Справа № 577/2737/15-ц
Провадження № 2/577/863/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого Кущенка М.Ф.

при секретарі Олійник В. П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного товариства "Український професійний банк" про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим,що вона є пенсіонером і на протязі року зберігала свої заощадження у відповідача . 6.05.2015р. вона уклала кредитний договір банківського вкладу сім днів за № 341701 згідно якого внесла грошову суму в розмірі 15000 грн., які банком були зараховані на її особистий рахунок за № 1701. Але після настання строку повернення вкладу 13 травня 2015р. банк не виконав свого зобовязання і не повернув її вклад та нараховані відсотки. На її неодноразові звернення у відповідь були одні обіцянки. Банк порушив вимогм п.3.3.2 та 3.3.5 укладеного договору про повернення вкладу, а також вимоги ст.ст. 1058 ч.1 та 1060 ч.1 ЦК . Посилаючись на вказані норми закону позивач просить стягнути із відповідача 15 тис. грн. та нараховані відсотки і витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Додатково пояснила, що її попередній договір по вкладу від 02.04.2015р. закінчився, вона звернулася в банк за поверненням своїх коштів. Але в банку коштів не було і працівники банку умовили її укласти новий договір на 7 днів, пообіцявши по цьому договору повернути кошти 13.05.2015р. вона погодилась і уклала новий договір 06.05.2015р. на цю ж суму. Після спливу вказаного терміну, вона звернулась до банку за поверненням свого вкладу і нарахованих на нього процентів. Однак там була маса людей , які також намагалися повернути вклад. І їй відмовили у видачі цього вкладу. А через декілька днів із цього відділення банку вивезли навіть меблі і воно більше не працює.

Відповідач на розгляд справи не зявився, подав заперечення на позов в якому вказує, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015р. №348 Публічне Акціонерне Товариство Український професійний банк було віднесено до категорії неплатежеспроможних. А відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.05.2015р. №107 з 29.05.2015р. було розпочато процедуру виведення ПАТ УПБ з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Відповідач посилається на ст.ст. 26, 29,34, 36 п.5 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб і вказує , що під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку , примусове стягнення коштів та майна банку... Фонд гарантування набуває право кредитора банку на всю суму , що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку. І саме вказаний Фонд гарантує повернення кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом , включаючи нараховані відсотки на день початку процедури виведення Фондом із ринку банку. Просить в задоволенні вимог відмовити.

Вислухавши позивача та перевіривши матеріали справи суд приходить до слідуючого висновку.

Відповідно до положень ст. 1060 ЦК договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.Умова договору банківського вкладу на вимогу про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. За договором банківського строкового вкладу банк зобовязаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Судом встановлено, що позивач і відповідач 06.05.2015р. уклали договір банківського вкладу згідно якого ОСОБА_1 передала 15 тис грн. відповідачу строком на 7 днів під 16% річних. Днем повернення вкладу зазначено 13 травня 2015р. У разі пролонгації цього договору розрахунок процентів на новий строк вкладу здійснюється по процентній ставці, яка діє у банку для цього виду вкладу на день закінчення попереднього строку вкладу без укладання додаткових договорів до цього договору. Наступна пролонгація договору здійснюється у тому ж порядку. Максимальна кількість пролонгації вкладу 12 разів. (л.с3-4).

Після закінчення 7 денного терміну дії договору позивач 13.05.2015р. звернулася до Конотопського відділення ПАТ "Український професійний банк" за отриманням вкладу, однак там їй відмовили у цьому.

Відповідно рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладу фізичних осіб від 28.05.2015р. за № 107 з 29 травня 2015р. розпочата процедура виведення ПАТ "Український професійний банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 29.05.2015р. по 28 серпня 2015р. включно. І наказом цього ж Фонду за №169 від 28.05.2015р. призначено уповноважену особу на здійснення тимчасової адміністрації. (л.с.20-21).

Посилаючись на цей факт і на ст.ст. 26,29,34, 36 п.5 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, як правове обгрунтування, відповідач просить відмовити в задоволенні вказаного позову.

Однак у вказаному Законі маються інші норми, які врегульовують це питання.

Так, відповідно до ст.36 ч.ч.1,6 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Обмеження щодо задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України, яка на сьогодніщній день становить 150 тис. грн.

Такі ж обовязки банку зафіксовані в п. 1.16 Положення про виведення неплатежеспроможного банку із ринку затвердженого рішенням Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012р. з послідуючими змінами. Таким чином відмова банку в поверненні коштів ОСОБА_1 по її вкладу на її вимогу після закінчення терміну дії договору , є неправомірним.

Крім цього банком порушені і норми зафіксовані в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) вказав наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня2011 року)».

Згідно зі ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав. Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушив положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Позивач просить також стягнути понесені витрати в розмірі 400 грн. на правову допомогу і вказані вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 84,88 ЦПК витрати , повязані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні,на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує із другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір відшкодування таких витрат не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу .

Відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2015р.(ст.8) мінімальна заработна плата з встановлена в розмірі 1218 грн. Таким чином величина оплати години роботи адвоката становить 1218х40% = 487,2 грн.

Поскільки для підготовки позову до суду потребувалось не менше однієї години, то відшкодуванню заявнику за рахунок відповідача підлягає заявлена нею сума.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Стягнути із Публічного Акціонерного товариства "Український професійний банк" на користь ОСОБА_1 15000 грн.(пятнадцять тисяч) боргу та 400 грн. витрат на правову допомогу.

Зобовязати Публічне Акціонерне товариство "Український професійний банк" виплатити ОСОБА_1 проценти за користування вказаними коштами із розрахунку 16 % годових за договором банківського вкладу Сім днів №341701 від 06.05.2015р. до 28.05.2015р.

Апеляційне оскарження рішення суду може бути проведено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а для учасника, що не приймав участі в розгляді справи - з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2015 р.

Суддя Кущенко М. Ф.