АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» про стягнення суми вкладу.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 р. ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик» (надалі - ПАТ КБ «Хрещатик») про стягнення суми вкладу.

Свої вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, обґрунтовувала тим, що банком, в порушення укладеного між сторонами договору строкового банківського вкладу, відмовлено у видачі належних їй грошових коштів, в сумі 19 775 дол. США та відсотків за договором, в сумі 675, 82 дол.США, що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 19 листопада 2014 р. складає 310 852 грн. 46 коп., які просила стягнути з банку на її користь.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши представника позивачки, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представників відповідача, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 18 лютого 2014 р. між ПАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено депозитний договір №222D-488254, за умовами якого остання передає банку грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок №НОМЕР_1, що відкривається банком на її ім'я, в сумі 19 775 дол.США строком з 18 лютого 2014 р. по 17 квітня 2015 р. та нарахуванням відсотків за розміщення вкладу в розмірі 9, 9% річних /а.с.7-9/.

На підтвердження внесення зазначеної суми грошових коштів, позивачкою надано копію квитанції від 18 лютого 2014 р. про внесення грошових коштів на поточний рахунок /а.с.10/.

18 квітня 2014 р. ОСОБА_2 звернулась у банк із заявою про повернення грошових коштів із врахуванням відсотків за розміщення вкладу, в зв'язку з наданою їй інформацією працівником банку про відсутність зазначеного вище договору та коштів на рахунку /а.с.11/.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 не надано доказів виконання умов долученого до справи договору банківського вкладу, що виключає наявність підстав до стягнення 19 775 дол.США.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою на виконання умов договору банківського вкладу внесено грошові кошти, що підтверджується квитанцією, засвідченою печатками каси банку не заслуговують на увагу, остільки висновків суду про недоведеність тієї обставини, що між сторонами існували договірні відносини, не спростовують.

Внесення коштів на поточний рахунок не відповідає умовам п.1.1 та п.2.3.2 укладеного між сторонами договору.

ОСОБА_2 не виконані істотні умови договору, не внесено грошові кошти на вкладний рахунок № №НОМЕР_1, а тому вказаний договір не набрав чинності і не створює правових наслідків для сторін.

Колегія суддів враховує й зміст долученого до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції витягу з акту про результати ревізії ведення операцій з депозитами фізичних осіб Київського регіонального відділення ПАТ КБ «Хрещатик» від 12 травня 2014 р., відповідно до якого договір із порядковим номером 488254 у підсистемі «Депозити» відсутній, номер вкладного (депозитного) рахунку НОМЕР_2 не існує в ОДБ банку /а.с.115-117/.

Отже, умови укладеного між сторонами договору банківського вкладу не виконано, грошові кошти на визначений у договорі рахунок не внесено, ощадну книжку чи інший документ не видано.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч. З ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст.55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням долучених до справи доказів, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про недодержання письмової форми договору банківського вкладу.

Викладені судом висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-118цс14 від 29 жовтня 2014 р.

За таких обставин, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення заявленого по справі позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/19870/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4929/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.