Справа № 638/1551/15-ц
Провадження № 2-з/638/103/15
У Х В А Л А

09 лютого 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого - судді Цвіри Д.М.,

При секретарі - Надьон Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу, -

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу.

Ухвалою судді від 23.07.2013 року по вищезазначеній справі відкрито провадження.

06.02.2015 р. позивач подала через канцелярію суду клопотання про забезпечення позову (клопотання отримано суддею 09.02.2015 р.), в якій просить суд в порядку забезпечення позову до закінчення розгляду справи по суті накласти арешт та заборонити відчуження рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2

В обґрунтування клопотання позивачем зазначено, що проводяться дії направлені на реалізацію відповідачем свого майна, а тому вона вважає, що існує реальна загроза того, що рішення суду, у разі, якщо таке буде постановлено не її користь, неможливо буде виконати.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підстав, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, судом не встановлено, позивачем не надано документів або доказів , які свідчать про наявність у власності відповідача будь-якого майна, у звязку з чим суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про забезпечення позову є не обґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку регресу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - Д.М.Цвіра