Справа № 274/4294/14-ц
пр.№ 2/0274/117/15
Рішення

Іменем України

12.02.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом В заяві вказав, що 03.07.2008 року між АТ „Банк"Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28-597/08-ШД про надання кредиту в сумі 9000 грн. на умовах строковості, поворотності, забезпеченості та платності. Позичальник зобов'язався щомісячно в термін з 01 по 10 число погашати заборгованість по кредитним ресурсам в сумі 250 грн. та нарахованими відсотками відповідно до графіку, а також щомісяця сплачувати комісійну винагороду в сумі 157,50 грн., у разі порушення грошових зобов'язань більше ніж трьох місячних платежів процентна ставка встановлюється в розмірі 36% річних. Поручителем за зобов'язаннями позичальника виступив ОСОБА_3 згідно з договором поруки № 28-597/08-ШД-П від 03.07.2008 року. Позичальник порушувала умови договору, не сплачувала кредит, відсотки та комісію, внаслідок чого була застосована підвищена відсоткова ставка. Станом на 03.06.2010 року утворилась заборгованість в розмірі 26102,08 грн., у зв'язку з чим банк звернувся до суду. Рішенням Бердичівського міськрайсуду від 16.03.2011 року було стягнуто з відповідачів солідарно 16140,45 грн.. рішення виконувалося в примусовому порядку, останнє погашення в сумі 161,67 грн. було 06.05.2014 року. Станом на 01.07.2014 року банком донараховано за період з 03.06.2010 по 01.07.2014 року заборгованість в сумі 63987,23 грн., а саме: по тілу кредиту - 0 грн., донараховані відсотки - 7884,83 грн., донарахована щомісячна комісія - 5827,50 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії - 50987,23 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі також не з'явилися, про дату судового розгляду повідомлені належним чином.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти позову заперечив, надав письмову заяву про застосування строків позовної давності, яку підтримав в судовому засіданні з тих підстав, що згідно з договором погашення кредиту здійснювалося щомісячними платежами, останній платіж позичальником внесений в грудні 2009 року, строк дії договору закінчився 02.07.2011 року, в червні 2010 року позивач звернувся до суду, тому строк позовної давності був перерваний та почався знову в червні 2010 року, натомість позивач звернувся з даним позовом лише 29.07.2014 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

03.07.2008 року між АТ Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28-597/08-ШД про надання кредиту в сумі 9000 грн. з оплатою по процентній ставці в розмірі 0,0001% річних.(а.с.9-10)

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором укладений договір поруки № 28-597/08-ШД-П від 03.07.2008 року з ОСОБА_3 згідно з яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором у повному обсязі за повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 28-597/08-ШД.(а.с.12)

Відповідно до п.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався сплачувати щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця заборгованість за кредитними ресурсами в розмірі 250 грн. та нараховані проценти згідно з графіком зниження розміру заборгованості. Останній платіж здійснити не пізніше 02.07.2011 року. (а.с.11)

Згідно з п.4.7 договору позичальник щомісячно з 1 по 10 число кожного місяця сплачує банку комісійну винагороду в сумі 157,50 грн..

Відповідно до п.4.9 кредитного договору у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню заборгованості за користування кредитними ресурсами, процентів та комісії застосовується процентна ставка в розмірі 36% річних.

Згідно з п.6.1 за прострочення повернення кредитних ресурсів та (або) сплати процентів, позичальник сплачує пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Пеня сплачується за порушення строків платежів, передбачених п.3.2,3.3,4.3,4.4,4.6,4.7,4.8 кредитного договору.

Рішенням Бердичівського міскрайсуду від 16.03.2011 року на користь ПАТ „Фінанси та кредит" з відповідачів було стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 28/597/08-ШД від 03.07.2008 року в сумі 16140,45 грн., в тому числі: по тілу кредиту - 7722,50 грн., по комісії - 2667,50 грн., по процентам - 2419,90 грн., пені - 3320,55 грн..(а.с.20-21)

Рішення суду виконувалося в примусовому порядку, тіло кредиту було погашено 12.07.2013 року, останній платіж надійшов 06.05 2014 року по пені в сумі 161,67 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по погашенню заборгованості.(а.с.5-7,108)

За період з 03.06.2010 року по 01.07.2014 року позивачем визначена заборгованість в розмірі 63987,23 грн., а саме: по тілу кредиту - 0 грн., донараховані відсотки - 7884,83 грн., донарахована щомісячна комісія - 5827,50 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту, відсотків та щомісячної комісії - 50987,23 грн. відповідно до розрахунку.(а.с.5-7)

Позов пред'явлений до позичальника та поручителя як солідарних боржників.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.ст.525,526,527 цього кодексу зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за їх відсутності відповідно до звичаїв ділового обороту, належними сторонами та у встановлений у зобов'язанні строк. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Кредитним договором визначені умови погашення заборгованості та складений графік відповідно до якого заборгованість мала погашатися щомісячними платежами, включаючи тіло кредиту, відсотки та комісію.

Останній платіж в рахунок погашення кредиту був внесений відповідачкою ОСОБА_1 в листопаді 2009 року, після чого банк звернувся до суду в червні 2010 року. Після ухвалення судового рішення від 16.03.2011 року воно було звернуто до примусового виконання, заборгованість утримувалася із заробітної плати відповідачів на підставі виконавчого листа. Останній платіж здійснений 06.05.2014 року і зарахований банком на погашення пені в сумі 161,67 грн..(а.с.108) Враховуючи дату останнього надходження коштів, позивач вважає, що строк позовної давності звернення до суду не пропущений, про що зазначає у відзиві на заперечення відповідача.(а.с.137-138)

Відповідно до правової позиції висловленої ВСУ у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Останній черговий платіж в рахунок погашення кредиту внесений позичальником в листопаді 2009 року, в червні 2010 року позивач звернувся до суду, рішення від 16.03.2011 року виконане в примусово порядку в повному обсязі, навіть з переплатою в розмірі 2784,85 грн..(а.с.55)

Відповідно до ст..1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Згідно із ч.ч.1,4 ст.631 цього кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У п.17 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику застосування судами України законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення позовних вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог ст..ст.526,599 ЦК.

Отже, кредитор має право на одержання процентів від суми кредиту, інших визначених договором виплат, лише протягом строку дії кредитного договору, а після його закінчення, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, банк не позбавлений права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач змінив строк виконання основного зобов'язання, який був встановлений кредитним договором - до 02.07.2011 року, звернувшись до суду в червні 2010 року про дострокове повернення всієї суми кредитних коштів, сплати процентів за користування ними, комісії та пені. В порядку примусового виконання через органи державної виконавчої служби рішення суду від 16.07.2011 року виконане повністю, відповідачами сплачено тіло кредиту, проценти, комісії та пеня до 06.05.2014 року.

Таким чином, за несвоєчасне виконання зобов'язання при наявності невиконаного судового рішення позивач мав право звернутися про стягнення сум в порядку ст..625 ЦК України.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.(ст.553 ЦК України).

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов"язання не встановлений або встановлений моментом пред"явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до порцчителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п.5.1 договору поруки від 03.07.2008 року, який укладений з ОСОБА_3, порука припиняється із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею. Порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором не заявить позовні вимоги до поручителя.

Отже, як вбачається з договору поруки, в ньому не встановлений строк, після якого порука припиняється. Поряд з цим, в кредитному договорі чітко вказаний строк виконання основного зобов'язання - не пізніше 02.07.2011 року.

Відповідно до ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

За таких обставин, суд вважає, що умови договору поруки про його дію до повного виконання грошових зобов'язань боржника не свідчить про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст.251, ч.4 ст.559 ЦК України.

Кредитним договором строк виконання основного зобов'язання чітко визначений -02.07.2011року. Проте, звернувшись до суду в червні 2010 року про дострокове повернення кредиту та сплату всіх платежів, передбаченим цим договором, позивач змінив строк виконання основного зобов'язання. Таким чином, строк виконання основного зобов'язання настав в червні 2010 року, позивач звернувся повторно з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором 29.07.2014 року. Отже, суд дійшов висновку про те, що позивач звернувся до суду з вимогою до поручителя після спливу як шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України, так і трирічного строку, визначеного в п.5.1 договору поруки, у зв'язку з чим порука вважається припиненою.

Правову позицію щодо припинення поруки на підставі ч.4 ст.559 ЦК України висловлено в постановах Верховного суду України від 16.10.2013 року, від 24.09.2014 року, а також в рішеннях ВССУ від 18.09.2013 року та 27.11.2013 року.

На підставі наведеного вище суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог як до позичальника так і до поручителя.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

В позові Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайсуд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.