ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/369/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_2 та Пирятинської міської ради про встановлення факту належності заповіту ОСОБА_3 (яка померла),

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Оскільки вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 258 ЦПК України, в тому числі: заява не підписана представником Пирятинської міської ради; не вказано поштового індексу заявника ОСОБА_2; судовий збір не сплачено у повному обсязі; у вступній частині заяви містяться виправлення, які не застережені підписом особи, яка їх вчинила, що унеможливлює ідентифікацію такої особи, а також автентичність таких виправлень; відсутнє обгрунтування щодо не залучення до участі у розгляді справи іншого спадкоємця - ОСОБА_4, про наявність якої зазначає заявник, то ухвалою Дарницького районного суду м. Києва вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для виконання зазначених вимог.

Копія вказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва була отримана стороною заявника 23 листопада 2015 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі), а також 09 грудня 2015 року (згідно з розпискою у рекомендованому листі).

24 листопада 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 від 24 листопада 2015 року щодо недоліків "На вымогу ухвали Дарницького районного суду від 03.11.2015 року", яка за своїм змістом містила інший суб»єктний склад учасників, зазначення поштового індексу ОСОБА_2 та пояснення щодо місцезнаходження додатків, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цієї заяви ОСОБА_2 від 24 листопада 2015 року не було долучено її копії для відповідача.

Так, відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.5 ст.121 ЦПК України вбачається, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України заяву належить повернути, і факт лише часткового усунення недоліків не спростовує такого висновку суду.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: