Справа № 509/2871/15-ц
08 вересня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позов.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, через оголошення у пресі у звязку з тим, що його зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи невідоме, а тому вважається повідомленим про час і місце судового розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 85-88).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи № 497/2007, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.
Статтею 1217 ЦК України передбачено спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Як передбачає стаття 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Стаття 1267 ЦК України передбачає частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини, з умовою чи із застереженням.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із умовами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Статтею 1297 ЦК України передбачено спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено ст. 1299 ЦК України.
Згідно із ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування, відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Суд встановив, що ОСОБА_3, яка була дружиною позивача та матір`ю відповідача - померла 20.04.2007 р., що підтверджується свідоцтвами : про укладення шлюбу серії І-НК № 264790 від 16.08.1975 р., про народження серії ІІ-ЖД № 295453 від 27.07.1976 р. та свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 090060 від 21.04.2007 р. (а.с. 7,8,38).
Після смерті спадкодавця, до нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини у встановленому законом порядку звернулися спадкоємці за законом позивач та відповідач (а.с. 23,24).
Інший спадкоємець ОСОБА_4 від прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 відмовився, що підтверджується його особистою заявою на ім`я нотаріуса (а.с. 25).
З матеріалів спадкової справи № 497/2007 вбачається, що після смерті ОСОБА_3, відкрилася спадщина у вигляді садового будинку з господарчими будівлями та спорудами № 27 за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Новодолинська с/р, СОГ «Лебідь», вул. Лінія 6, який належав померлій на праві приватної власності на підставі рішення Овідіопольського району Одеської області від 29.06.2006 р., і на ? частку якого нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.04.2015 р. (реєстр. № 1-388) на ім`я позивача (а.с. 73).
Аналізуючи приписи статті 1218 ЦК України, суд дійшов висновку до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах, тому, не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає законних підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.
Таким чином, враховуючи приписи вищевказаних норм Закону та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», а також вимоги ст.ст. 125,126 ЗК України, якими передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті суд вважає, що право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищевказану спадкову земельну ділянку було отримано у законному порядку, про що свідчить копія державного акту про право власності на земельну ділянку з відміткою про державну реєстрацію.
Однак, враховуючи документально підтверджений факт того, що відповідач ОСОБА_2, який є законним спадкоємцем після смерті своєї матері вчасно подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини і не відмовлявся від неї, суд вважає необхідним задовольнити позов частково з визнанням за позивачем права власності на ? частку спадкової земельної ділянки, ? частка якої за законом успадкована відповідачем.
Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,209,212,213,214-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1225,1233,1234,1236,1247,1268,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. „Про судову практику у справах про спадкування, суд,
1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити частково;
3.В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.