Справа № 135/829/15-ц Провадження № 22-ц/772/2928/2015Головуючий в суді першої інстанції Корнієнко О. М.
Категорія 43Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого : Голоти Л.О.

суддів: Луценко В.В, Нікушин В.П.

при секретарі : Куленко О.В.

з участю: позивач ОСОБА_3

представник позивача ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_6

представник відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.09.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Ладижинської міської ради Вінницької області, виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень виконавчого комітету Ладижинської міської ради, рішень Ладижинської міської ради, свідоцтва про право приватної власності, державного акту на право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

19.06.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, Ладижинської міської ради Вінницької області про витребування майна з чужого незаконного володіння, про скасування свідоцтва про право власності та скасування свідоцтва виконкому Ладижинської міської ради.

22.07.2015 року, 05.08.2015 року та 31.08.2015 року ОСОБА_3 надала суду уточнені позовні заяви, у кінцевому варіанті яких просила витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 належну їй згідно договору дарування літню кухню з погребом, яка розташована в АДРЕСА_1, шляхом повернення їй, як законному власнику згідно договору дарування житлового будинку від 11.12.1999 року. Скасувати рішення від 12.11.2004 року за № 547 виконавчого комітету Ладижинської міської ради, як незаконне « Про оформлення права приватної власності на об»єкт нерухомого майна: житловий будинок АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_6. Скасувати свідоцтво про право власності від 30.12.2012 року на житловий будинок АДРЕСА_1, Вінницької області на ім.» ОСОБА_6, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету № 684 від 03.12.2012 року, як незаконне. Скасувати рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради за № 684 від 03.12.2012 року про затвердження Державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 як незаконне. Скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, виданого на ім.»я ОСОБА_6 та його державну реєстрацію за № 16. Скасувати рішення Ладижинської міської ради №1347 від 01.10.09 року « Про безоплатну передачу земельних ділянок у власність» відносно ОСОБА_6 за № 341 по списку згідно з додатком до рішення. Скасувати рішення виконкому Ладижинської міської ради за № 117 від 18.05.1994 року про відведення гр. ОСОБА_6 земельної ділянки в натурі, як забудовнику. Скасувати рішення Ладижинської міської ради за № 85 від 18.02.1998 року відносно гр. ОСОБА_6 «Про приватне будівництво». Скасувати рішення виконкому Ладижинської міської ради за № 209 від 07.05.2004 року « Про приватне будівництво» про надання гр. ОСОБА_6 дозволу на переоформлення літньої кухні в маломірний житловий будинок, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 22.07.2015 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено виконавчий комітет Ладижинської міської ради Вінницької області.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.09.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апелянт ат її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Суду пояснили, що спірна літня кухня знаходиться у володінні відповідача і переоформлена у маломірний житловий будинок.

Відповідач та його представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги і просили у її задоволенні відмовити. Суду пояснили, що у володінні та користуванні відповідача немає і ніколи не було літньої кухні ОСОБА_3, маломірний житловий будинок переоформлено з нової літньої кухні, яку збудував особисто ОСОБА_6, що доводять наявні в матеріалах справи докази.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 755 від 21.06.1974 року, виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради, посвідчено, що цілий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_9. /арк. 9 інвентарної справи № 493/

Згідно виписки з протоколу засідання виконкому Ладижинської міської ради вбачається, що рішенням виконкому № 34 від 21.03.1985 року головою колгоспного двору по АДРЕСА_3 призначено ОСОБА_8 в зв'язку з тим, що її чоловік ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням виконкому № 18 від 19.01.1989 року відмінено назву вулиці імені Жданова м. Ладижин та відновлено її історичну назву Слобода./ а.с 56/

Згідно свідоцтва № 1809 на право особистої власності від 12.05.1985 року посвідчено, що будівля та споруди за адресою АДРЕСА_3 належать колгоспному двору головою якого являється ОСОБА_8

Відповідно до виписки з протоколу засідання виконкому Ладижинської міської ради народних депутатів № 117 від 18.05.1994 року вбачається, що п.6 рішення вирішено вилучити з користування ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0, 11 га, яка рахувалась за нею по АДРЕСА_4 і надати цю земельну ділянку під город її синові ОСОБА_6 в постійне користування згідно заяв./ а.с.33/

Рішенням Ладижинської міської ради від 23.01.98 року (за її заявою) ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 22 га. /а.с. 144/

Згідно акту від 09.02.1998 року під № 315 вбачається, що забудовнику ОСОБА_6 на підставі вищезазначеного рішення № 117 відведено в натурі земельну ділянку по АДРЕСА_4 площею 0, 11 га.

Рішенням виконкому Ладижинської міської ради № 85 від 18.02.1998 року ОСОБА_6 надано дозвіл на будівництво літньої кухні розміром 5х11 м та сарай розміром 5х6м. на його садибі по АДРЕСА_4. /а.с.93/

Згідно свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Ладижинської міської ради від 15.10.1999 року замість свідоцтва № 1809 посвідчено, що житловий будинок, розташований в м. Ладижин по АДРЕСА_4 дійсно належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

11.12.1999 року укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар житловий будинок, зі всіма господарськими та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_4 серед господарських будівель зазначено: погріб-п та літня кухня-В1./ а.с. 16/

Рішенням виконкому № 209 від 07.05.2004 року надано дозвіл ОСОБА_6 на переоформлення літньої кухні в маломірний житловий будинок житловою площею 44, 7 кв.м по АДРЕСА_1./а.с.90/

Рішенням виконавчого комітету № 547 від 12.11.2004 року вирішено оформити право приватної власності за ОСОБА_6 на житловий будинок НОМЕР_1 загальною площею 60,3 кв.м та видати свідоцтво про право власності / інв.справа 2 аркуш 26/

На підставі свідоцтва про право власності від 05.01.2005 року за ОСОБА_6 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1

З акту поточних змін від 17.05.1985 року по будинку АДРЕСА_3 вбачається, що 29.02.2007 року були внесені відомості про те, що споруду літ. «Б» огорожа знесено, а літ. «В» та « В1» переведено в другий по господарський номер по АДРЕСА_1./ інвентарна справа № 493 арк.15/

Рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 прийнято 23.03.2007 року.

Рішенням Ладижинської міської ради № 1347 від 01.10.2009 року ОСОБА_6 передано безоплатно у власність земельні ділянки площею 0, 1 га для обслуговування жилого будинку та господарських споруд та площею 0, 01 га для ведення особистого селянського господарства.

13.04.2010 року ОСОБА_6 видано державні акти на право власності на вищезазначені земельні ділянки. / а.с.69-70/

24.12.2012 року на підставі рішення Ладижинської міської ради № 627 від 20.11.2012 року ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 1 га, розміщеної в м. Ладижин по АДРЕСА_4, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд.

30.12.2012 року на підставі рішення виконкому № 684 від 03.12.2012 року ОСОБА_6 видано свідоцтво на право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_1/а.с.88/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що на даний час літньої кухні В1 немає. Площа основи житлового будинку по АДРЕСА_1 який ОСОБА_3 вважає своєю літньою кухнею, на даний час становить 79, 1 кв.м. і не відповідає площі літньої кухні, яка позначена у змінах до інвентарної справи 1 площею 19, 2 кв.м. Тобто це зовсім різні об»єкти, а отже вимога про витребування літньої кухні задоволенню не підлягаює. У задоволенні позовних вимог про скасування рішень виконкому та Ладижинської міської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданих на ім.»я ОСОБА_6 суд відмовив у зв'язку з недоведеністю та безпідставністю даних вимог.

Колегія суддів погоджується з наступними висновками суду.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади. Органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування рішення виконкому Ладижинської міської ради за № 117 від 18.05.1994 року про вилучення з користування ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,11 га та надання її в постійне користування ОСОБА_6, та рішення Ладижинської міської ради за № 85 від 18.02.1998 року про надання ОСОБА_6 дозволу на будівництво літньої кухні розміром 5,0х11 м. та сарай розміром 5,0х6,0м на його садибі по АДРЕСА_4 задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що при їх прийнятті були порушенні норми діючого на той час законодавства, а також, що її права були порушені, зважаючи на те, що станом на час постановлення даних рішень ОСОБА_3 не була власником та користувачем будинку, земельної ділянки за адресою: м. Ладижин, АДРЕСА_4.

Отримавши у 1998 році дозвіл на будівництво літньої кухні, ОСОБА_6 23.04.2004 року звертається до міського голови про переоформлення літньої кухні у маламірний житловий будинок та 07.05.2004 року отримує такий дозвіл від виконавчого комітету Ладижинської міської ради. /а.с.90-92/

01.10.2004 року ОСОБА_6 надано акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об»акта - одноквартирного одноповерхового трикімнатного приватного житлового будинку загальною площею 60, 3 кв.м, житловою -32,3 кв.м.; сарай 1,45х2,8 кв.м., на який рішенням виконкому Ладижинської міської ради № 547 від 12.11.2004 року оформлено право приватної власності. /а.с.30,32-33/

Доказів які б свідчили, що при постановленні рішень № 209 від 07.05.2004 року та № 547 від 12.11.2004 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради були порушені норми права, а також, що саме з літньої кухні ОСОБА_3 / В-1/ ОСОБА_6 збудував маломірний житловий будинок позивачем не надано.

Інші позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок, держаного акту на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не обґрунтовані окремими підставами та є похідними, і залежать від доведення позивачем існування в наявності на території домоволодіння відповідача літньої кухні, що позначена у договорі дарування від 11.12.1999 року літерою «В1».

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до роз'яснень п.19 постанови № 5 Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Оскільки позивачем не доведено в ході розгляду справи факт, що відповідач незаконно володіє її майном, а саме індивідуально визначеним та не змінним об'єктом - літньою кухнею, що позначена у договорі дарування від 11.12.1999 року літерою «В1» суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні даних вимог.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, - у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.09.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Ладижинської міської ради Вінницької області, виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішень виконавчого комітету Ладижинської міської ради, рішень Ладижинської міської ради, свідоцтва про право приватної власності, державного акту на право власності на земельну ділянку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Голота Л.О.

Суддів: Нікушин В.П.

Луценко В.В.

/підписи/

Згідно з оригіналом: