Справа №339/104/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з 26 липня 2011 року вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, і у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4. На даний час відносини між ними погіршилися, немає взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер.

Посилаючись на викладені обставини, просить шлюб розірвати, а малолітнього сина залишити на проживання з нею.

Під час попереднього судового засідання позивачка підтримала позовні вимоги з наведених вище підстав. Додатково пояснила, що відносини між ними погіршувалися протягом тривалого часу, а останній місяць вони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, примирення та збереження сім'ї за таких умов є неможливим.

Відповідач позовні вимоги визнав, подавши відповідну заяву. Додатково пояснив, що шлюб є дійсно невдалим, вони не можуть разом проживати через непорозуміння та постійні сварки, тому збереження шлюбу не є можливим.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Як зазначено в ч.4 ст. 130 ЦПУ України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні у разі визнання відповідачем позову з врахуванням вимог ст.174 цього ж Кодексу.

Оглянувши заяву відповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так як він обґрунтований, доведений позивачкою, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Так, в судовому засіданні достовірними та належними доказами з'ясовано, що між сторонами 26.07.2011 року укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Болехівського міського управління юстиції за актовим записом №21(а.с.3).

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3.народився син ОСОБА_4.(а.с.4).

З пояснення сторін встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом .

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем, який теж наполягав на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об"єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивачка, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сім"ї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обов"язок збереження сім"ї при наявності їх категоричного заперечення цього.

З"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність малолітньої дитини та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення як позивачки, так і відповідача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін та їх дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв"язку із чим даний позов підлягає задоволенню.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4 за згодою сторін слід залишити на проживанні з матір'ю - ОСОБА_1

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому за бажанням позивачки суд відновлює їй дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 243грн.60коп. згідно пред'явленої квитанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.24,55,110-112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 26 липня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області актовий запис №21, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.