РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4951/14-ц

провадження у справі № 2/0285/16/15

11 лютого 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Прач А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

25.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.1995 року Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати, неповнолітнього сина залишити на її виховання.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.1995 року Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 10. (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7). Сторони з 2013 року разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому слід задовольнити позовні вимоги щодо розірвання шлюбу.

Однак позовні вимоги, щодо визначення місця проживання дітей слід задовольнити частково.

Ч. 3 ст. 160 СК України вказує, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Тому суд не вправі зазначати у рішенні та зобов'язувати сина ОСОБА_3, якому виповнилося 15 років, проживати з матір'ю чи батьком, оскільки це виключно право дитини.

Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст. 3, 57, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 160, 161 СК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 01.10.1995 року Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 10, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, сплачений нею судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба