АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 753/8405/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14436/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сирбул О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

4 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А.,Шиманського В.Й.,

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», про визначення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визначення порядку користування квартирою, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що квартира АДРЕСА_1 належить в рівних долях на праві приватної власності їй, її чоловіку та її дітям та всі вони зареєстровані та проживають у спірній квартирі.

Квартира складається з 3-х ізольованих кімнат, загальною площею - 71,70 кв. м, жилою площею - 41,20 кв. м., у тому числі: 1-а кімната № 5 на плані технічного паспорта площею - 12,2 кв. м., 2-а кімната № 6 на плані технічного паспорта площею - 12,0 кв. м., 3-я кімната № 7 на плані технічного паспорта площею - 17,0 кв. м.

Зазначила, що останнім часом між подружжям стосунки погіршились, виникають конфлікти та сварки щодо порядку користування квартирою.

У зв'язку із викладеним, просила суд визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй у користування кімнату № 6 на поверховому плані квартири, площею 12,0 кв. м. та прилеглий до неї балкон, місця загального користування (кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню) залишити у спільному користуванні, зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» укласти з ОСОБА_4, окремий договір найму ізольованої кімнати площею 12,0 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 15 березня 2014 року, належить в рівних долях на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6

Згідно довідки Форми № 3 від 20 квітня 2015 р. № 947 в спірній квартирі зареєстровані чотири особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6

Відповідно до копії поверхового плану квартири АДРЕСА_1, дане житлове приміщення складається з 3-х ізольованих кімнат, загальною площею - 71,70 кв. м, жилою площею - 41,20 кв. м., у тому числі: 1-а кімната № 5 на плані технічного паспорта площею - 12,2 кв. м., 2-а кімната № 6 на плані технічного паспорта площею - 12,0 кв. м., 3-я кімната № 7 на плані технічного паспорта площею - 17,0 кв. м.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За положенням ч. 2 другої ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно 3 ст. 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позову, не врахував, що відповідачі частково визнали позов, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що житлова площа кімнати, яку позивач просить надати їй в користування, значно перевищує розмір її частки у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення відповідають за розміром часткам цих осіб у квартирі.

Згідно з ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Разом з тим, вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою є необґрунтованими, оскільки надання в користування їй кімнати, площею 12 кв. м. частка якої в житловій площі становить 10,3 кв. м. порушить права відповідачів, оскільки такий порядок не відповідає вимогам законодавства та матиме місце відступ від розміру жилої площі, що припадає на їхні частки в зазначеній квартирі в сторону зменшення, що призведе до порушення їх прав як співвласників щодо володіння та користування квартирою.

Оскільки позивач просить надати їй у користування в натурі частину майна, яка не відповідає її частці у праві спільної часткової власності, висновок суду про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог у вказаній частині є законним та обґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм чинного законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 1 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді