АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2403/14-ц Номер провадження 22-ц/786/945/15Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Карнауха П.М.; Кривчун Т.О. при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема апелянт посилався на неправильний аналіз, який був здійснений судом, положень ст.ст. 2; 3; 11 Закону України про виконавче провадження.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав свої доводи.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з підстав, визначених ст. 308 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2012р. ОСОБА_4 був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та засуджений до 8 років позбавлення волі. Цим же вироком на користь ОСОБА_3 з нього було стягнуто 150000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди (а.с. 5).

26.04.2013р. цим же судом було видано виконавчий лист № 406/980/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 150000грн. в рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди (а.с. 6).

24.06.2014р. головний державний виконавець Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ Білокур Л.А. винесла постанову (ВП 41337101) про повернення виконавчого документа стягувачеві, у зв'язку із відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення та направила її представнику стягувача ОСОБА_2

В подальшому, з посиланням на вимоги ст. 1200; 1207 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, п.п. 1.20; 1.43 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», місцевий суд дійшов до висновку, що поняття неплатоспроможності відносно фізичної особи, яка не є підприємцем або учасником платіжної системи, законодавство не містить.

Відповідно до вимог ст. 1207 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю внаслідок злочину, відшкодовується потерпілому або особам, визначеним ст. 1200 цього Кодексу, державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин або, якщо вона є неплатоспроможною. Умови та порядок відшкодування державою шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, встановлюються законом.

Таким чином, на думку колегії суддів, вірним є висновок суду першої інстанції, що за змістом вказаної норми закону відповідальність за шкоду, заподіяну злочином може бути покладена на державу лише за умови не встановлення особи, що вчинила злочин, або її неплатоспроможності.

Посилання представника позивача на порушення норм матеріального права, які викладені ним у апеляційній скарзі зокрема стосовно вищезазначених положень Закону України «Про виконавче провадження», як вважає колегія суддів, на увагу не заслуговують, оскільки вони стосуються повноважень та механізмів їх здійснення державним виконавцем, а не природи поняття неплатоспроможності.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують колегія суддів не знаходить підстав для скасування рішення місцевого суду, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303; 308; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: (підпис) Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис) П.М. Карнаух

(підпис) Т.О. Кривчун

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.В. Дряниця