Справа № 584/842/15-ц
Провадження № 2/584/326/15
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Токарєва С.М.

при секретарі Ковальовій К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Путивльська районна державна адміністрація Сумської області, про відшкодування шкоди, завданої особі злочином, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з зазначеним позовом та свої вимоги мотивував тим, що 19.05.2015р. неповнолітній ОСОБА_2 шляхом проникнення до приміщення гаражу по вул. Горького, 11 в м. Путивль Сумської області, незаконно заволодів скутером «Yamaha Ваsic Jog», який належав позивачеві на праві власності, та в подальшому продав його невстановленій особі.

З огляду на таке просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2на його користь 6600 грн. гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 800 грн. моральної шкоди, а також понесені по справі судові витрати- 500 грн. витрат на оплату правової допомоги.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_2 майна, достатнього для відшкодування ним шкоди, просив стягнути вказану суму з матері відповідача ОСОБА_3, у частці, якої не вистачає або в повному обсязі, до досягнення сином повноліття.

У судовому засіданні представник позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали частково, а саме вимогу про стягнення 6600 грн. гривень на відшкодування матеріальної шкоди визнали повністю, вимогу про стягнення 800 грн. на відшкодування моральної шкоди не визнали, а також заперечували проти стягнення з них на користь позивача судових витрат у розмірі 500 грн., повязаних з оплатою правової допомоги.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що в теперішній час вона не має постійної роботи та неофіційно підробляє у приватних підприємців у м. Путивль продавцем, однак, вказаний заробіток носить нерегулярний та мінливий характер, а основним джерелом доходів сімї є пенсія по втраті годувальника на дитину її неповнолітнього сина ОСОБА_2, відповідача у справі, розмір якої становить 1049 грн. щомісячно, з огляду на таке, просила розстрочити виконання рішення суду.

Представник третьої особи - Путивльської районної державної адміністрації Сумської області, як органу опіки та піклування, проти позову не заперечував та у вирішенні справи покладався за розсуд суду, зазначивши, що відповідачі мають понести цивільно-правову відповідальність за наслідки злочинних дій ОСОБА_2, однак, просив врахувати матеріальний стан сімї та інтереси дитини неповнолітнього відповідача ОСОБА_2, та вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду.

Суд, заслухавши пояснення відповідачів та представників позивача та третьої особи, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час судового засідання, вироком Путивльського районного суду Сумської області від 06.07.2015р., який набрав законної сили 07.08.2015р., відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання з приміненням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с.9).

В силу положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із копії вказаного вироку суду, ОСОБА_2, будучи неповнолітнім, достовірно знаючи, що в гаражі дачного господарства потерпілого ОСОБА_5, яке знаходиться за адресою: м. Путивль, вул. Горького, 11, зберігається скутер, 19.05.2015р., близько 23-00 год., з метою незаконного заволодіння вказаним скутером, взявши з собою викрутку та монтажний ломик, підійшов до гаража, шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення, звідки таємно викотив скутер «Yamaha Ваsic Jog», вартістю 6600 грн., після чого завів, приїхав додому, перефарбував та в послідуючому продав його.

Як вбачається із висновку експерта від 04.06.2015р. № 26 ринкова вартість викраденого у позивача скутера «Yamaha Ваsic Jog», 2002 року випуску, станом на 20.05.2015р. складала 6600 грн. (а.с.6-8).

Розмір вартості вказаного скутера в судовому засіданні сторонами не оспорювався.

Як вбачається із довідки від 04.09.2015р. за № 454/05-38, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області, відповідач ОСОБА_6 перебуває на обліку у вказаному органі Пенсійного фонду України і одержує пенсію по втраті годувальника на дитину ОСОБА_2, 21.03.1999р.н. в розмірі 1049 грн. (а.с. 32).

Інших доказів стосовно матеріального становища відповідачів сторонами надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної та юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобовязаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Обовязок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду, припиняється після досягнення особою повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність задоволення у повному обсязі вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 6600 грн. в рахунок відшкодування заподіяної останнім майнової шкоди.

Беручи до уваги, що неповнолітній відповідач ОСОБА_2 не має заробітку та не є власником майна, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, що не оспорювалось в судовому засіданні сторонами, тому субсидіарний обовязок щодо відшкодування заподіяної ним шкоди слід покласти на його матір відповідача ОСОБА_3

Вимога позивача про стягнення з відповідача 800 грн. моральної шкоди підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Заподіяну відповідачем ОСОБА_2 моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що вказана шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав внаслідок неправомірних дій вказаного відповідача, а саме незаконного проникнення до належного йому гаражу та викрадення скутера.

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 800 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зазначена обставина передбачена п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України, тому відшкодування моральної шкоди у даному випадку здійснює особа, внаслідок протиправної поведінки якої відповідач зазнав душевних страждань.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, керуючись ч. 3 ст. 23 ЦК України, враховує глибину душевних страждань позивача, які виразилися у хвилюваннях, пов'язаних з протиправною поведінкою відповідача ОСОБА_2, вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають повному задоволенню і саме такий розмір відшкодування відповідає вимогам розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановлених для позовних заяв майнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір ( в редакції чинній станом на день звернення позивачем з позовом до суду 13.08.2015р.) за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума витрат, повязаних з оплатою правової допомоги у розмірі 500 грн.

В силу положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави становить 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. + 243 грн. 60 коп. = 487 грн. 20 коп.).

Крім того, на підставі ст. 217 ЦПК України суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду строком на 20 місяців, враховуючи матеріальне становище відповідачів, беручи до уваги, що основним та постійним джерелом доходу їх сімї є пенсія по втраті годувальника, а відповідач ОСОБА_2 є неповнолітньою особою (дитиною) та не має самостійного заробітку і майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. номер НОМЕР_2, 6600 (шість тисяч шістсот) грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 800 (вісімсот) грн. моральної шкоди та 500 (пятсот) грн. витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, а всього стягнути 7900 (сім тисяч девятсот) грн., а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування вказаної суми, відшкодування в частці, якої не вистачає або в повному обсязі, покласти на його матір - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід. номер НОМЕР_3,- до досягнення ним повноліття, розстрочивши сплату вказаної суми на 20 місяців зі сплатою до 20 числа кожного місяця по 395 (триста девяносто пять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. номер НОМЕР_2, в дохід держави 487 грн. 20 коп. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) судового збору, а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування вказаної суми, відшкодування в частці, якої не вистачає або в повному обсязі, покласти на його матір - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід. номер НОМЕР_3,- до досягнення ним повноліття.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Р ішення у повному обсязі складено 08.09.2015 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_7