Справа № 335/4344/15-ц 2/335/1336/2015
11 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
при секретарі Смоляк А.К.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Запорізької міської ради, треті особи Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги наступним.
8 травня 2011 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло. Співвласницею іншої ? частини квартири є ОСОБА_5 (ОСОБА_2) ОСОБА_6. ОСОБА_4 залишила заповіт на імя позивача на належну їй частину квартири. Проте, оригінал заповіту було втрачено, а дублікат позивач не має змоги отримати через відсутність в неї свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Спадкоємців першої черги за законом немає. Позивач постійно була зареєстрована та проживала у вказаній квартирі, в якій також проживала ОСОБА_4 4 жовтня 2011 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини, отже відповідно до статтей 1268, 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) вона є такою, що прийняла спадщину. Проте, оформити свої спадкові права нотаріально позивач не може з причин відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру. Також вона не має можливості отримати дублікат даного документа. У вчиненні відповідної нотаріальної дії позивачу було відмовлено, що підтверджується постановою нотаріуса. Посилаючись на вимоги ст.ст. 11, 16, 114, 1223, 1268-1270 ЦК України просила визнати за нею право власності на ? частину вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом (арк. справи 4546).
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності без проведення фіксації судового засідання технічними засобами. В заяві представник позивача вказала, що не заперечує проти постановлення рішення у справі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів.
Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув. Про дату, час та місце судових засідань, призначених на 29.05.2015 та на 11.06.2015 повідомлявся належним чином відповідно рекомендованим листом із повідомленням та через представника позивача. Причин неявки у судове засідання представник відповідача суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник відповідача суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи-1 Третьої Запорізької державної нотаріальної конториу судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника третьої особи-1 на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа-2 ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце судових засідань, призначених на 29.05.2015 та на 11.06.2015 повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, проте конверт було повернуто на адресу суду у звязку із неявкою третьої особи-2 на поштове відділення для отримання судової повістки. Зазначені обставини свідчать про відмову останньої від отримання судової повістки на поштовому відділенні. На підставі ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи-2 на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів у порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
8 травня 2011 року померла ОСОБА_4, що підтверджується актовим записом про смерть № 2841 від 8 травня 2011 р., виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, копія якого наявна в матеріалах справи (арк. справи 5).
Після смерті ОСОБА_4 залишилися спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала останній на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва № 268 про право власності на житло від 16 листопада 1995 р. (арк. справи 13). Відповідно до вказаного свідоцтва, співвласницею квартири є ОСОБА_5, третя особа-2 у даній справі.
За життя ОСОБА_4 залишила заповіт від 27 лютого 1996 р., яким заповіла ОСОБА_7 належну їй частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори.Копія заповіту наявна в матеріалах справи (арк. справи 6). Заповіт зберігається в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві, підтвердженням чого є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 3 березня 2015 року (арк. справи 7). Як зазначає позивач, оригінал заповіту в неї відсутній, а дублікат вона не має змоги отримати з причин відсутності свідоцтва про смерть спадкодавця, що, зокрема, підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 квітня 2015 року (арк. справи 53).
15 липня 2014 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 ОСОБА_9, внаслідок чого змінила прізвище на ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 210481, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 753 (арк. справи 10).
Спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи, наданими третьою особою-1.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
У жовтні 2011 року ОСОБА_1 з метою оформлення своїх спадкових прав звернулась до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи (арк. справи 69).
25 квітня 2015 р. державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності правовстановлюючого документа на ? частину вказаної квартири, а також відсутності оригіналу чи дублікату заповіту (арк. справи 14).
Отже, позивач позбавлена можливості нотаріально оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину зазначеної вище квартири.
Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
При цьому, як визначено у ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права й позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.
В даному випадку ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину на підставі статті 1268 ЦК України. Однак, за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину (втрата оригіналу заповіту, відсутність документа, якій засвідчує право власності спадкодавця на квартиру, відсутність можливості одержати дублікати), ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Отже, в даному випадку відсутній інший, крім судового, порядок для відновлення порушеного права позивача.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, внаслідок чого за нею слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири АДРЕСА_1, задовольнивши позовні вимоги.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 392, 1233, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
ОСОБА_8 ОСОБА_10 до Запорізької міської ради, треті особи Третя Запорізька державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 8 травня 2011 року, на ? частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 30,7 кв.м.
Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення надіслати на адресу відповідача рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Шалагінова