Провадження по справі № 2/752/4584/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо", третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу по звільнення, поновлення на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

24.06.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо", третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу по звільнення, поновлення на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що працював в Комунальному підприємстві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо" з 20.12.2001 року, на початку трудової діяльності - сторожем, а з 2013 року обіймав посаду провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва служби охорони навколишнього середовища. 13 березня 2015 року позивач, як і багато інших працівників комунального підприємства «Плесо», всього близько 169 чол., отримали у відділі кадрів за підписом генерального директора ОСОБА_2 попередження про наступне вивільнення, в якому вказано: «У зв'язку із зміною структури та штатного розпису КП «Плесо» відповідно до наказу від 10.03.2015 р. №20 «Про затвердження змін до організаційної структури» та наказу від 13.03.2015 р. №25 «Про затвердження змін до штатного розпису» попереджаємо про наступне вивільнення із займаної посади з 29 травня 2015 року (пункт 1 ст. 40 КЗпП)».В наданому попередженні. 29.05.2015 року згідно Наказу Комунального підприємства «Плесо» № 97-к/тр позивача звільнено з займаної посади за п.1.ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату.

Позивач зазначив, звільнення з роботи вважає таким, що проведено без законних на те підстав та з порушенням встановленого порядку та процедури вивільнення працівників, з огляду на те, що він не відмовлявся від переведення на іншу роботу, оскільки іншої роботи відповідачем йому не було запропоновано, звільнення проведено незважаючи на пряму відмову первинної профспілкової організації у поданні адміністрації про надання згоди на звільнення працівника, відповідачем не було враховано переважне право позивача на залишення на роботі, зокрема зважаючи на тривалість стажу роботи на підприємстві.

Додатково посилався на те, що відповідачем незважаючи на наявність ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30.04.2015 року, якою відкрито провадження за заявою позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які діяли в інтересах всіх працівників підприємства, до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві «Плесо», третя особа: Генеральний директор Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві «Плесо» ОСОБА_2, про визнання неправомірними і скасування наказів про масове вивільнення працівників з роботи № 20 «Про затвердження змін до організаційної структури» від 10.03.2015 року та № 25 «Про затвердження змін до штатного розпису» від 13.03.2015 року, не зупинено дію зазначених наказів до моменту остаточного вирішення спору судом.

07.12.2015 року позивачем в судовому засіданні було подано доповнення до позовної заяви, відповідно до якого було змінено підстави позову, а саме позивач просив не враховувати посилання на неправомірність наказів відповідача № 20 «Про затвердження змін до організаційної структури» від 10.03.2015 року та № 25 «Про затвердження змін до штатного розпису» від 13.03.2015 року, оскільки питання правомірності чи неправомірності зазначених наказів не впливають на розгляд судом питання щодо визнання незаконним наказу № 97-к/тр від 29 травня 2015 року про звільнення з роботи.

З огляду на викладене та посилаючись на відповідні норми законодавства, позивач просив суду визнати неправомірним і скасувати Наказ № 97-к/тр від 29.05.2015 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи, поновити позивача на посаді провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва служби охорони навколишнього середовища з 29.05.2015 року, стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду в розмірі 4 000, 00 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Зазначив, що при звільненні його з займаної посади відповідачем не було запропоновано йому іншу роботу за фахом, звільнення проведено попри пряму відмову в наданні згоди на звільнення первинною профспілковою організацією, а також відповідачем не було враховано переважне право позивача на залишення на роботі, враховуючи тривалий стаж роботи останнього, що становить 14 років.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, зазначив, що внесення змін до організаційної структури КП «Плесо» та проведення скорочення працівників на підприємстві було наслідком зменшення в 2015 році обсягів бюджетного фінансування на 20% порівняно з 2014 роком. Відповідачем вживалися заходи до отримання додаткового фінансування в 2015 році на заробітну плату працівникам, так КП «Плесо» листом від 06.02.2015 року та 12.02.2015 року зверталося до розпорядника коштів Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з проханням провести додаткове бюджетне фінансування в 2015 року, але отримало відмову. Додатково зазначив, що відповідачем було повністю дотримано вимоги законодавства при звільненні позивача з займаної посади та виданні Наказу № 97-к/тр від 29.05.2015 року про звільнення. Просив врахувати, що позивачу 29.05.2015 року було зроблено пропозицію перевестися на одну з вакантних посад згідно переліку, від якої позивач відмовився, крім того після звільнення позивача, 20.07.2015 року йому було направлено лист з пропозицією обійняти вакантну на підприємстві посаду провідного інженера виробничо-технічного відділу, у відповідь на яку позивачем було надіслано відповідачу мирову угоду з вимогою поновити його на тій же посаді, з якої останнього звільнено, виплатити моральну шкоду спричинену незаконним звільненням за заробітну плату за час вимушеного прогулу. Відповідачем було дотримано двомісячний строк попередження позивача про його можливе звільнення, а саме вказане попередження було надано позивачу 17.03.2015 року. Щодо посилань позивача на те, що його звільнення було проведено попри відмову в наданні згоди на зазначене первинною профспілковою організацією, то вказана відмова не була обгрунтованою, зокрема первинною профспілковою організацією не було досліджено обставин того, що позивач відмовився від інших запропонованих йому посад, крім того Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проводиться досудове розслідування за заявою КП «Плесо» за фактом підробки протоколу № 58 від 12.05.2015 року головою профспілкового комітету ОСОБА_5 Просив врахувати, що посилання позивача на те, йому було завдано страждань внаслідок звільнення, не доведено належними доказами, а тому просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди. З огляду на викладене просив у задоволенні позову відмовити, оскільки стороною позивача не доведено неправомірності дій відповідача щодо звільнення позивача з займаної посади.

Третя особа в судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 22.12.2001 року працював на Комунальному підприємстві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо".

Як вбачається з запису в трудовій книжці позивача згідно Наказу № 248-к/тр від 03.12.2013 року останнього переведено на посаду провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва у звязку зі змінами до штатного розпису (а.с. 24).

Відповідно до Наказу № 20 «Про затвердження змін до організаційної структури» від 10.03.2015 року, виданого Генеральним директором Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо" ОСОБА_2з метою оптимізації організаційної структури, враховуючи потреби підприємства та недостатні ліміти бюджетного фінансування на заробітну плату на 2015 рік було затверджено організаційну структуру КП «Плесо» зі змінами (а.с. 169)

Відповідно до Наказу № 25 «Про затвердження змін до штатного розпису» від 13.03.2015 року зі штатного розпису виведено, зокрема три посади провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва (а.с. 176).

Відповідно до Попередження про наступне вивільнення від 13.03.2015 року на виконання Наказу № 25 від 13.03.2015 року ОСОБА_1 було попереджено про скорочення посади провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва та про наступне вивільнення із займаної посади 29.05.2015 р. на підставі п.1 ст. 40 КзПП України (а.с. 39).

Згідно витягу з наказу № 97-к/тр від 29.05.2015 року позивача було звільнено у звязку зі скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу, згідно п. 1 ст. 40 КзПП України з 29.05.2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до Статуту КП «Плесо» засновано на комунальній власності територіальної громади м. Києва і належить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради та підпорядковується Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (а.с.8-13).

Встановлено, що згідно листа № 064-2793 від 01 квітня 2014р. Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради на адресу КП «Плесо» було направлено для опрацювання протокол засідання комісії по розгляду питань фінансово-господарської діяльності підприємств, установ, організацій, що належать до комунальної власності, територіальної громади м. Києва від 27 березня 2014р. й п.22 якого доручено оптимізувати структуру підприємства та зменшити штатну чисельність в межах затверджених бюджетних асигнувань на 2014р. (а.с.144).

Відповідно до листа № 064-136 від 13 січня 2015р. Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради просив КП «Плесо» надати план економії бюджетних коштів у розмірі не менше 20% від затвердженої суми 2014р. та на затвердження проект штатного розпису на 2015р. (а.с.143).

Зі змісту долученого до справи протоколу № 13/06-02 від 29 січня 2015р. на засіданні за участю адміністрації КП «Плесо», керівників структурних підрозділів та голови профспілкового комітету у зв'язку з недостатніми лімітами бюджетного фінансування підприємства та заробітну плату на 2015р., обговорювалося питання щодо скорочення штатів підприємства, за результатами якого рекомендовано довести до відома працівників підприємства щодо скорочення штату підприємства (а.с.155).

З долучених до справи копій листів від 06 та 12 лютого 2015р. вбачається, що КП «Плесо», з метою уникнення майбутнього скорочення штату працівників, зверталося до розпорядника бюджетних коштів комунального підприємства - Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з проханням збільшити бюджетне фінансування підприємства на 2015р. (а.с.157-159).

Між тим, докази збільшення бюджетного фінансування відповідача на 2015р. у справі відсутні.

Відповідно до протоколу № 23/01-02 від 10 березня 2015р. засідання адміністрації, керівників структурних підрозділів та голови профкому щодо необхідності скорочення штату КП «Плесо» з причин недостатнього бюджетного фінансування на 2015р., було прийнято спільне рішення щодо скорочення штату працівників (а.с.109).

Встановлено, що 10 березня 2015 року генеральним директором відповідача видано наказ №20 «Про затвердження змін до організаційної структури», з метою оптимізації організаційної структури, враховуючи потреби підприємства та недостатні ліміти бюджетного фінансування на заробітну плату на 2015 рік та з урахуванням листа Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 13 січня 2015 року було змінено організаційну структуру підприємства (а.с.169-171).

Наказом генерального директора відповідача від 13 березня 15 №25 «Про затвердження змін до штатного розпису» на виконання п. 5 наказу від 10 березня 15 №20 «Про затвердження змін до організаційної структури» було внесено зміни до шатного розпису підприємства (а.с.172-181).

Відповідно до матеріалів справи, станом на 29 травня 2015р. у зв'язку зі змінами у штатному розписі вивільнено 92 працівника, що складає 16% від загальної кількості працюючих та не є масовим звільненням (а.с.182).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві «Плесо», третя особа: Генеральний директор Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві «Плесо» ОСОБА_2, про визнання неправомірними наказів, а саме Наказу № 20 «Про затвердження змін до організаційної структури» від 10.03.2015 року, Наказу 25 «Про затвердження змін до штатного розпису» від 13.03.2015 року відмовлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідача КП «Плесо» були наявні підстави для скорочення чисельності та штату працівників, що було повязано з скороченням бюджетного фінансування на заробітну плату на 2015 рік

Крім того, згідно з ч. 2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Позивач як на підставу своїх вимог посилався на те, що при звільненні йому не пронувалася інша робота.

Водночас вказане спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема, як вбачається з підпису ОСОБА_1 під списком вакантних посад та посад від яких відмовились або не визначились з подальшою роботою в КП «Плесо» станом на 29.05.2015 року, ОСОБА_1 відмовився від зайняття однієї з девяти запропонованих йому інших посад (а.с. 183-184).

Після припинення трудових відносин між позивачем та відповідачем, відповідачем також вживалися заходи до надання іншої роботи позивачеві. Зокрема, як вбачається з Листа № 2594 від 20.07.2015 року після звільнення позивача з займаної посади його було проінформовано та запропоновано працевлаштуватися на вакантній посаді провідного інженера виробничо-технічного відділу з посадовим окладом 5 275,00 грн., з зазначенням того, що вказана посада відповідає рівню кваліфікації позивача (а.с. 188).

Разом з тим, позивач жодних заходів до зайняття вакантної на підприємстві посади не вчинив, у відповідь направив на адресу відповідача ОСОБА_6 угоду (а.с. 189-190).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доказами наданими в судовому засіданні стороною відповідача спростовано посилання позивача щодо того, що при звільненні роботодавцем не було запропоновано йому альтернативної роботи.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України, яка узгоджується з положеннями ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У разі, якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі, якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Як вбачається з ОСОБА_4 з наказу № 97-к/тр від 29.05.2015 року підставою звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва служби охорони навколишнього середовища та з питань підготовки будівництва зазначено попередження про наступне вивільнення від 13.03.2015 року; лист від 08.05.2015 року; рішення профспілкового комітету (протокол від 12.05.2015 р. № 58), без обгрунтування відмови, оскаржено до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно протоколу № 58 розширеного засідання профспілкового комітету КП «Плесо» від 12.05.2015 року за результатом розгляду подань адміністрації підприємства до профспілкового комітету КП «Плесо» про надання згоди на звільнення працівників 29.05.2015 року в звязку з їх незгодою на переведення на інші посади (п.1 ст. 40 КЗпП України), в тому числі провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва ОСОБА_1, профком не надав згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 провідним інженером відділу з питань підготовки будівництва, внаслідок того, що керівництво підприємства не надало профкому на розгляд новий штатний розпис, а тому профком позбавлений змоги зрозуміти яким чином функціонуватиме відділ з питань підготовки будівництва після скорочення посади провідного інженера (а.с. 47-50).

Посилання сторони відповідача не те, що вказаний Протокол № 58 від 12.05.2015 року є підробленим головою профспілкового комітету ОСОБА_5, про що свідчить заява КП «Плесо» про злочин № 1625 від 26.05.2015 року (а.с.191-194), а також запит слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві щодо надання документів від 28.08.2015 року (а.с. 195), з якого вбачається, що відомості за заявою КП «Плесо» внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та триває стадія досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, не приймаються судом до уваги, оскільки не є належним та допустими доказом, факт підроблення зазначеного протоколу може бути встановлено лише вироком суду чи рішення суду, які набрали законної сили.

Разом з тим, суд приймає до уваги посилання сторони відповідача на те, що відмова в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади виборним органом первинної профспілкової організації не є обґрунтованою, зокрема в Протоколі № 58 від 12.05.2015 року не вказано, з яких підстав профком відмовив в наданні згоди на звільнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 7 ст. 43 КЗпП України відповідач мав право звільнити позивача з займаної посади без згоди органу первинної профспілкової організації, оскільки в рішення первинної профспілкової організації № 58 від 12.05.2015 року відсутнє обґрунтування відмови в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

З огляду на вищевикладене, у суду наявні підстави вважати, що звільнення позивача з посади провідного інженера відділу з питань підготовки будівництва Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо" відбулося з дотриманням чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання неправомірним і скасування Наказу № 97-к/тр про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, поновлення ОСОБА_1 на роботі з 29.05.2015 року та та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 4 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Врахуваючи, що в судом встановлено, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, зі сторони відповідача відсутні порушення законних прав позивача, а тому позовні вимоги в даній частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 40, 43, 49-2, 237-1 Кодексу Законів про працю України, ст.ст. 22, 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст.ст. 1-11, 208, 210, 212, 213-215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 Про судову практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992 року, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду в м. Києві "Плесо", третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу по звільнення, поновлення на роботі, стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.