ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-368/10
провадження № Б/Н 429
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарі Гурській М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина Лариса Іванівна про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16.03.2009 року звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина J1.I. про визнання заповіту ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 (відповідачки), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербина JI.I.

16.11.2004року за реєстровим номером 8794, відповідно до якого ОСОБА_6 заповідала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 - недійсним, посилаючись на те, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, він (позивач) є племінником померлої; спадкоємців за законом першої черги не має; ОСОБА_6 за життя страждала на психічну хворобу і перебувала на обліку у психоневрологічному диспансері Подільського району м. Києва, за цим захворюванням була визнана інвалідом, отже - на час складання заповіту вона (ОСОБА_6, 1927 року народження) не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити; відповідачі ОСОБА_3 (племінниця померлої ОСОБА_6) та ОСОБА_4 (рідна сестра померлої ОСОБА_6) позов не визнали; посилаючись на те, що ОСОБА_6 до дня її смерті була дієздатною особою, обслуговувала себе самостійно, але потребувала сторонньої допомоги, яку надавали відповідачі; ОСОБА_4 є рідною сестрою померлої ОСОБА_6 і фактично відмовилась від частки у спадщині на користь ОСОБА_3, яка надавала допомогу ОСОБА_6 за її (ОСОБА_4) проханням, просили в задоволенні позову відмовити.

З особи - представник Головного управління юстиції у м. Києві та Іриватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина JI.I. - в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи були ювідомлені належним чином; своїми заявами просили справи розглядати за їх зідсутності та постановити судове рішення відповідно до чинного аконодавства.

Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши

матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала за адресою АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 81 років в м. Києві (а.с.44-45).

Мати позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 65 років (а.с. 13, 15).

Відповідачка ОСОБА_4 та померлі ОСОБА_11 і ОСОБА_6 - є рідними сестрами (а.с. 16, 17, 51, 62-63).

Спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 - не має (ст.1261 ЦК України).

Таким чином, відповідачка ОСОБА_4 відповідно до положень ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_6 (а.с.57-58).

Згідно заповіту від 16.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербина Л.І. 16.11.2004 року за №8794, ОСОБА_6 заповідала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 (відповідачці); даний заповіт на день смерті ОСОБА_6 не скасовано та не змінено (а.с.46, 48).

ОСОБА_3 (відповідачка) 17.09.2008 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до 4-ої Київської державної нотаріальної контори (а.с.43); 14.10.2008 року з такою ж заявою про прийняття спадщини до зазначеної нотаріальної контори звернувся також ОСОБА_2 (позивач) - а.с.56.

ОСОБА_4 (відповідачка) 19.12.2008 року також подала заяву про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_6 до 4-ої Київської держнотконтори (а.с.59).

Крім того, ОСОБА_4 05.02.2009 року до 4-ої Київської державної нотаріальної контори подала заяву про те, що їй відомо про зміст заповіту ОСОБА_6 на ім»я ОСОБА_3 від 16.11.2004 року, з приводу оскарження якого до суду вона наміру не має (а.с.64).

Таким чином, ОСОБА_4 від спадщини після смерті своєї сестри ОСОБА_6 не відмовлялася в установленому законом порядку (ст.1273, 1274 ЦК України).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Згідно ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ствердження відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_6 за життя не була визнана в установленому порядку недієздатною або обмежено дієздатною, що вона (ОСОБА_6) станом на 2004 рік і на день підписання заповіту від 16.11.2004 року самостійно обслуговувала себе, свідомо та з власної ініціативи (добровільно) та бажанням волевиявленням) вона залишила заповіт та підписала його 16.11.2004 року, стверджуються показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_8.

ОСОБА_9, ОСОБА_10, поясненнями приватного нотаріуса Щербини Л.І. як 3-ої особи (а.с.78, 103), змістом заповіту від 16Л 1.2004 року тощо (а.с.46).

Позивачем ОСОБА_2 після дослідження в судовому засіданні наданих сторонами доказів було відкликано попереднє клопотання щодо призначення посмертної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6, що є правом позивача.

Згідно ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов»язковим також заклопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Таким чином, аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні; будь-яких обставин, передбачених ст.1257 ЦК України як підстав недійсності заповіту, в судовому засіданні не встановлено, а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.203, 209, 215,216, 225, 1257 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3 особи - Головне управління юстиції у м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербина Лариса Іванівна про визнання заповіту від 16.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербина Л.І. 16.11.2004 року за реєстровим номером 8794, відповідно до якого ОСОБА_6 заповідала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3, недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення або подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя