АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошина В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідачі належним чином не виконують свої зобов'язання за кредитним договором та договорами поруки, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підлягає стягненню в судовому порядку.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 рокупозов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 463 243 грн. 78 коп. Вирішено питання судових витрат.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яку рішенням колегії суддів від 14 травня 2015р. задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2014р. змінено й стягнуто з ОСОБА_1, та солідарно зним, з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість, у сумі 463 243 грн. 78 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,за змістом скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, проситьзаочне рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення.

Колегія суддів, заслухавши представників ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, представника позивача, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, що призвело до виникнення заборгованості за цим договором, у зв'язку із чим боржник і поручителі несуть відповідальність за неналежне виконання зобов'язання.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними й обґрунтованими.

Встановлено, що 10 червня 2008 року між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого, останньому було надано кредит в сумі 50000 доларів США (а.с.24-32 том 1).

Пунктом 1.2.2 кредитного договору сторони погодили, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 12 червня 2023 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору.

Згідно до умов цього договору позичальник зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 685 доларів США в день сплати ануїтетних платежів.

Відповідно до п.1.2.1 надання кредиту здійснено 10 червня 2008 року.

Пунктом 1.5 кредитного договору визначено, що кредит надається шляхом зарахування банком на поточний рахунок позичальника НОМЕР_5, код банку МФО 351005, для подальшого використання за цільовим призначенням.

З метою забезпечення виконання вказаних зобов'язань 10 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були укладені окремі договори поруки № 210291, № 210288, № 210289, № 210290 відповідно до умов яких, поручителі зобов'язалися перед позивачем відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно договорів поруки позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 543 ЦК України, кредитор має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав надавши позичальнику кредит, згідно укладеного договору.

Проте, ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим утврилася заборгованість у розмірі 46708,32 доларів США, що станом на 20 березня 2014 року за курсом НБУ становить 463243,78 грн. та яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 37034,41 доларів США, що еквівалентно 367299,87 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 8137,30 доларів США, що еквівалентно 80704,11 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 850,32 доларів США, що еквівалентно 8433 грн. 31 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 686,29 доларів США, що еквівалентно 6806,49 грн. (т.1 а.с. 13-23).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» з метою дострокового стягнення коштів, на виконання умов кредитного договору та договорів поруки повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення, надіславши на їх адресу вимоги щодо дострокового погашення заборгованості, які були отримані відповідачами за адресою, яку вони вказали у договорах (т.2 а.с. 9-15).

Так, відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2 , вимога банку про дострокове повернення кредиту була отримана 30 листопада 2013 року, а ОСОБА_6 - 29 листопада 2013 року (т.2 а.с.14, 15).

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що відповідачі не отримували такої вимоги не заслуговують на увагу суду, оскільки у справі є зворотні поштові повідомлення про вручення відповідних вимог.

Пунктом 2.1 кредитного договору визначено, що відповідно до ст.ст. 525, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин, визначених у п.п. 2.3, 4.5, 5.5, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

У зв'язку з порушенням боржником погашення платежів відповідно до умов кредитного договору та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч.2 ст.1050 ЦК України та п.8.3. договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши 27 листопада 2013 року вимогу, у тому числі і поручителям, про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів протягом 31 календарного дня з дати отримання цієї вимоги.

Відповідно до умов кредитного договору, ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 12 червня 2023 року, сплачуючи її частинами, за умовами ануїтетного платежу - 10 числа кожного календарного місяця строку кредитування.

Згідно п.1.2.2. позичальник зобов'язався повертати банку суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 585 дол. США - тобто 10 числа кожного календарного місяця (а.с.24 т.1).

Таким чином, умовами договору передбачено строки та порядок виконання ОСОБА_1 зобов'язань - шляхом сплати ануїтентних платежів.

Згідно п.8.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит, позичальник сплачує позивачу додатково пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним подвійним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Абзацом 4 пункту 10.2 кредитного договору передбачено, що банк має право автоматично нараховувати подвійний розмір процентної ставки у випадку настання певних обставин, а тому долучений до справи розрахунок заборгованості по процентах свідчить про його складення у відповідності до умов договору. За таких обставин, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про невиконання відповідачами умов кредитного договору, а тому поручителі разом з позичальником повинні солідарно відповідати перед банком щодо стягнення заборгованість в розмірі 46708,32 доларів США, що еквівалентно 463243 грн. та яка складається з заборгованості за кредитом, в сумі 37034,41 дол. США, заборгованості по процента, в сумі 8137,3 дол. США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, в сумі 850,32 дол. США та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах, в сумі 686,29 дол. США.

Твердження апеляційної скарги про те, що банком в порушення вимог ст.1056 -1 ЦК України прийнято рішення про зміну процентної ставки в односторонньому порядку, колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу, остільки положення ст.1056-1 ЦК України набуло чинності 10 січня 2009р., в той час як кредитний договір між банком та ОСОБА_1 було укладено раніше, 10 червня 2008р., до того, ж згаданий закон не має зворотної дії у часі.

Матеріали справи свідчать, що заборгованість по кредиту позивачем нараховано у відповідності до умов кредитного договору, яким передбачено сплату ОСОБА_1 щомісячного ануїтентного платежу, в сумі 585 дол.США 10 числа кожного місяця, а також п.1.3, яким передбачено процентну ставку, у розмірі 14,5% річних, передбачене п.10.2 нарахування її подвійної ставки, а також п.8.1 договору - нарахування пені.

До справи долучено детальний розрахунок наявної заборгованості (а.с.13-23 т.1), відповідно до змісту якого позивачем враховано в тому числі й грошові кошти, сплачені ОСОБА_1 на виконання умов договору.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними посилання апеляційної скарги про те, що встановлений судом розмір заборгованості за кредитом матеріалами справи не підтверджений.

Разом з тим, з висновками районного суду в частині стягнення кредитної заборгованості у солідарному порядку між усіма поручителями та ОСОБА_1 погодитися неможливо.

Відповідно до матеріалів справи, між позивачем, боржником та поручителями укладені окремі договори поруки, в той час як положеннями ст.554 ЦК України не передбачено солідарної відповідальності поручителів за різними договорами у разі укладання між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин, рішення районного суду в частині солідарного стягнення заборгованості, як постановлене з неправильним застосуванням матеріального права, підлягає зміні.

В іншій частині рішення районного суду постановлено з дотриманням норм матеріального й процесуального права, з відповідністю викладених у рішенні висновків обставинам справи.

За таких обставин, подана по справі ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 463 243 грн. 78 коп. змінити, викласти резолютивну частину рішення в новій редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та солідарно з ним

- з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2),

- з ОСОБА_2(ІПН НОМЕР_3)

- з ОСОБА_4(ІПН НОМЕР_1)

- з ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4)

на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (код СДРПОУ 09807750) кредитну заборгованість у розмірі 463 243 грн. 78 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/9178/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12860/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.