Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: відповідача і представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на рішення Острозького районного від 19 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої порушенням Правил користування електричною енергією,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Острозького районного суду від 19 лютого 2015 року Публічному акціонерному товариству „Рівнеобленерго" (далі - ПАТ „Рівнеобленерго" або Товариство) відмовлено в задоволенні позову до ОСОБА_1 про відшкодуваня шкоди, завданої порушенням Правил користування електричною енергією.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач покликався на порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України та урахував як докази в справі лише не підтверджені іншими фактичними даними пояснення відповідача про те, що дерево на його земельній ділянці зрізав ОСОБА_2

Вважав, що судом безпідставно не взято до уваги та не спростовано розписку, підписану ОСОБА_1, і пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин події падіння зрізаного дерева. Відповідач відповідно до договору про надання послуг з електропостачання від 14.03.2006 року є споживачем електроенергії, а згідно з п. 23.2 правочину він несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення. ОСОБА_1 не надав належних доказів своєї непричетності до порубки дерева.

З цих підстав просив рішення Острозького районного від 19 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі та з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 своїми діями не завдавав шкоди ПАТ "Рівнеобленерго", через що відсутній причинний зв'язок між поведінкою відповідача і наявною шкодою, а тому в задоволенні позову відмовлено.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як встановлено матеріалами справи, 15 жовтня 2014 року на земельній ділянці, що належить на праві власності ОСОБА_1, проводилося зрізання дерева, яке росло на цій ділянці. Внаслідок зрізання дерево впало на проводи повітряних ліній електропередач (ПЛ-04кВ Л-1 "Село") від трансформаторної підстанції №192 (ТП-192) с. Тесів Острозького району, пошкодивши шляхом обривання зазначені об'єкти електроенергетики.

За договором про користування електроенергією, що укладений між сторонами 10 березня 2006 року, ЗАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго" (правонаступник - ПАТ "Рівнеобленерго") виступає як енергопостачальник, який зобов'язується постачати електроенергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 1,5 кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, якості і безпеки (а.с. 28-31).

В зв'язку з існуючими обов'язками по ліквідації наслідків пошкодження працівниками ПАТ "Рівнеобленерго" здійснено заходи з відновлення повітряних ліній електропередач.

Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 на відновлення ПЛ-0, 4 кВ (відновлення ПЛ 0,4 кВ Л-1 "Село" від ТП-192 в с. Тесів Острозького району) вартість робіт і витрат з урахуванням податку на додану вартість становить 3 007, 20 гривень (а.с. 6-9, 10, 11-14, 15-16, 17).

ОСОБА_1 розмір шкоди не оспорюється, а заперечує він проти покладання на нього цивільно-правової відповідальності з її відшкодування взагалі. Зазначав про те, що зрізання дерева проводилося не ним особисто, а на його замовлення іншими особами. Тому вважав, що його вини у виникненні шкоди немає.

Між тим, на а.с. 9 міститься розписка від 15 жовтня 2014 року, підписана відповідачем (із зазначенням номера його мобільного телефону), про те, що саме він при зрізанні дерева обірвав проводи 0, 4 кВ, серія 810, від КТП 192, фідер Л-7 Село. Тобто ця обставина ОСОБА_1 визнавалася на день завдання шкоди.

Норми ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України передбачають, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 48 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження об'єктів електроенергетики.

Доводи відповідача про те, що повітряні лінії електропередач були пошкоджені внаслідок дій іншої особи, спростовуються вимогами закону і обставинами справи, виходячи з такого.

Оскільки цивільним законодавством передбачено презумпцію винуватості завдавача шкоди, а ОСОБА_1 не надав доказів про те, що інша особа неправомірно шляхом зрізання дерева на його ділянці заподіяла шкоду Товариству, а судом їх не було здобуто, тому його заперечення є необґрунтованими.

Щодо показань свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, то вони стосуються факту написання відповідачем розписки і визнання обставин пошкодження ліній електропередач. Про інші обставини їм відомо зі слів інших осіб, тобто їхні свідчення в цій частині не є доказом (ст. 63 ЦПК України).

Крім того, на ОСОБА_1, як на власника дерева, покладено право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, однак лише ті, які не суперечать закону. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 2, 4, 5 ст. 319, ст. 322 ЦК України).

Згідно з п. е) ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані зокрема дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Охоронна зона в розумінні ст. 112 ЗК України створюється зокрема уздовж ліній електропередачі.

Разом з тим, колегія суддів вбачає достатні підстави для зменшення розміру шкоди з урахуванням того, що відповідач є пенсіонером, інших доходів, помимо пенсійних виплат, не отримує.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Тому розмір шкоди підлягає зменшенню з 3 007, 20 гривень до 1 000 гривень.

Як убачається, суд першої інстанції уваги на викладені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.

В силу правил ст. 88 ЦПК України понесений позивачем судовий збір в розмірі 365, 40 гривень (243, 60 гривень - за звернення з позовом до суду першої інстанції та 121, 80 гривень - за подання апеляційної скарги) слід стягнути з відповідача на користь ПАТ "Рівнеобленерго".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, є мотивами для скасування оскаржуваного рішення і ухвалення нового - про задоволення позову.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 22, ч.ч. 1, 2 ст. 1166, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 319, ст. 322, ч. 4 ст. 1193 ЦК України, п. е) ч. 1 ст. 91, ст. 112 ЗК України, п. 48 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду від 19 лютого 2015 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" 1 000 (одна тисяча) гривень завданої шкоди та 365 (три шістдесят п'ять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: