Провадження № 2/201/3364/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне, в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України)

25 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ходаківського М.П.

при секретарі - Поддєлковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 29 листопада 2010 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 012-03506-29110, відповідно до умов якого банк відкриває держателю картковий рахунок № 1969 в національній валюті, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до кредитного договору та на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 400,00 грн. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 26 червня 2015 року виникла заборгованість в сумі 22 487,32 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в тексті позовної заяви ним було заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена, причини неявки суду не відомі.

В звязку з цим суд на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 листопада 2010 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 012-03506-29110, відповідно до умов якого банк відкриває держателю картковий рахунок № 1969 в національній валюті, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в пакеті Visa Класичний, що міститься в додатку № 1 до кредитного договору та на умовах, викладених в правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2 400,00 грн.

Попри взяті на себе зобовязання відповідач не виконує умови договору № 012-03506-29110 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 29 листопада 2010 року, у звязку з чим станом на 26 червня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22 487,32 грн., з яких:

-тіло кредиту - 11 369,38 грн.;

-прострочене тіло кредиту 4 509,13 грн.;

-заборгованість за відсотками 6 608,81 грн.;

-заборгованості за комісіями 0,00 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3.6 кредитного договору Клієнт картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді Обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах.

Відповідно до п. 3.7 вказаного договору у разі порушення Клієнтом строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом, процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, а також інших платежів, що є складовими ОМП, Клієнт сплачує банку пеню в розмірі, в строки на порядку, які визначені Правилами та Тарифами.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

В порушення зазначених норм закону та умов укладеного між сторонами договору № 012-03506-29110 від 29 листопада 2010 року відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України, договір укладений сторонами, має умови, які повинні виконуватися.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим задовольнити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості, та стягнути із ОСОБА_1на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором № 012-03506-29110 від 29 листопада 2010 року на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної карткироку в сумі 22 487,32 грн.

На підставі постанови Правління НБУ від 02 березня 2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 526, 527, 610, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договоромзадовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь АТ «Дельта Банк»(МФО 380236, , р/р № 1969) заборгованість за кредитним договором № 012-03506-29110 від 29 листопада 2010 року в розмірі 22 487 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят сім) гривень 32 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держависуму судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення. Без попереднього подання такої заяви заочне рішення оскарженню відповідачем в апеляційному порядку не підлягає.

У випадку відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному апеляційному порядку, при цьому строк апеляційного оскарження відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П.Ходаківський