справа № 521/9464/15-ц
провадження № 2/521/4248/15
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

08 вересня 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що згідно кредитного договору № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1, банк надав останній кредит в розмірі 155 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2017 року.

22 лютого 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно якого відповідачі передали банку в іпотеку належні їм на праві власності нежитлові офісні приміщення, площею 153,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Палубна, 12, приміщення № 2(Г).

Оскільки в порушення умов кредитного договору, позичальником у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачені в повному обсязі, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» надав суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові офісні приміщення, площею 153,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Палубна, 12, приміщення № 2(Г).

Відповідачі в судове засідання на повторний виклик до суду не зявились, про день, час, місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи в порядку письмового провадження, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» (в подальшому перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1, банк надав останній кредит в розмірі 155 000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2017 року.

22 лютого 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2, укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно якого відповідачі передали банку в іпотеку належні їм на праві власності нежитлові офісні приміщення, площею 153,9 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Палубна, 12, приміщення № 2(Г).

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору № 2007-690/Ф03.23-020 від 19 лютого 2007 року виникла заборгованість, яка станом на 03.06.2015 року складає 143 883,00 доларів США, у звязку з чим позивач звернувся до суду, вибравши спосіб захисту своїх порушених прав шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», що є підставою для відмови в задоволенні на цій стадії позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, в порушення ст. 39 Закону України «Про іпотеку», позивачем не надано доказів щодо опису нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя та ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

При виконанні вимог, зазначених ч. 1 ст. 35, ст. 39 Закону України «Про іпотеку», позивач не позбавлений права звернення з аналогічним позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Михайлюк О.А.