Провадження 2/235/4074/15
Справа 235/8366/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського державного торгівельного підприємства «Спорттовари» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 18.09.2015 року звернувся до суду з позовом до Красноармійського державного торгівельного підприємства «Спорттовари» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02 вересня 1999 року він за Договором купівлі-продажу державного майна шляхом викупу придбав у Красноармійського державного торгового підприємства «Спорттовари» кіоск розташований на Колхозному ринку м. Красноармійськ загальною площею 32 кв.м. Даний Договір був укладений на Селидівській біржі нерухомості і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 146 від 02.09.1999 року.

Умови укладеного договору були повністю виконані ним та продавцем, а 01 листопада 1999 року цей договір було зареєстровано у бюро технічної реєстрації м. Красноармійськ, реєстр № 233.

Придбаний кіоск він переобладнав під магазин непродовольчих товарів.

Після цього він, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 07 серпня 2003 року № 4271, придбав земельну ділянку, на який знаходиться придбаний раніше кіоск, загальною площею 0,0112 га., та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 023397 з цільовим призначенням, для обслуговування магазину.

Нещодавно у позивача виникла необхідність розпорядитися даною нерухомістю. Однак, нотаріальною конторою йому відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї нерухомості, оскільки ст. 657 діючого Цивільного кодексу України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню.

Внаслідок невизнання дійсності Договору купівлі-продажу нотаріальною конторою він не може розпорядитися належною нерухомістю, що порушує надане йому як власнику статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли до 1 січня 2004 року необхідно керуватися нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР від 18.07.1963 №1540-VI, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній в належному випадку формі досягнута угода з усіх істотних умов.

За змістом статті 224 ЦК УРСР від 18.07.1963№1540-VI істотними умовами для укладення договору купівлі-продажу є передача продавцем майна у власність покупця і обов'язок покупця прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР від 18.07.1963№1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність ) угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Стаття 128 ЦК УРСР від 18.07.1963№1540-VI (який був чинний на момент виникнення правовідносин) передбачала, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 227 ЦК УРСР від 18.07.1963№1540-VI договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально оформлений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що на момент укладання цього договору законодавством не було передбачено нотаріального посвідчення такого типу договорів, адже ці норми розповсюджувались лише на житлові будинки.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, судова повістка, яка була надіслана судом за адресою, зазначеною в позовній заяві, повернута до суду, оскільки за зазначеною адресою організація відсутня.

В судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 1999 року позивач за Договором купівлі-продажу державного майна шляхом викупу придбав у Красноармійського державного торгівельного підприємства «Спорттовари» кіоск розташований на Колхозному ринку м. Красноармійськ загальною площею 32 кв.м. Даний Договір був укладений на Селидівській біржі нерухомості і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» під номером 146 від 02.09.1999 року (а.с. 9), зазначений договір було зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 01.11.1999 року реєстр 233 (а.с.5).

Після цього згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 07 серпня 2003 року № 4271, посвідченого нотаріально, позивач придбав земельну ділянку, на який знаходиться придбаний раніше кіоск, загальною площею 0,0112 га., та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДН № 023397 з цільовим призначенням, для обслуговування магазину (а.с. 13-16).

Нещодавно у позивача виникла необхідність розпорядитися даною нерухомістю. Однак, нотаріальною конторою йому відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї нерухомості, оскільки ст. 657 діючого Цивільного кодексу України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягають нотаріальному посвідченню. Письмових доказів відмови нотаріуса суду не надано.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних особі та фізичних осіб-підприємців в Єдиному реєстрі записів щодо Державного торгівельного підприємства «Спорттовари» не знайдено, інформація про юридичних осіб та осіб-підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004 року та не включених до Єдиного державного реєстру отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація (а.с. 30).

Згідно рішенню виконкому Красноармійської міської ради від 21.10.1992 року за № 400/1 було зареєстровано Державне торгівельне підприємство «Спорттовари» (а.с. 33).

Розпорядженням голови Красноармійської міської ради народних депутатів від 24.04.1996 року за № 230рп 07.10.2005 року скасована державна реєстрація державного торгівельного підприємства «Спортовари», рішення виконкому Красноармійської міської ради народних депутатів «Про реєстрацію державного торгівельного підприємства «Спортовари» від 21.10.1992 року визнано таким, що втратило силу.

Відповідно до вимог ст. 205 ч. 1 п. 7 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

На підставі викладенного, керуючись ст. ст. 205, 206, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Красноармійського державного торгівельного підприємства «Спорттовари» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя :