Справа № 443/1158/15-ц Провадження № 2-о/443/60/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої- судді ОСОБА_1Й

за участю секретаря Процака А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жидачеві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 у підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що народився 06.03.1959 року.

У даний час звернувся в пенсійний фонд щодо оформлення пільгової пенсії за роботу в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, де виявлено розбіжність у написанні його прізвища російською мовою у правовстановлюючих документах: трудовій книжці, архівних довідках про роботу, про розмір заробітної плати та військовому квитку, що не збігаються з його прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження та в паспорті.

У зв"язку з невідповідністю запису його прізвища Управління пенсійного фонду зупинило оформлення пенсії, а тому звернувся до суду з цією заявою.

У судовому засіданні заявник, посилаючись на обставини, викладені в заяві, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України у Жидачівському районі Львівської області ОСОБА_3 заявлені вимоги в частині вимог, щодо встановлення факту належності заявнику трудової книжки та архівної довіди- вважає підставними, в іншій частині - безпідставними, з підстав наведених у запереченні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав:

Відповідно до приписів статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно наданих ксерокопій документів, що посвідчують особу заявника, якй за паспортом громадянина України (КС 937689) від 08.02.2013 р. є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Сенегів Долинського району Івано-Франківської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявника від 04.05.1959 р. (серія ІІІ-ЯР № 869134), ОСОБА_2 народжений ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Сенегів Долинського району Івано-Франківської області.

Згідно наданої заявником копії трудової книжки, заповненої 03 жовтня 1977 року ( російською мовою ) , зазначено на першій сторінці трудової книжки прізвище «Кориневич», ім"я «Василий», по батькові «Иванович, рік народження 06 марта 1959 г.

Як це зазначено у заяві, вказана трудова книжка заявника була надана в УПФУ для нарахування пенсії.

Відповідно до пенсійного законодавства України, документом, що підтверджує трудовий ( страховий) стаж для нарахування пенсії є трудова книжка.

Отже, трудова книжка є правовстановлюючим документом, який підтверджує трудовий стаж і право власника трудової книжки на оформлення пенсії.

Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що у правовстановлюючому документі - трудовій книжці при її заповненні була допущена помилка при написанні прізвища заявника російською мовою.

Таким чином, оскільки в трудовій книжці зазначене прізвища власника трудової книжки не збігається з прізвищем, як це зазначено у свідоцтві про народження та у паспорті заявника, враховуючи, що всі інші анкетні дані співпадають, суд вважає, що наявний юридичний факт належності цієї трудової книжки

заявникові, що має значення для охорони його прав та інтересів та підтвердження наявності в нього трудового стажу, у зв"язку з чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту належності йому вказаного правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Поясненнми свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є його родичами, підтверджено, що прізвище заявника є ОСОБА_2.

Зазначені пояснення нічим не спростовуються в судовому засіданні, тому суд надає їм віру.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі військового квитка, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

На підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Так, за правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження ,місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали

ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до архівної довідки архівного відділу адміністрації міста Салехард Ямало-Ненецького автономного округу № 5003 від 26.12.2014 р., виданої (російською мовою) на підставі архівних документів Надимської нафторозвідувальної експедиції, згідно наказів по особовому складу, особових карточках, вбачається, що "Кориневич Василий Иванович" працював в Надимській нафторозвідувальній експедиції з 19.07.1978 р. поо 01.07.1985 р.

Оскільки виправити допущену помилку в позасудовому порядку не виявляється можливим, тому з врахуванням наведених обставинах, суд вважає, заявлені вимоги в частині встановлення факту належності заявнику архівної довідки- підставними.

А відтак, враховуючи зазначене, вимоги про встановлення факту належності заявнику військового квитка та довідок № 46 від 24.03.2014 р., № 46/1 від 24.03.2014 та № 46./2 від 24.03.2014 р., виданих ООО "Максима", оскільки не надано доказів про звернення завяника до товариства щодо внесення змін у написанні прізвища та про відмову виправити допущені в них помилки - безпідставними.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 256 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- Трудової книжки, заповненої 03 жовтня 1977 року, на ім`я "Кориневич Василия Ивановича", ІНФОРМАЦІЯ_2

- та архівної довідки архівного відділу адміністрації м. Салехарда № 5003 від 26.12.2014 р., виданої на ім`я "Кориневич Василия Ивановича".

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Львівської області через Жидачівський районний суд.

Головуюча суддя: підпис

Суддя Жидачівського районного суду О.Й.Галій