№2/263/2419/2015
№263/7526/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом, третя особа ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 у період з 19.06.1980 року по день його смерті, тобто до 14 квітня 2011 року. Померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину належала квартира АДРЕСА_1. 18.03.2011 року ОСОБА_1 придбав вищевказану квартиру у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально. На даний час в провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, рішення по справі ще не прийнято. На підставі ч.5 ст.1224 ЦК України ОСОБА_1 просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування майна померлого ОСОБА_4, оскільки вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснив, що не претендує на спадщину, але, на його думку, задоволення даного позову буде підставою для відмови в позові ОСОБА_2 як спадкоємця ОСОБА_4

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги не визнали. Пояснили, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, оскільки не має права на спадкування. Зазначили, що ОСОБА_4 не перебував у безпорадному стані, оскільки не був особою похилого віку та не хворів на тяжке захворювання, при цьому ОСОБА_2 має незадовільний стан здоровя, а на час смерті чоловіка працювала у школі в місті Житомирі.

Третя особа ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, зазначивши, що спірна квартира була придбана в період шлюбу з ОСОБА_1, а відповідно вона є її співвласником. До госпіталізації ОСОБА_4 сторонньої допомоги не потребував.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_4 був її двоюрідним братом з яким вона підтримувала дружні стосунки. ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_6, але з 1998 року вони проживали окремо і він мав намір розлучитися. В березні 2011 року він продав власну квартиру, а через деякий час стан його здоровя погіршився і він був госпіталізований. Перебуваючи в лікарні ОСОБА_4 потребував сторонньої допомоги, яку вона йому надавала, а дружина не підкувалася про нього. 14 квітня 2011 року ОСОБА_4 помер і саме вона займалася його похованням.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 березня 2011 року, посвідченому нотаріально, ОСОБА_4 продав ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 29.03.2011 року по 14.04.2011 року знаходився на лікуванні у Маріупольській міській лікарні №2.

ОСОБА_4 помер 14 квітня 2011 року в місті Маріуполі.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 31 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним, на підставі ст.225 ЦК України, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладеного 18.03.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_4 на час укладання договору купівлі-продажу квартири розумів значення своїх дій та керівні ними.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним, на підставі ст.233 ЦК України, договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладеного 18.03.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 В обґрунтування вимог зазначено, що правочин вчинено особою під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

Відповідно до п.п.4 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути предявлена особою, для якої таке усунення породжує повязані зі спадкуванням права та обовязки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у ч.2 ст.1259 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем померлого ОСОБА_2, то його вимоги щодо усунення ОСОБА_2 від права на спадкування задоволенню не підлягають.

При цьому суд вважає, що позивачем не доведено, що ОСОБА_4 знаходився у безпорадному стані, а ОСОБА_2 ухилялася від надання йому допомого.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, ст. ст. 8, 11, 60, 61, 88, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 14 квітня 2011 року в місті Маріуполі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко