Справа № 442/5820/14 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/8112/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О., з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_4 за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а :

07 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, згідно якого їй належить право на спадкування за заповітом, покликаючись на те, що її сусідка, ОСОБА_6, ще за час свого життя склала в її користь заповіт, яким заповіла їй, ОСОБА_4 частину квартири АДРЕСА_1. Для оформлення спадщини по заповіту після смерті ОСОБА_6 заявниця звернулася до ОСОБА_5 приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу. Проте їй було відмовлено, оскільки в заповіті прізвище спадкоємця вказане як «Явдочак», замість «Яводчак». Дана невідповідність створює їй перешкоди при оформлені спадкових прав.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження місто Берегово Закарпатської області, належить право на спадкування за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_5, 07 грудня 2010 року за р. № 2444.

На рішення від 08 вересня 2014 року особою, яка не брала участь у справі - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим, оскільки воно не грунтується на доказах, ухвалене з порушенням закону, і порушує його права і обов»язки. Під час розгляду вказаної справи заявниця ОСОБА_4 приховала від суду те, що між ними існує спір про право. ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом в порядку четвертої черги, оскільки він є членом сімї спадкодавця ОСОБА_6 (померла 03.03.2014 р.), так як з останньою він проживав однією сімєю з 1997 року, тобто більше пяти років і згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , виданого 25.12.2007 року вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності. 23 травня 2014 року, подавши заяву про прийняття спадщини, він прийняв спадкове майно після смерті ОСОБА_6 Пізніше він довідався про те, що нібито ОСОБА_6 видала заповіт на імя ОСОБА_4 у звязку з чим 28 серпня 2014 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. Наведені обставини свідчать про наявність спору про право на спадщину в даній справі. Таким чином, за наявності між сторонами спору про право, вирішення юридичного факту в окремому провадженні є порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції в окремому провадженні вирішив питання про право, зокрема те, що ОСОБА_4 належить право на спадкування за заповітом. З огляду на наведене просить оскаржуване рішення скасувати і постановити ухвалу про залишення заяви ОСОБА_4 без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 234 ПК України , окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження

наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз»яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено розгляд в окремому провадженні справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.»ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, тобто юридичного факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

При розгляді справ окремого провадження суд першої інстанції повинен був дотримуватися вимог, встановлених, зокрема ч. ч 1, 2 ст. 235 ЦПК України, якими передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов»язаний роз»яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, сприяти у задоволенні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об»єктивного з»ясування обставин справи. З метою з»ясування обставин справи, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

У відповідності до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд першої інстанції повинен був з»ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Встановлення факту належності заявниці ОСОБА_4 заповіту від 07 грудня 2010 року, складеного ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, необхідно було для того, щоб оформити спадкові права на спадщину, яка відкрилася 03 березня 2014 року внаслідок смерті ОСОБА_6.

За таких обставин, належною заінтересованою особою у цій справі мали би бути спадкоємці ОСОБА_6, а за їх відсутності - територіальна громада, а не - нотаріус, який займається оформленням спадкових прав.

Відтак, за наявності у суду першої інстанції інформації щодо заведення 06.05.2014 року спадкової справи щодо спадкодавця ОСОБА_6, яка померла 03 березня 2014 року, суд повинен був перевірити, хто, крім ОСОБА_4, прийняв спадщину в межах встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини, і тоді судом першої інстанції було б з»ясовано, що 23 травня 2014 року заяву про прийняття спадщини було подано ОСОБА_3 (а.с. 28), який і повинен був бути залучений як заінтересована особа у цій справі .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що до ухвалення оскаржуваного рішення, суд першої інстанції повинен був з»ясувати і мав можливість з»ясувати наявність обставин, які свідчили про те, що ОСОБА_3 23.05.2014 року, тобто ще до дати звернення заявника із даною завою до суду ( 07.08.2014 року), подав заяву про прийняття спадщини ОСОБА_6.

Відтак, при умові здійснення розгляду цієї справи судом першої інстанції з дотриманням норм цивільного процесуального права, суд першої інстанції мав би реальні можливості для з»ясування, під час розгляду справи, факту існування між заявницею та ОСОБА_3О спору про право, та як правовий наслідок постановлення, у відповідності до положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України, ухвали про залишення без розгляду заяви ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5.

Таким чином, розглянувши справу без залучення до участі у справі належної заінтересованої особи - ОСОБА_3, який заперечує право ОСОБА_4 на спадкування спадщини ОСОБА_6, що свідчить про наявність спору про право, суд першої інстанції ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

У відповідності до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи;порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вищезазначені норми процесуального права і обставини справи в їх об»єктивній сукупності, та зважаючи на не встановлення судом першої інстанції відсутності підстав, визначених статтею 207 ЦПК України для залишення заяви ОСОБА_4 без розгляду, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуваним рішенням порушені права ОСОБА_3 (особи, яка не брала участі у справі у суді першої інстанції), тому апеляційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4 про встановлення факту, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - місто Берегово Закарпатської області, належить право на спадкування за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_5, 07 грудня 2010 року за р. № 2444, відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про встановлення факту , що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - місто Берегово Закарпатської області, належить право на спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_5, 07 грудня 2010 року за р. № 2444 , - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

ОСОБА_8