Справа № 738/453/15-ц
№ провадження 2-з/738/1/2015
У Х В А Л А

31 березня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Костюка І.А.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Банк» Демарк» про забезпечення позову

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ПАТ «Банк «Демарк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Чернігівського районного ВМ УМВС України в Чернігівській області видачу паспорту/ проїзного документу відповідачу, а адміністрації Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/ проїзних документів та обмежити у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, посилаючись на те, що застосування даного виду забезпечення позову забезпечить повернення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення відповідача та інших осіб, що беруть участь у розгляді справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вимога позивача стосовно забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено ст.152 ЦПК України.

В цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.151-153 ЦПК України, застосовувати такий вид забезпечення позову, як тимчасове обмеження у виїзді за межі України. Забезпечення позову у даний спосіб та на даній стадії розгляду справи є порушенням норм цивільного процесуального законодавства і виходом суду за межі своїх процесуальних повноважень, що призведе до порушення принципу верховенства права, проголошеного Коституцією України, та вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом.

Питання, передбачені п.п.2 та 8 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» не повязані з наявністю судового рішення в порядку забезпечення позову. Вирішення питання обмеження у виїзді за межі України можливе лише тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України та поданням державного виконавця на підставі п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Суд має право тимчасово обмежити боржника фізичну особа або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України лише на стадії виконання судового рішення.

Дані обґрунтування наведені в аналізі судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, проведеному Верховним Судом України за вих № 118/0/54-12 від 19.12.2012.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Банк «Демарк» про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 293, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк» Демарк» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Волошина