АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3501/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/396/15 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представника ОСОБА_1-

ОСОБА_2, представника ОСОБА_3-

ОСОБА_4, представника ОСОБА_5-

ОСОБА_6, представника ТзОВ СаТер -

ОСОБА_7,

В С Т А Н О В И ЛА :

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ТзОВ СаТер, третьої особи реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, про визнання частково недійсним попереднього договору та договору купівлі - продажу, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ТзОВ СаТер, третя особа реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, про визнання частково недійсним попереднього договору та договору купівлі-продажу, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію.

Зазначав, що 16 травня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено попередній договір згідно якого ОСОБА_5 зобов'язалась продати ОСОБА_8 40/100 частин нежилого приміщення, що знаходиться в м. Тернопіль, по вул. Руській,23.

На виконання умов попереднього договору 21 серпня 2013 року, ними укладено договір купівлі - продажу нежилого приміщення 40/100 частин нежилого приміщення, загальною площею 135,6 кв.м, що знаходиться в м. Тернопіль, по вул. Руській, 23.

В подальшому ОСОБА_8 вказане нежитлове приміщення передала ТзОВ «СаТер».

Договори є недійсними, таким що порушують його законні права та інтереси, оскільки на час їх укладення, частина приміщень, що була предметом продажі, належала не ОСОБА_5, а йому на підставі договору дарування від 16 серпня 2011 року.

У зв'язку з цим просив визнати частково недійсними попередній договір від 16 травня 2013 року та договір купівлі - продажу від 21 серпня 2013 року, визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на 40/100 часин нежитлового приміщення по вул. Руській. 23 в м. Тернополі, зареєстрованого за ТзОВ Сатер; скасувати рішення про державну реєстрацію 40/100 частин не житлового приміщення загальною площею 86.8.кв.м. в м. Тернополі по вул. Руській 23 за ТзОВ СаТер.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року вирішено: В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_8, приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_5, ТзОВ СаТер про визначення частково недійсним попереднього договору від 16 травня 2013 року за реєстром №348, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в частині 40/100 частин не житлового приміщення пл. 86.8.кв.м. в м. Тернополі по вул. Руській, 23, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3; визнання частково недійсним договору купівлі - продажу від 21 серпня 2013 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 40/100 частин житлового приміщення пл. 86,8 кв.м. по вул. Руській, 23 в м. Тернополі, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 за реєстром № 763; визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на 40/100 часин нежитлового приміщення по вул. Руській. 23 в м. Тернополі, заг. площею 86,8 кв.м від 03.03.2014 р. зареєстрованого за ТзОВ Сатер; скасування рішення про державну реєстрацію від 03.03.2014 року 40/100 частин не житлового приміщення загальною площею 86.8.кв.м. в м. Тернополі по вул. Руській 23, за ТзОВ СаТер відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог. Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави 3213 гр. недоплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 02 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Зазначив, що суд не дав належної оцінки тій обставині, що при посвідченні договору дарування від 16 серпня 2011 року нотаріус ОСОБА_3 порушила вимоги Закону України Про нотаріат та п. 7 глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та не вчинила на правоустановлюючому документі дарувальника ОСОБА_5 відмітки про перехід права власності на відчужуване майно до нього, як набувача, і не скріпила відмітку печаткою. В наслідок цього правоустановлюючий документ був незаконно використаний при укладенні договору купівлі-продажу від 21 серпня 2013 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних права та інтересів є визнання правочину недійсним.

Встановлено, що 16 серпня 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування частини нежилого приміщення, згідно якого ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_1, прийняв в дар 40/100 частини приміщення, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Руській, 23, а саме: 1-8 каб. пл. 14,7 кв.м; 1-9 туал., пл. 2,3 кв.м; 1-10 кор. пл. 2,0 кв.м; 1-11 каб. пл. 18,2 кв.м; 1-12 клад. пл. 6,2 кв.м; 1-13 клад. пл. 8,7 кв.м; 1-14 каб. пл. 34,7 кв.м, загальна площа відчужуваного приміщення 86,8 кв.м.

Окрім цього 16 травня 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 уклали попередній договір, згідно якого сторони зобов'язались на погоджених у цьому договорі терміну та умовах, вчинити договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Руська, 23.

На виконання цього договору, 21 серпня 2013 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_8 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_10, та зареєстрований в реєстрі за №76., згідно якого ОСОБА_8 купила нежитлове приміщення загальною площею 135,6 кв.м, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Руська, 23, а саме офісне приміщення № 1, що складається з 1-8 каб. пл. 14,7 кв.м ; 1-9 туал., пл. 2,3 кв.м; 1-10 кор. пл. 2,0 кв.м; 1-11 каб. пл. 18,2 кв.м; 1-12 клад. пл. 6,2 кв.м; 1-13 клад. пл. 8,7 кв.м; 1-14 каб. пл. 34,7 кв.м; 1-15 каб. пл. 22,2 кв.м; 1-16 каб. пл. 16,2 кв.м; 1-17 каб пл. 10,4 кв.м.

Крім того, встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року серія САК № 622421 власником приміщення площею 135,6 м2, що знаходиться в м. Тернополі по вул. Руська, 23, є ТзОВ «СаТер».

Як зазначено вище, позивач просив визнати недійсними договори з підстав встановлених статтями 203 та 215 ЦК України, мотивуючи тим, що їх зміст суперечить актам цивільного законодавства. Зокрема нотаріусом, в порушення п. 7 глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» на правовстановлюючому документі ОСОБА_5 договорі купівлі-продажу приміщення, посвідченого 24 вересня 2003 року першою Тернопільською державною конторою, не була здійснена відмітка про перехід права власності на відчужуване майно до набувача ОСОБА_1 за договором дарування від 16 серпня 2011 року, через що стало можливим наступне незаконне відчуження того ж самого об'єкта нерухомості ОСОБА_8

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що договір дарування від 16 серпня 2011 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 є нікчемним, право власності у позивача на спірний об'єкт нерухомості за договором дарування не виникло, а тому відчуження спірного нерухомого майна іншій особі не порушують прав та законних інтересів позивача.

З цими висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.

Так встановлено, що на час укладення договору дарування від 16 серпня 2011 року нежилого приміщення, що знаходиться в м. Тернопіль, по вул. Руській,23., вказане нерухоме майно перебувало під забороною відчуження на підставі договору іпотеки від 23 червня 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 (іпотекодавець) та АКІБ УкрСиббанк (іпотекодержатель) (а.с. 102, 111, 172, 173)

Іпотекодержатель ПАТ «УкрСиббанк» згоди на відчуження переданого в іпотеку майна не надавав.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України Про іпотеку, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Питання про визнання вищезазначеного договору дарування від 16 серпня 2011 року недійсним також було предметом розгляду Тернопільським міськрайонним судом у цивільній справі справі за позовом ОСОБА_8, до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування частини нежилого приміщення, встановлення нікчемності договору дарування частини нежилого приміщення. Рішенням суду від 26 грудня 2014 року у даній справі в задоволенні позову було відмовлено, в тому числі з тих мотивів, що його недійсність прямо встановлена Законом України По іпотеку та не потребує визнання його таким судом.

Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права, встановлені рішенням суду обставини і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що права власності на частину приміщень по вул. Руській, 23 за договором дарування позивач ОСОБА_1 не набув.

У зв'язку з цим є безпідставними доводи апелянта про порушення його законних прав та інтересів з посиланням на недотримання нотаріусом в момент укладення договору дарування від 16 серпня 2011 року «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та на інші доводи, якими обґрунтовував незаконність попереднього договору від 16 травня 2013 року, договору купівлі - продажу від 21 серпня 2013 року та передачу спірних нежитлових приміщень ТзОВ «СаТер».

Суд вірно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку і вирішив спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2015 року залишити змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_11