АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер 752/3847/14-ц Головуючий у 1 ін. - Колдіна О.О.
Апел.провадження 22-ц/796/1389/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів удової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Слободянюк С.В.

суддів: Болотова Є.В., Крижанівській Г.В.,

при секретарі: Лознян О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк (далі ПАТ АБ) «Укргазбанк» звернулись в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і просили суд стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 451 174, 16 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» сума боргу за кредитним договором у розмірі 451 174, 16 грн. та судовий збір в сумі 3654,00 грн. (а.с.48-50).

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення норм процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового - про відмову у позові.

Апелянт зазначає, що не отримала копію ухвали про відкриття провадження; не повідомлялась про розгляду справи; позов подано на підставі довіреності, яка посвідчена неповноважною особою; позивачем подано не оригінали документів, як то, передбачено положенням ст. 64 ЦПК України.

Справу розглянуто без участі сторін, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про що свідчить власноручна розписка представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Стаднік О.М. (а.с.100) та поштове зворотне відправлення отримане 02 жовтня 2015 року особисто ОСОБА_2 (а.с.103).

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Ухвалою цього ж суду від 24 листопада 2014 року відмовлено відповідачу у перегляді заочного рішення (а.с.64).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі Банк) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 46-Ф/2012, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 437 978,74 гривень на погашення кредитної заборгованості по кредитному договору №180-ф/08 від 24 березня 2008 року (а.с.6-13)

Договір укладено на строк з 27 червня 2012 року по 23 березня 2018 року (а.с.6).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання за Договором кредиту, відкривши відповідачу картковий рахунок, надавши платіжну картку та кредит.

Відповідно до п.3.1 Договору, ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати повернення суми кредиту щомісячно, з 1-го по 10 число кожного місяця, починаючи місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в розмірі 1/69 від суми триманого кредиту, що становить 6 348,00 гривень; останній платіж сплачується в .умі 6 314,74 гривень не пізніше 23 березня 2018 року.

Відповідно до п.3.2 Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язалася помісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом (крім останнього) місяця користування кредитом) сплачувати проценти за користування кредитними коштами, виходячи з процентної ставки, зазначеної в 1.4 Договору: 1,0% річних у межах строку користування кредитними коштами, 16,0% річних за користування кредитними коштами, що не звернуті в передбачені Договором терміни.

Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 не виконала в повному обсязі своїх зобов*язань, передбачених умовами Кредитного договору, і сума заборгованості станом на 18 грудня 2013 р. становить 451 174,16 гривні, з яких: строкова заборгованість по кредиту - 323 714,74 грн.; прострочена заборгованість по кредиту - 110 238,53 грн., поточна заборгованість по процентам - 1 003,38 грн., прострочена заборгованість по процентам - 16 217,51 грн.

Відповідно до п.5.2 Договору у випадку порушення Позичальником зобов*язань по цьому Договору, він зобов'язаний відшкодувати Банку збитки, а також сплатити штрафні санкції та інші видатки, понесені Банком за цим Договором. Відповідно до п.4.2.4 Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Позичальником своїх зобов'язань за Договором, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій.

Вимога про дострокове виконання Позичальником своїх зобов'язань по цьому Договору направляється Позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від Банку.

22 квітня 2014 року Банком на адресу ОСОБА_2 було направлено претензію № 501013/199 про повернення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій з вимогою про виконання порушеного зобов'язання (а.с.18-19). Однак, ОСОБА_2 не вчинила жодних дій, які свідчили б про її намір у добровільному порядку сплатити прострочену заборгованість.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за договором кредиту, позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягав задоволенню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що позивачем подано не оригінали документів, як то, передбачено положенням ст. 64 ЦПК України не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно ст.246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, довіреність, яка видана ОСОБА_5 на представництво ПАТ «Укргазбанк» відповідає чинному цивільному законодавству.

Також не заслуговують доводи апеляційної скарги стосовно того, що позов подано на підставі довіреності, яка посвідчена неповноважною особою.

Як вбачається з наказу по особовому складу від 10 червня 2011 року № 166-П, ОСОБА_6, на підставі рішення Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 09 червня 2011 року № 333, заступив на посаду Голови Правління ПАТ «Укргазбанк» з 10 червня 2011 року (а.с.20).

Довіреність ОСОБА_5 на представництво ПАТ «Укргазбанк» видана 29 жовтня 2013 року (а.с.22), тобто ОСОБА_6 мав повноваження на посвідчення зазначеної довіреності.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови судом першої інстанції у перегляді заочного рішення на правильність висновку суду першої інстанції щодо задоволення позову Банку не впливають.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: