Справа №592/1174/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1222/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе», Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД»,

про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_3 8750грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ТОВ «ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД» 1050грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Стягнуто з ТОВ «ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД» на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачкою обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з товариства на користь ОСОБА_3 8750грн. на відшкодування моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

ПАТ Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе по суті доводить, що суд першої інстанції не врахував відсутність належних доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди. Розмір стягнення моральної шкоди завищено.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції в оскаржуваній частині по суті встановлено, що позивачка ОСОБА_3 з 01 липня 1983 року по 29 серпня 2008 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе». З 01 вересня 2008 року по 31 травня 2011 року позивачка перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Фрунзе-Електрод».

Актом розслідування хронічного професійного захворювання №11 від 25 травня 2011 року ОСОБА_3 встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ пилової етіології ІІ ст. у фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Нейросенсорна туховухість з помірним ступенем зниження слуху ІІІ ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві». Основний діагноз.

Згідно з санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці від 02 березня 2011 року за час роботи ОСОБА_3 в ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» на її робочому місці було перевищення показників по пилу (протокол дослідження від 12 листопада 1997 року), по шуму (протокол дослідження від 17 жовтня 1997 року, протокол дослідження від 02 листопада 2006 року).

Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання позивач пропрацювала в умовах шкідливих виробничих факторів 22 роки.

У п.16 вказаного Акту зазначено, що професійні захворювання у позивача виникли у звязку з недосконалістю технологій, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалою роботою в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу та важкості праці.

07 травня 2012 року позивачці ОСОБА_3 на МСЕК встановлено 65% стійкої втрати професійної працездатності, в тому числі п.10 20%, п.30 45% та встановлено ІІІ группу інвалідності (безтерміново).

Роботодавцями, зокрема і ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», було порушено право позивачки на безпечні умови праці, внаслідок чого у неї виникло професійне захворювання, що спричинило їй душевні страждання в звязку зі значним погіршенням стану здоровя. Внаслідок погіршення стану здоровя позивачка значно обмежена в життєдіяльності, звичках, бажаннях, що вимагає від неї вживати додаткових зусиль по організації її життя. Саме в цьому полягає моральна шкода заподіяна ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_3

Право на відшкодування моральної шкоди, пов'язане зі стійкою втратою працездатності, виникло у позивача, враховуючи дію та наслідки шкідливих виробничих факторів в ПАТ «Сумське НВО ім. М.В.Фрунзе» та ТОВ «ФРУНЗЕ-ЕЛЕКТРОД», тому грошова компенсація на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню з відповідачів з урахуванням стажу роботи позивача на кожному з цих підприємств у шкідливих умовах.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено позивачкою ОСОБА_3, тоді як ПАТ Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе на порушення положень ст. 10, 60 ЦПК України, не надало належних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 153 КЗпП України роботодавець зобовязаний створити безпечні умови праці для особи, що працює за трудовим договором.

У п.19 акту розслідування від 25 травня 2011 року №1, дійсно, не зазначені конкретні особи, які винні у порушенні законодавства про охорону праці.

У той же час, у цьому пункті зазначено, що адміністрація цеху №32, НПЦС, цеха №36 не в повному обсязі виконали вимоги:

1. ГОСТ 12.1.005-88 «ОСОБА_2. Гіг. вимоги до повітня робочої зони» п.п. 1.11, 3.1, 4.2.5;

2. ДСН 3.3.6-037-99 «Держ. сан. норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку» п. 1.3-1.4;

3. ГОСТ 12.1.003-83 «ССБТ. Шум. Загальні вимоги до повітря робочої зони» п.2.3;

4. «Інструкція з утримання виробничих приміщень» № 658-66 п.66, 78.

Крім того, до обставин за яких виникло професійне захворювання у позивачки віднесено недосконалість технологій, тривала робота в шкідливих умовах праці. Причиною виникнення професійного захворювання є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, важкості праці.

Отже, ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе», як роботодавцем не створено безпечні умови праці для позивачки.

Право на отримання страхових виплат, відшкодування моральної шкоди виникає у потерпілого, застрахованого відповідно до закону, з дня встановлення МСЕК вперше стійкої втрати професійної працездатності за цим страховим випадком.

За період починаючи з 01 січня 2006 року і в подальшому відшкодування моральної шкоди заподіяної працівникові каліцтвом на виробництві покладено на роботодавця відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя.

За змістом закону, проявом моральної шкоди стосовно фізичної особи є душевні страждання, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою завдавача шкоди щодо потерпілого. Оскільки підставою виникнення обовязку про відшкодування моральної шкоди є правопорушення, а у справі достовірно встановлено, що роботодавець вчинив правопорушення відносно позивачки, то завжди є і моральні страждання з приводу порушення прав фізичної особи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про наявність моральної шкоди без встановлення факту такої шкоди МСЕК, не дають підстав для перегляду оскаржуваного рішення. Крім того, відповідач не заявляв у суді першої інстанції клопотання про медичний огляд позивачки, для встановлення факту заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до частин 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, рішення в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням названих положень законів, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу до уваги не приймаються, і не дають підстав для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Колегія суддів також вважає, що при розгляді справи не було допущено порушень процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 травня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.