1Справа № 335/5875/14-ц 4-с/335/78/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа начальник ДВС Шевченківського РУЮ ОСОБА_2 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2015 року ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського району Управління юстиції в м. Київ ОСОБА_2 зацікавлена особа Публічне акціонерне товариство « Всеукраїнський ОСОБА_3» на бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби по виконавчому листу від 16 вересня 2014 року.

У скарзі заявник зазначає, що 17.11.2014 року заявник направив заяву про відкриття виконавчого провадження на адресу начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Київ про прийняття заяви для відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 16 вересня 2014 року.

Згідно почтового повідомлення довірена особа відділу державної виконавчої служби Шевченківського району в м. Київ 17.11.2014 року отримав вище зазначену заяву. В порушення ЗУ « Про виконавче провадження» ніякої постанови заявником отримано не було.

Заявником неодноразово на адресу державної виконавчої служби були направлені скарги про вжиття заходів для розгляду заяви про відкриття заяви за виконавчим листом від 16.09.2014 року.

14 серпня 2015 року заявником отримана постанова на скаргу в якій зазначено, що заява про відкриття виконавчого провадження була отримана державної виконавчою службою 27.11.2014 року на підставі заяви 01.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак заявником копія постанови отримана не була.

В листі державної виконавчої служби зазначено, що 03.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копія якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено ліквідатору ПАТ « ВіЕйБі Банк» з посиланням на п.3-1 ст. 49 ЗУ « Про виконавче провадження» на адресу заявника жодного документа направлено не було.

Посилаючись на вище викладене, просив суд поновити пропущений строк для подання скарги, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.04.2015 року за виконавчим листом від 16.09.2014 року, відновити виконавче провадження та зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації «ПАТ ОСОБА_4» ОСОБА_5 внести до реєстру грошових коштів та виплатити за виконавчим листом заборгованість за відсотками.

В судовому засіданні заявник у доводи скарги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та про поновлення виконавчого провадження не підтримав, у повному обсязі підтримав вимоги про зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації «ПАТ ОСОБА_4» ОСОБА_5 внести до реєстру грошових коштів та виплатити за виконавчим листом заборгованість за відсотками, просить скаргу задовольнити в цій частині вимог.

В порядку ст. 10 ЦПК України судом було розяснено представнику заявника право уточнити заявлені вимоги, було розяснено про наслідки невчинення процесуальних дій, однак заявник наполягав на задоволенні його вимог до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по ліквідації «ПАТ ОСОБА_4» ОСОБА_5, в редакції, викладеній у скарзі.

Представник відділу державної виконавчої служби у судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просить розглядати скаргу у його відсутності та надав суду письмові заперечення .

Заінтересована особа ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у судове засідання не зявився, про час та місце слухання скарги повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, виходячи із меж заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

Стаття 385 ЦПК встановлює строки для реалізації права на звернення до суду заінтересованої особи зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби у зв'язку з примусовим виконанням судових рішень, які за своєю правовою природою є імперативними.

Правило про те, що скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав або свобод, є загальним.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі

Відтак, у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав 28.08.2015 року, а зі скаргою звернувся 07.09.2015 року, тобто в межах встановленого законом строку, отже оскільки строк не пропущено, підстав для його поновлення немає.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України „Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

При судовому розгляді встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2014 року задоволено позов ОСОБА_1 Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 відсотки за договором у розмірі 2483 грн. 55 коп.

07.11.2014 року за вказаним судовим рішенням було видано виконавчий лист № 335/5875/15-ц від 07.11.2014 року, який було предявлено до виконання до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця від 01.12.2014 року за виконавчим листом № 335/5875/15-ц від 07.11.2014 року відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 05.12.2014 року приєднано виконавче провадження №456381 з примусового виконання виконавчого листа № 335/5875/14-ц до зведеного виконавчого провадження № 44997440.

Постановою державного виконавця від 13.04.2015 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 335/5875/14-ц на підставі п.3-1- ч.1 ст. 49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для закінчення виконавчого провадження слугувало те, що Постановою Правління НБУ від 19.03.2015 року № 188 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_4» та прийнято рішення про його ліквідацію.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Частиною п'ятою статті 49 закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно ч.1 ст. 50 закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 7 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду - втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Згідно ч.2 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Як встановлено судом, відповідно до Постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року № 188 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_4» та прийнято рішення про його ліквідацію.

Відповідно до вказаної Постанови Правління НБУ виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення №63 про початок здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЄйБі Банку, згідно з якою призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЄйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

У звязку із чим, державним виконавцем у відповідності до вимог закону закінчено виконавче провадження, а виконавчий лист відповідно до вимог Закону передано до ліквідатора.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державний виконавець діяв в межах свої повноважень та у спосіб визначений законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

І за вищенаведених підстав суд відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_1

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В порядку ст.ст.383-389 ЦПК України суд здійснює контроль за виконанням судового рішення, постановленого відповідно до ЦПК України, та в межах поданої скарги перевіряє правомірність дій чи бездіяльності державного виконавця, а також прийнятого ним рішення.

Отже, щодо вимог скарги про зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЄйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 виплатити ОСОБА_1 проценти за договором банківського вкладу, то вказані вимоги не можуть бути задоволенні у межах розгляду скарги на дії державного виконавця і вказане питання не відноситься до повноважень суду визначених у ст. 387 ЦПК, оскільки предметом розгляду у порядку судового контролю є лише дії державного виконавця або іншої посадової особи ДВС, а не інших осіб.

Отже, судом не встановлено, а заявником не надано доказів, що оскаржувані дії державного виконавця проведені з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та порушені права чи свободи заявника, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа начальник ДВС Шевченківського РУЮ ОСОБА_2, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Апаллонова Ю.В.