Справа № 344/1948/15-ц
Провадження № 2/344/2065/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2015 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. В позові вказано, що в липні 2012 року позивачка домовилась з відповідачем про те, що він утеплить її житловий будинок пінопластом та передала йому 10000 гривень. 23/07/2012 р. відповідач привіз за місцем проживання позивачки частину будівельних матеріалів на суму 7450 гривень, а щодо залишку в сумі 2550 гривень написав розписку про їх повернення. Надалі 26/07/2012 р. відповідач склав розписку на суму 3000 гривень, які він отримав для організації бригади працівників на виконання будівельних робіт. 03/08/2012 р. відповідач склав розписку про те, що він отримав від позивачки 3000 гривень на весілля сестри, яка виходить заміж, після весілля якої він виконає роботи. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 8550 гривень.

Позивачка подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до змісту розписки від 23/07/2012 р. ОСОБА_2 бере завдаток у позивачки в сумі 2000 гривень, матеріал гроші 2550 гривень залишок.

Відповідно до змісту розписки від 26/07/2012 р. ОСОБА_2 бере аванс у позивачки в сумі 3000 гривень.

Відповідно до змісту розписки від 03/08/2012 р. ОСОБА_2 бере у позивачки грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Відповідно до п. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В п. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

В п. 1 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В п. 1 ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В п. 1 ст. 612 ЦК України вказано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. ст. 10, 60, 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позову.

Таким чином, відповідач є таким, що отримав від позивачки грошові кошти в сумі 8550 гривень прострочив виконання зобов`язання перед позвиачкою. Отже, позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення.

В п. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суду не надано доказів на спростування висновків суду, зазначених в цьому рішенні.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8550 гривень, 500 гривень на оплату правової допомоги, 246,60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський