У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду від 22 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку,

В С Т А Н О В И Л А :

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в Рівненський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Разом з ним в будинку проживають його теща, донька з синами та колишній зять - ОСОБА_2 Впродовж двох останніх років проживання з відповідачем стало нестерпним, він зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки, принижує його та родину перед сусідами та родичами.

Зазначав, що внаслідок конфліктів, відносно відповідача було порушено дві кримінальні справи стосовно нанесення останнім легких тілесних ушкоджень йому та його дочці, що спричинило короткочасний розлад здоров'я. Ним та його дочкою ОСОБА_3 було написано заяви про закриття кримінальних справ внаслідок примирення, оскільки з відповідачем було досягнуто домовленостей, що він змінить місце свого проживання та реєстрації. З реєстраційного обліку, у належному позивачу будинку, відповідач знявся, проте свого фактичного місця проживання не змінив. В добровільному порядку відмовляється виселитись з будинку.

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/290/2015 Головуючий у 1 інстанції : Красовський О.О.

Доповідач : Григоренко М.П.

Із цих підстав просив виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Рівненського районного суду від 22 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення із житлового будинку - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги повідомлення Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області № 65/10-14580 від 23.12.2013 року, № 65/10-14581 від 25.12.2013 року, № 65/10-3127 від 09.04.2014 року, № 65/10-6484 від 21.07.2014 року, № 65/10-6482 від 21.07.2014 року, що знаходяться в матеріалах справи та в яких є дані про те, що відповідача ОСОБА_2 протягом поточного року неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності по ст. 173-2 КУпАП (насильство в сім'ї) та про те, що ОСОБА_2 було проведено бесіду виховного характеру з метою недопущення подібних ситуацій в подальшому.

Крім того, в судовому засідання надавались покази свідка ОСОБА_3 щодо вчинення відповідачем насильства в сім'ї, які судом не вірно оцінено.

Вважає, що судом не було повно, всебічно та об'єктивно досліджено докази у справі, що призвело до неправильного її вирішення.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

В ході апеляційного розгляду справи позивач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про застосування до відповідача заходів попередження та громадського впливу за порушення правил співжиття та які не дали результату, доказів систематичності таких порушень, що давали б підстави для виселення відповідача із приватного будинку позивача відповідно до положень ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки в матеріалах справи дійсно відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про застосування до відповідача заходів попередження та громадського впливу за порушення правил співжиття та які не дали результату, доказів систематичності таких порушень, що давали б підстави для виселення відповідача із приватного будинку позивача відповідно до положень ст. 157, ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Наявність у справі довідок про звернення позивача до правоохоронних органів з приводу вчинення відповідачем сімейних сварок, без надання відповідних постанов про притягнення останнього до адміністративної відповідальності по ст. 173-2 КУпАП, також не дає підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, в суд першої інстанції відповідач заявив, що ніхто із представників влади ніяких профілактичних бесід з ним не проводив та не попереджав про можливість виселення із будинку позивача.

Належні докази, які б спростовували дане твердження відповідача в матеріалах справи відсутні.

Довідки Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області з даного приводу, без додання до них відповідних підтверджуючих документів із підписом відповідача, також не можна вважати достатнім та переконливим доказом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського районного суду від 22 грудня 2014 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.