживання відповідача до суду не надходила.

За вказаних обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 098710 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано 18.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 267.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Аліменти стягуються на корись того із батьків з ким проживає дитина.

Судом встановлено та підтверджується довідкою про склад сімї, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачем.

Будь-яких домовленостей щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дитини, малолітня дочка сторін проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, а тому у ОСОБА_1 виникло право на звернення з даним позовом до суду.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

Статтею ст. 184 Сімейного кодексу України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, тому вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дочки саме в твердій грошовій сумі не суперечать вимогам закону.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року становить 1286 гривень.

Враховуючи, встановлені обставини справи, а також те, що обоє батьків повинні порівну нести витрати на утримання дитини, відповідач є молодою особою працездатного віку, інших утриманців немає, коштів на утримання малолітньої дочки не надає, неповнолітня дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а тому з врахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та необхідності задоволення особистих потреб коштами, відповідно до вимог ст. 184 СК України аліменти, які будуть стягуватись з ОСОБА_2 слід визначити у твердій грошовій сумі, - в сумі 500 гривень щомісячно.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання в розмірі 250 гривень щомісячно.

Судові витрати у справі, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 18, 75, 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заявлений позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 03 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць в сумі 500 (пятсот) гривень допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на її утримання у розмірі 250 (двісті пятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 03 серпня 2015 року і до 13 серпня 2017 року, тобто до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:ОСОБА_5