Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1539/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

12.08.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Фомічова С.Є.

із секретарем - Лазаренко-Шаповаловою В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір від 18.12.2007 року № KGXRRС09920100, за яким надано кредит у розмірі 8760,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості.

У порушення умов договору позичальник взятих на себе зобов"язань не виконував належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, що станом на 14.08.2014 року складала 15993,05 грн., з яких: 176,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 630,76 грн. - заборгованість по комісії, 13948,17 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 737,76 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача.

В лютому 2015 року представник позивача звернувся із заявою про залучення до участі у справі правонаступників померлого відповідача (а.с.79).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.03.2015 року залучено до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_4: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обгрунтування, зокрема, зазначалось, що суд першої інстанції не з"ясував коло спадкоємців померлого позичальника, обсяг та вартість спадкового майна.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 подала письмове заперечення проти доводів апеляційної скарги, в якому просить її відхилити, вважаючи рішення суду законним і обгрунтованим.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.139), її неявка відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача, яка заперечувала проти скасування судового рішення, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, на які сторони посилались у своїх доводах і запереченням, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, виходив із того, що після смерті позичальника ОСОБА_4 відсутнє спадкове майно, що не дає підстав для задоволення вимог кредитора до спадкоємців.

Ці висновки суду першої інстанції є правильними і відповідають обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам, що належно оцінені судом.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № KGXRRС09920100 від 18.12.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 8760,37 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6).

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов»язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року та Статуту (п.1.1). 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов (а.с. 6 зв., 9).

На виконання умов договору банком було видано оплачено товар шляхом перерахування коштів в рахунок оплати рахунку-фактури на суму 7964 грн. (а.с.10), а решта кредитних коштів 796,4 грн. спрямована на поточний рахунок з призначенням платежу: сплата єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту за даним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть (а.с. 33), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 31-32).

Відповідно до наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунків за ОСОБА_4 на час його смерті рахувалась заборгованість: 5426,77 грн. - залишок боргу за кредитом (тіло кредиту), 176 грн. - 176,36 грн. - відсотки за користування кредитом, 630,76 грн. - комісія, 12511,09 грн. - пеня, а також штрафи: - 500 грн. (фіксована частина) та 937,25 грн. (відсоткова складова), всього 20182,229 грн. (а.с.155-157), а на час звернення до суду сума заборгованості за даним кредитом станом на 14.08.2014 року складала 15993,05 грн., з яких: 176,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 630,76 грн. - заборгованість по комісії, 13948,17 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 737,76 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача (а.с.4-5). Тобто убачається, що сума боргу по тілу кредиту фактично була погашена після смерті позичальника. Проте, позивачем не надано даних щодо дати та способу погашення боргу в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, ч. 1 ст. 1231 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов"язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов"язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов"язанням.

Згідно з ч.1 ст. 1282 СК України спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Як роз"яснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов"язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов"язання фактично не пов"язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Тобто, спадкоємці зобов"язані погасити перед кредитором суми, які виникли у позичальника за життя.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відсутнє спадкове майно.

Відповідно до інформації державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори № 1 Бикова С.Є. (а.с.36) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.37) після смерті ОСОБА_4 18.07.2011 року заведена спадкова справа № 279/2011. Спадкоємці померлого ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертались. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.03.2015 року до участі у справі в якості відповідачів залучено правонаступників померлого ОСОБА_4 - його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які згідно довідки (а.с. 49) на час її смерті проживали і були зареєстровані з померлим за однією адресою: АДРЕСА_1.

Квартира, у якій ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований на час смерті, належить на праві власності його батькам - відповідачам у даній справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 21.09.2007 року (а.с.153), згідно витягу зареєстрованого 21.09.2007 року ОКП "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації" за № 59220 в книзі 167 (а.с. 154 ).

Враховуючи вищевказані норми матеріального права, судом дано оцінку тому, що на час смерті позичальника ОСОБА_4 існувала заборгованість по кредиту, що убачається із наданого банком розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, проте вимоги кредитора до спадкоємців боржника не підлягають задоволенню через відсутність спадкового майна.

Апеляційна скарга є необґрунтованою, і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Обставини, на які посилались сторони в обгрунтування своїх вимог і заперечень, надані ними докази належним чином досліджені судом першої інстанції.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя

Судді: