"09" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.», ОСОБА_1 про визнання трудових відносин припиненими, -
Позивач ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати її трудові відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» припиненим з 01.06.2015 року, на підставі статті 38 КЗпП України, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» видати їй копію наказу про звільнення з посади Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 01.06.2015 року, трудову книжку із записом про звільнення з посади на підставі статті 38 КЗпП України та провести повний розрахунок, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.05.2006 року Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрації була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.», засновниками та учасниками якого є вона з часткою у статутному капіталі 50% та ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі 50%, 23.05.2006 року наказом №1 по товариству її було призначено генеральним директором, а ОСОБА_1. - комерційним директором. 13.06.2006 року ОСОБА_1. був звільнений із займаної посади за власним бажанням, з того часу Загальні збори учасників не збиралися, а через кілька років Товариство повністю припинило господарську діяльність, і були звільнені наймані працівники. У зв'язку з відсутністю діяльності Товариства протягом тривалого часу, вона вирішила вийти зі складу його учасників та передачі своєї частки на користь Товариства, про що подала відповідну заяву до Товариства. З метою винесення на розгляд та затвердження Загальних зборів учасників Товариства питання про вихід зі складу учасників та звільнення з її посади неодноразово намагалась їх скликати. Так, Загальні збори скликались 16.12.2013 року, 06.01.2014 р. та 23.03.2015 року, однак усі рази збори не відбувались по причині нез'явлення ОСОБА_1., як учасника Товариства, який володіє 50 % голосів, що є необхідними для наявності кворуму та прийняття рішень Загальними зборами. 18.05.2015 року вона направила цінним листом на адресу відповідачів заяву про звільнення з посади Генерального директора Товариства з 01.06.2015 року, за власним бажанням, однак жодної відповіді на свою заяву не отримала, Загальні збори з цього питання проведені не були, питання про її звільнення з посади Генерального директора на час звернення до суду, так і не вирішене.
Позивач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилася, однак від його уповноваженого представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надавали.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів справи, 23.05.2006 року було проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 № 327918. (а.с. 6)
Наказом № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» від 23.05.2006 року ОСОБА_2 призначено на посаду Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 23.05.2006 року. (а.с. 19)
Наказом № 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» від 23.05.2006 року ОСОБА_1 призначено на посаду Комерційного директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 23.05.2006 року. (а.с. 20)
Наказом № 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» від 13.06.2006 року ОСОБА_1 звільнено на посаду Комерційного директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 13.06.2006 року, згідно ст. 38 КЗпП України. (а.с. 21)
Відповідно до частини першої - третьої статті 99 Цивільного кодексу України передбачено, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатись з однієї або кількох осіб, Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього кодексу. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усуненні від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків.
Виконавчий орган товариства - це орган товариства, що має право діяти від імені останнього у цивільних правовідносинах.
Пунктом 7.1. Статуту Товариства визначено, що вищим органом Товариства є Загальні збори учасників. Відповідно до п. 7.2. Статуту, до виключної компетенції Загальних зборів учасників належить, зокрема, внесення змін до Статуту Товариства, призначення і звільнення з посади Генерального директора Товариства, вирішення про придбання Товариством частки учасника.
Відповідно до ст. 148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.
Разом з тим, згідно повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» про розгляд заяви про вихід учасника ОСОБА_2. з товариства мали відбутися 16.12.2013 року, 06.01.2014 року, 23.03.2015 року, проте відповідно до протоколу № 4, № 5, № 6 загальних зборів встановлено, що визнано що загальні збори не відбулися по причині відсутності кворуму (більше 60% голосів учасників), по причині неявки на Загальні збори учасника ОСОБА_1., що володіє 50% частки у статутному капіталі Товариства, належним чином повідомленого про час, місце та порядок денний Зборів. (а.с. 26-32)
Судом встановлено, що 18.05.2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» та ОСОБА_1 про звільнення її із займаної посади Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 01.06.2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с. 22,23,24,25)
Відповідно до абз. 1 п. 28 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.
Відповідно до положень частини третьої, п'ятої ст.65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.
У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначається строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, мови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.
Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 23.05.2006 року.
Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Відповідно до п. 7.14 Статуту товариства генеральний директор Товариства без доручення діє від імені Товариства та в межах своїх компетенції, зокрема приймає та звільняє з роботи працівників товариства.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 11.2 Статуту, Товариство приймає на роботу працівників на підставі угоди та контрактів, однак позивачем не надано доказів терміну дії трудового договору після закінчення якого також наступають наслідки припинення трудових відносин.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Згідно положень ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичною особою.
А відповідно до ст.4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю Українита інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Так, питання звільнення працівника з роботи вирішується в досудовому порядку уповноваженим на те органом, тобто адміністрацією чи власником підприємства, які працевлаштували працівника.
Отже, трудові відносини між сторонами повинні розглядатись лише в межах трудового законодавства і не опосередкуватись іншими нормативними актами, які не прийняті відповідно до Кодексу законів про працю України.
Звернувшись до підприємства та його власника про звільнення з роботи за власним бажанням, позивач, відповідно до положень ст. 38 Кодексу законів про працю України має право через два тижні припинити виконання обов'язків, передбачених трудовою угодою.
А тому слід зазначити, що позивач після закінчення двотижневого строку після подання заяви про звільнення, як генеральний директор підприємства, на якого покладені обов'язки виконання кадрових питань підприємства, мала підстави самостійно винести наказ про припинення виконання директорських обов'язків за ст. 38 Кодексу законів про працю України, не чекаючи рішення загальних зборів.
Разом з тим, суд в межах позовних вимог, враховуючи, що позивачка в законному порядку попередила про свій намір виходу з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» як учасника товариства 16.12.2013 року у повідомленні про скликання позачергових зборів учасників товариства та в заяві про своє звільнення 18.05.2015 року, приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання трудових відносини ОСОБА_2 з Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» припиненим з 01.06.2015 року, на підставі статті 38 КЗпП України підлягають задоволенню, оскільки законодавство про працю яке регулює трудові відносини працівників не може суперечити їх інтересам в намірі законного звільнення.
Проте, як судом з'ясовано судом, що 50% частки у статутному капіталі Товариства належить позивачу ОСОБА_2, а 50% частки у статутному капіталі Товариства належить відповідачу ОСОБА_1, який за наказом № 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» було звільнено із займаної посади, тобто фактично ОСОБА_2, як єдиний учасник у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» звернулася з позовом про припинення трудових відносин, виплаті компенсацій та поверненні трудової книжки до ОСОБА_1 який не перебуває у трудових відносинах з товариством, а тому позовні вимоги до відповідача ОСОБА_1. є необґрунтованим та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки також ведуться на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки визначені ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до заявлених позовних вимог, позивачка просить відповідачів видати копію наказу про її звільнення з посади Генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» з 01.06.2015 року, трудову книжку із записом про звільнення з посади на підставі статті 38 КЗпП України та провести повний розрахунок, однак суд не може задовольнити вказані вимоги оскільки позивачка не надала суду жодних належних доказів, які мали підтвердити, що її трудова книжка знаходиться в товаристві, доказів того на кого з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» має покладатися зобов'язання видати наказ про її звільнення, відсутні дані про отримання позивачем заробітної плати за час роботи на товаристві, інші документи, які беззаперечно підтверджують ті обставини, що між сторонами виникли саме трудові відносини, а не корпоративні відносини, пов'язані з реалізацією управлінських повноважень виконавчого органу товариства.
В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» на користь держави підлягає стягнення судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок, від сплати якого звільнено позивача.
Керуючись ст.ст. 21,38, 231, 232 Кодексу законів про працю України, ст.99 Цивільного кодексу України, ст.65 Господарського кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.», ОСОБА_1 про визнання трудових відносин припиненими - задовольнити частково.
Визнати трудові відносини ОСОБА_2 з Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» припиненим з 01.06.2015 року, на підставі статті 38 КЗпП України.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАТОРІЯ СІТІ ЛТД.» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: