Справа № 529/836/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байрацької сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті чоловіка ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території с. Байрак Диканського району Полтавської області, та домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі та відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на будинок на ім'я померлого позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на це майно, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на нього.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Байрацької сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Байрацька сільська рада/ - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа - Четверта Полтавська нотаріальна контора - заперечень проти позову не подала, подала клопотання про розгляд справи у відсутність її представника.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Полтаві помер ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 13 серпня 2001 року Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. За життя нині померлому ОСОБА_2 . на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 08 червня 1998 року Байрацькою сільською радою народних депутатів, належала земельна ділянка площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована на території с. Байрак Байрацької сільської ради. Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність цієї землі померлому ОСОБА_2 також підтверджено витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 11.08.2015 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 Державного акта та після смерті останнього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Окрім вказаної земельної ділянки нині померлий ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 жовтня 1993 року виконавчим комітетом Байрацької сільської ради та зареєстрованого під № 30, придбав домоволодіння, розтапшоване в с. Байрак Диканського району Полтавської області. Вказаний факт також підтверджено довідкою Байрацької сільської ради від 12.02.2002 року.

Згідно технічного паспорта, виданого 05.08.2015 року Приватним підприємством Полтавське Бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1, в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, сараю літ. Б, погреба вхідного літ. В, в, вбиральні літ. Г, огорожі № 1, воріт огорожі № 2, трубопроводу № 3. Однак за життя ОСОБА_2 реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно у бюро технічної інвентаризації не здійснив, хоча володів ним на законних підставах.

Відповідно до ст.ст. 128 ч. 1, 224, 227 ч. 2 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв під час придбання нині померлим ОСОБА_2 вказаного вище майна, право власності у набувача майна за договором виникало з моменту передачі речі, якщо інше не було передбачено законом або договором. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язувався передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язувався прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягав реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

З викладеного випливає, що нині померлий ОСОБА_2 у визначеному на той час порядку на законних підставах придбав вказаний вище житловий будинок, тобто правомірно став власником вказаного нерухомого майна, хоча за життя воно і не було зареєстроване у бюро технічної інвентаризації. Тому суд приходить до висновку, що це майно належало померлому на законних підставах і є спадковим.

Відповідно до ст. 527, ч. 1 ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, у тому числі усиновлені, дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Як вбачається з довідки Житлово-будівельного кооперативу "Янтар-1", виданої 27 червня 2012 року, до дня смерті ОСОБА_2 проживав разом з дружиною ОСОБА_1 - позивачем по справі, яка фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка .

З довідки Четвертої Полтавської нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_2 04 липня 2012 року на підставі заяви позивача ОСОБА_1, яка є дружиною померлого, була заведена спакдова справа. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались. Однак свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку не було видане через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про неї у Державному земельному кадастрі, а на спірне домоволодіння - через відсутність за померлим ОСОБА_2 держаної реєстрації права власності на нього.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка та домоволодіння є спадковим майном, які належали померлому ОСОБА_2. на законних підставах, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 224, 227, 527, 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні имоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну длілянку площею 0,22 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Байрак Диканського району Полтавської області та належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 08 червня 1998 року Байрацькою сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 76.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який в цілому складається з житлового будинку позначеного літ. А-1, сараю літ. Б, погреба вхідного літ. В, в, вбиральні літ. Г, огорожі № 1, воріт огорожі № 2, трубопроводу № 3, та належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 жовтня 1993 року виконавчим комітетом Байрацької сільської ради народних депутатів Диканського району Полтавської області та зареєстрованого під № 30.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: