Справа № 301/278/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" червня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Поп С.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за Кредитним договором №190/7-05 від 29.11.2005 року в сумі 248341,99 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.11.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком, правонаступником якого є ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_1 укладено договір №190/7-05 (далі - Договір), згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит для ремонту та облаштування житла у сумі 125000 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 листопада 2025 року. Погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися щомісяця згідно графіку, який є невід'ємною частиною договору, а процентів - щомісячно по п'яте число наступного місяця за звітним з дати їх нарахування на відкритий банком рахунок НОМЕР_1.
У відповідності до п.п.5.2.1., 5.2.2. та 5.2.8. Договору, ОСОБА_1 зобов'язувався погасити заборгованість по кредиту та процентах перед банком відповідно до розробленого графіку погашення на позичковий рахунок НОМЕР_2; своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та проценти за неправомірне користування кредитом, суми неустойки і збитків в порядку, передбаченому договором; у випадку прострочення виконання зобов'язання по поверненню банку суми боргу за кредитним договором сплатити у відповідності до ст.625 ЦК України суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу.
Пунктами 6.1. та 6.2. Договору передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов кредитного договору зобов'язань.
Пунктом п.5.3.2. Договору передбачено право банку вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, в тому числі, якщо позичальником порушений графік погашення заборгованості за кредитом.
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором кредиту, 29.11.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №281/12-05, згідно якого остання зобов'язалася як солідарний боржник відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №190/7-05 від 29 листопада 2005 року (а також усіх додаткових угод до нього).
Зідно договору від 17.12.2012 року право вимоги за вказаним кредитним договором ПАТ «АКПІБ» відступило ТзОВ «Кредитні ініціативи».
У зв'язку з порушенням умов кредитного договору 16.01.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені вимоги за №1902-34, в яких зазначено про наявність заборгованості за кредитним договором, про необхідність дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом і нарахованої неустойки у тридцятиденний строк з дня її отримання, однак така відповідачами залишена без реагування та задоволення.
Просив стягнути солідарно з відповідачів борг за кредитним договором в сумі 248341,99 грн. та судові витрати по справі у сумі 2483,42 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, розглянути справу по суті в його відсутності за наявними матеріалами справи, не заперечував проти заочного розгляду справи. Ухвалу суду про витребування доказів позивачем не виконано, причини невиконання ухвали суду не повідомлено (том 2 а.с. 15-16, 26, 27, 32).
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили ( том 2 а.с. 28-30).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає у задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.
Згідно кредитного договору №190/7-05 від 29 листопада 2005 року ОСОБА_1 отримав кредит для ремонту та облаштування житла у сумі 125000 грн. зі сплатою 20% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 листопада 2025 року.
Пунктами 5.2.8, 6.1. та 6.2. Договору передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору у виді сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення платежу, сплати неустойки у виді пені за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно, а також штрафу в розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу.
Погашення кредиту та процентів повинно здійснюватися щомісяця згідно графіку, який є невід'ємною частиною договору, а процентів - щомісячно по п'яте число наступного місяця за звітним з дати їх нарахування на відкритий банком рахунок НОМЕР_1 (том 1 а.с. 5-10).
Пунктом п.5.3.2. Договору передбачено право банку вимагати від позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, в тому числі, якщо позичальником порушений графік погашення заборгованості за кредитом (том 1 а.с. 7).
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором кредиту, 29.11.2005 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №281/12-05, згідно якого остання зобов'язалася як солідарний боржник відповідати в повному обсязі перед кредитором за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором №190/7-05 від 29 листопада 2005 року (том 1 а.с.13).
17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого банк відступив позивачу право вимоги за кредитним договором №190/7-05 від 29 листопада 2005 року ( том 1 а.с.22-33).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконує.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №190/7-05 від 29 листопада 2005 року вбачається, що станом на 01 січня 2014 року сума боргу становить 248341,99 грн. (том 1 а.с. 16).
Дана сума складається з:
· заборгованості за кредитом у сумі 116674,70 грн.,
З поданого розрахунку вбачається, що заборгованість розрахована за період з 29.11.2005 року по 01.01.2014 року.
При цьому, заяви про збільшення позовних вимог позивач до суду не подавав.
З наданих розрахунків вбачається, що останнє погашення боргу відповідачем відбулося 25 червня 2013 року у сумі 7000 грн. та 09.09.2013 у сумі 1 грн. ( том 1 а.с.16, 82, 162).
Однак, надані позивачем розрахунки заборгованості не містять детальної інформації по щомісячним платежам з 29 листопада 2005 року до 17 грудня 2012 року. Не містить наданий позивачем розрахунок ні детального розрахунку всіх складових боргу (у тому числі пені із зазначенням періоду та кількості днів, на які пеня нарахована), ні відомостей про суми погашення відповідачем боргу.
Ухвалою колегії суддів ВССУ з розгляду цивільних у кримінальних справ від 25.03.2015 року рішення Іршавського райсуду від 06.05.2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06.11.2014 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції ( том 1 а.с. 232-237).
У даній ухвалі, зокрема, зазначено, що наданий позивачем розрахунок боргу не містить інформації по щомісячним платежам з 29.11.2005 року по 17.12.2012 року, а суди не надали вказаним розрахункам належної оцінки як доказам, ухваливши рішення про стягнення боргу.
Згідно ст. 338 ч.4 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасоване рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
За клопотанням представника відповідача, ухвалою Іршавського райсуду від 13 травня 2015 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язано надати суду детальний помісячний розрахунок боргу за кредитним договором із зазначенням сум, що були погашені відповідачем, за період з 29.11.2005 року по 19.03.2014 року.
Вказану ухвалу вручено представнику позивача 15.05.2015 року, однак, її не виконано: детального розрахунку боргу відповідача за кредитним договором суду надано не було. Натомість, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті на підставі наявних матеріалів справи ( том 2 а.с.11, 26, 32).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами (ст. 10 ч. 1, 11 ч. 2, 12 ч. 1 ЦПК України), позивач зобов'язаний належно довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, 57-60 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215 ЦПК України).
На вимогу суду позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження розміру боргу, отже позивач на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами щодо змагальності сторін і доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.
Оскільки доказування та рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Кредитні ініціативи» відмовити у зв'язку з їх недоведеністю.
Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-12, 57-60, 208, 209, 212-215, 224-225, 292, 294 ЦПК України,
У задоволенні позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором №190/7-05 від 29 листопада 2005 року відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських