УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 05 березня 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_3 уклали договір про іпотечний кредит № 23/7-08, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 50 тис. грн для завершення будівництва будинку з терміном повернення кредиту та відсотків за ним не пізніше 04 березня 2018 року та зі сплатою за користування кредитом 16 % річних.

Відповідно до умов договору поруки № 82/12-08 ОСОБА_4 поручився за виконання боржником умов кредитного договору власними коштами.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право грошових вимог за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку 1 до договору відступлення, у тому числі за вказаним вище кредитним договором від 05 березня 2008 року № 23/7-08.

ОСОБА_3 не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2014 року у нього виникла заборгованість.

ТОВ «Кредитні ініціативи» просило достроково повернути виданий ОСОБА_3 кредит та стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 134 379 грн 77 коп., з яких: 48 649 грн 91 коп. - заборгованість за кредитом; 48 173 грн 10 коп. - заборгованість за відсотками; 37 556 грн 76 коп. - пеня.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 134 379 грн 77 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі рішення апеляційного суду не відповідає.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що ОСОБА_3 неналежно виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 05 березня 2008 року № 23/7-8 щодо повернення кредиту у сумі 50 тис. грн та сплати відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 01 вересня 2014 року має прострочену заборгованість на загальну суму 50 681 грн 24 коп., право вимоги на яку позивач набув за договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові в повному обсязі, виходив із того, що розрахунок суми заборгованості позичальника ОСОБА_3 станом на 01 вересня 2014 року проведено без урахування обставин, встановлених рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 січня 2014 року стосовно суми заборгованості позичальника ОСОБА_3 станом на 28 лютого 2013 року, а саме: 13 459 грн 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 725 грн 73 коп. - заборгованість за відсотками.

Однак з висновками апеляційного суду не можна погодитись, оскільки суд їх дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст рішення апеляційного суду передбачено в ст. 316 ЦПК України, в якому, зокрема, зазначаються мотиви зміни рішення, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення; встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені апеляційним судом, і визначені відповідно до них правовідносини; чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався.

Виходячи з положень зазначених процесуальних норм та норм ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України ухвалене апеляційним судом рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 214 ЦПК України).

Зазначеним вимогам рішення апеляційного суду не відповідає, оскільки, встановивши факт порушення відповідачем зобов'язань з повернення кредитних коштів та наявності суперечностей між розрахунком заборгованості в цій справі, розміру заборгованості, встановленому судовим рішенням в іншій справі, апеляційний суд обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив, наведених суперечностей не усунув та висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі дійшов передчасно.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 03 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік