УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 1997 року по 28 липня 2011 року. 18 січня 2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали у рівних частинах житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 36,8 кв. м.

Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була приватизована земельна ділянка, на якій розміщено зазначений будинок, площею 0,0647 га призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 23 червня 2008 року, кадастровий номер НОМЕР_2.

З урахуванням уточнень позивач просила розділити придбану ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 18 січня 2006 року під час шлюбу з нею 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1, а на даний час нежитлове приміщення (магазин) загальною площею 57,56 кв. м, шляхом визнання за нею права спільної часткової власності на 1/3 частку нежитлового приміщення (магазину) від 1/2 частки ОСОБА_3 та відповідно 1/3 частку земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2, цільове призначення якої є будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; за ОСОБА_3 на 1/6 частку вказаного нежитлового приміщення (магазину) та відповідно 1/6 частку земельної ділянки.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 20 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про поділ спільного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова