Справа №489/9467/14-ц 22.06.2015 22.06.2015 22.06.2015
Провадження №22-ц/784/1423/15
Провадження № 22-ц/784/1423/15 Головуючий першої інстанції: Спінчевська Н.А.
Категорія: 43 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

22 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславської О.М.,

за участі:

- позивача ОСОБА_2,

- відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року ухвалене за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

встановила:

18 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах і інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, про стягнення грошової компенсації вартості від ? частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка є спільною частковою власністю.

Уточнюючи позовні вимоги, позивач остаточно просила зобовязати ОСОБА_3 надати ключі від вхідних дверей вищезазначеної квартири та не чинити перешкод у користуванні належної їй ? частини квартири.

Позивач зазначала, що 28 лютого 2014 року помер її батько ОСОБА_7, залишивши після себе спадкове майно, квартиру АДРЕСА_2.

Після його смерті, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 13 та 16 жовтня 2014 року відповідно, вона та дружина померлого батька, відповідач ОСОБА_3 з дітьми неповнолітньою ОСОБА_5 і малолітнім ОСОБА_6 набули право власності в порядку спадкування за законом по ? частки цієї квартири.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3 чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, не впускає її в квартиру та відмовляється надати ключі від вхідних дверей, у звязку з чим між ними виникають непорозуміння та сварки з приводу користування, утримання та збереження майна, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року позов задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей спірної квартири та не чинити їй перешкод у користування квартирою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах і інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2014 року помер батько позивача, ОСОБА_7, залишивши після себе спадкове майно, квартиру АДРЕСА_2.

Після його смерті, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих від 13 та 16 жовтня 2014 року відповідно, позивач ОСОБА_3 та дружина померлого, відповідач ОСОБА_3 з дітьми неповнолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і малолітнім ОСОБА_6, 20 серпня 2008 року, набули право власності в порядку спадкування за законом по ? частки цієї квартири. Відповідачі постійно проживають та зареєстровані у цій квартирі, позивач проживає окремо. Вказана квартира є трикімнатною має загальну площу 62, 5 м.кв. та житлову 41, 0 кв.м..

В силу ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Як визначено ч. 1 ст. 312 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки судом встановлено, що позивач, яка є співвласником квартири, позбавлена проживати у ній через те, що ОСОБА_3 чинить у цьому перешкоди, а саме не надає їй ключі від вхідних дверей та не впускає її до квартири, суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не спростовують наведених висновків суду. Так, посилання ОСОБА_3 на можливі перешкоди, які позивач може чинити при користуванні квартирою без визначення порядку користування нею та стан здоровя дітей, не мають правового значення по даній справі з урахуванням заявлених позовних вимог, їх змісту та підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення прав неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 у звязку з неприйняттям участі у справі орану опіки та піклування не заслуговують на увагу, оскільки відповідач ОСОБА_3 є їх матір'ю та відповідно до положень ст. 39 ЦПК України є їх законним представником та в суді захищає їх права, свободи та інтереси. Тому з урахуванням позовних вимог, не прийняття участі у даній справі орану опіки та піклування, не свідчить про порушення прав дітей.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: