Справа № 610/3219/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Носова Г.С.,

при секретарі - Пархоменко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

01.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.07.2008 року Балаклійським районним виробничим управлінням ЖКГ є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані її донька, чоловік доньки та двоє онуків позивача. В зв»язку зі скандалами в сім»ї доньки, відповідач ОСОБА_2 в вересні 2013 року зібрав свої речі та переїхав жити до своїх батьків в АДРЕСА_2. Перед виїздом відповідач не знявся з реєстрації з квартири і продовжує числитися в ній мешканцем до теперішнього часу. На прохання позивача знятися з квартири в добровільному порядку, відповідач не реагує.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень проти позову не надходило, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.07.2008 року Балаклійським районним виробничим управлінням ЖКГ, зареєстрованого в БТІ 18.09.2008 року за № 24756012, належить квартира АДРЕСА_1 ( а.с.6 -7 ).

Як вбачається з довідки виданої виконкомом Савинської селищної ради Балаклійського района Харківської області від 08 вересня 2015 року № 2064а в квартирі АДРЕСА_1. зареєстровані та проживають: донька позивача ОСОБА_3, онуки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зять ОСОБА_2, також у вказаній квартирі зареєстрований, але на даний момент не проживає (а.с.9)

Як вбачається із акту обстеження від 18.08.2015 року, під час перевірки за фактом реєстрації мешканців квартири АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2013 року, мешкає в м.Ізюм по теперішній час (а.с.10).

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі рішенням суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку більш ніж рік, втратив зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки судом встановлена відсутність відповідача ОСОБА_2 у житловому приміщенні понад один рік без поважної причини.

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 487,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-11, 60, 208-233 ЦПК України, ст.ст.71,72,163 Житлового кодексу Української РСР, ст.391, ч.2 ст.405 ЦК України ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання втрати права користування житловим приміщенням - задовольнити .

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійськиий районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ