Справа № 372/150/15 Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
Провадження № 22-ц/780/4461/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 18 24.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що 11 квітня 2011 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 09 березня 2011 року №2-1373/10, яким у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №83 від 19.09.2007 року в розмірі 27 384 999,12 грн. та 1 820,00 грн. судових витрат звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: земельну ділянку, загальною площею 0,2511 га; земельну ділянку, загальною площею 0,15 га та розташований на ній житловий будинок з надвірними побудовами, розташовані на території ТІЗ «Сосновий Бір» АДРЕСА_1. В матеріалах виконавчого провадження міститься інформація, відповідно до якої згідно баз даних Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна НОМЕР_1 від 10 травня 2012 року на нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт згідно Постанови слідчого з ОВС ГСУ МВС України, кримінальна справа №24-300 від 12 березня 2012 року.

23 грудня 2014 року ОСОБА_2 стало відомо, що майно відповідно опису ВП №25884244 передано стягувачу ПАТ «АКБ «Київ» в рахунок погашення боргу, про що вона не повідомлялася.

В скарзі заявник посилалася на те, що державним виконавцем при ухваленні постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень і дії державного виконавця є неправомірними та порушують її права.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в м. Києві щодо передачі нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,2511 га, яка розташована на території ТІЗ «Сосновий Бір» АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_3, виданого 24.06.2004 року на підставі договору купівлі-продажу №3614 від 27.12.2003 року, земельної ділянки, загальною площею 0,15 га, яка розташована на території ТІЗ «Сосновий Бір» АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_4, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_5, виданого 24.06.2004 року на підставі договору купівлі-продажу №3614 від 27.12.2003 року, та розташований на ній житловий будинок з надвірними побудовами, належний ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Козинською селищною радою 12.01.2007 року, в рахунок погашення боргу ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та скасувати постанову про передачу вказаного майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Крім того, заявник просила суд зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України усунути порушення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення її скарги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2010 року задоволено позовні вимоги ПАТ «АКБ «Київ» та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №83 від 19.09.2007 року в розмірі 27 384 999 грн. 12 коп. та 1 820 грн. судових витрат звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: земельну ділянку, загальною площею 0,2511 га, яка розташована на території ТІЗ «Сосновий Бір» АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_3, виданого 24.06.2004 року на підставі договору купівлі-продажу №3614 від 27.12.2003 року, земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, яка розташована на території ТІЗ «Сосновий Бір» АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_4, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_5, виданого 24.06.2004 року на підставі договору купівлі-продажу №3614 від 27.12.2003 року, та розташований на ній житловий будинок з надвірними побудовами, належний ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого Козинською селищною радою 12.01.2007 року. Визначено спосіб звернення стягнення - реалізація предмета іпотеки (вказаних земельних ділянок та будинку) через прилюдні торги та встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки - земельної ділянки, площею 0,2511 га, земельної ділянки площею 0,15 га з розташованим на ній житловим будинком та надвірними побудовами за ціною, не нижче встановленої суб'єктом оціночної діяльності, а саме: 4 187 929 грн. та 19 842 353 грн. відповідно.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2010 року заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 серпня 2010 року залишено без змін.

09.03.2011 року на підставі рішення суду стягувачу видано виконавчий документ.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 11.04.2011 року відкрито виконавче провадження.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в ході виконання рішення суду було описано й арештовано майно, призначались прилюдні торги, проводилась переоцінка спірного майна.

12.03.2012 року згідно постанови слідчого з ОВС ГСУ МВС України на майно ОСОБА_2 накладено арешт.

Постановою про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу від 18.11.2013 року майно, зазначене в рішенні суду, передано стягувачу ПАТ АКБ «Київ».

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження дотримані вимоги ч. 8 ст. 54, ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 1.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 передбачено, що організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Суд першої інстанції не врахував того, що державною виконавчою службою не дотримано строків проведення уцінки, проведення других прилюдних торгів, не зроблено повторну оцінку нерухомого майна, як це передбачено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та Законом України «Про іпотеку».

Листом від 30 вересня 2013 року № 13-0-34-4168/5-72/10 державна виконавча служба звернулася до стягувача з пропозицією повідомити про своє бажання залишити нереалізоване майно за собою в рахунок погашення боргу.

18 листопада 2013 року винесено постанову державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та 19 листопада 2013 року складено акт державного виконавця про передачу нереалізованого предмета іпотеки стягувачу в рахунок погашення заборгованості.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що в десятиденний строк з дня оголошення повторних прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель не придбав предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна як це передбачено ст. 49 Закону України «Про іпотеку», а тому мали відбутися треті прилюдні торги.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції неповно з»ясував обставини справи і матеріали виконавчого провадження та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки судом першої інстанції допущено порушення порядку, встановленого для вирішення даного питання, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року - скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: