Справа № 454/3304/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Пахут С. О. ,

при секретарі Синевській Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1.» до Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача в його користь 1 000 000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано наступним.

05.05.2014р. він направив на адресу Генпрокуратури України заяву про вчинення злочину суддями Вищого спеціалізованого суду України Капацин Н.В., Вовк І.В. та Кривда Д.С.

Від відповідача він отримав копію супровідного листа про направлення його заява для вирішення в прокуратуру м.Києва.

Генеральною прокуратурою України не внесено відомостей за його заявою до ЄРДР, не визнано його потерпілим тощо, чим порушено вимоги Кримінального процесуального кодексу України.

Вважає, що таке порушення законодавства призвело до приниження його честі, гідності та ділової репутації та моральних переживань, оскільки він не отримав обґрунтованої відповіді, а тому, для відновлення його попереднього стану вимагає відшкодувати йому вищевказану суму.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з'явився.

Подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача - прокурор Петльований Д.І. в судовому засіданні позову не визнав.

Надав суду наступні заперечення проти позову.

Позивачем не зазначив в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Крім того, жодного рішення про визнання незаконними дій, бездіяльності чи рішення Генпрокуратури, якими було б порушено права позивача під час розгляду його заява немає.

Даний позов зводиться до незгоди позивача з невнесенням відомостей за його заявою до ЄРДР, що не може бети предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки жодних протиправних дій прокуратури відносно позивача не вчинено, жодної шкоди не завдано, а тому, його вимоги є безпідставними.

Також, Генеральна прокуратура України покликається на роз'яснення Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості справ господарським судам» №10 від 24.10.2011р., де зазначено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також, спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію ст.1 ГПК України.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд відмовляє в задоволенні позову з наступних підстав.

Із заяви, представника ФГ «ОСОБА_1.» вбачається, що останній звернувся до Генеральної прокуратури України та просив вирішити питання про порушення кримінальної справи по ст.375 КК України щодо судді Вищого господарського суду України Капацин Н.В., Вовк І.В. та Кривди І.В., останні входили до складу колегії суддів, яка постановила на його думку завідома неправосудну ухвалу по справі за його заявою про роз'яснення судового рішення.

З листа від 16.05.2014р. вбачається, що Генеральною прокуратурою України повідомлено ОСОБА_1 про те, що його заява направлена для розгляду в Прокуратуру м.Києва.

Відповідно до вимог ст.1176 Цивільного кодексу України, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішення¬ми, діями чи бездіяльністю органу дізнання, поперед¬нього (досудового) слідства, прокуратури або суду, вказано, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, не¬законного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного засто¬сування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнен¬ня у виді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попе¬реднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Для настання відповідальності за ч.1 ст.1176 ЦК України необхідно, щоб вищеперераховані дії правоохоронних органів та суду були незаконними.

Такий же порядок відшкодування шкоди встановлений Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», в т.ч. майнової та моральної шкоди.

В даному випадку ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вищевказані заходи до нього прокуратурою не застосовувались.

Крім того, з представлених позивачем доказів не вбачається, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

В той же час, із змісту позовної заяви випливає, що підставою стягнення моральної шкоди є незгода ОСОБА_1 з тим, що відповідачем не внесено відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку, дії відповідача можуть бути оскаржені до слідчого судді, в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Також, позивач в судове засідання не прибув та не подав іншим чином жодних доказів підтвердження факту заподіяння йому моральних страждань чи втрат немайнового характеру, а суд в судовому засіданні не здобув.

З огляду на зазначене, а також те, що відшкодування моральної шкоди не може слугувати джерелом для збагачення позивача, суд не знаходить підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди.

На підставі викладеного, ст.ст.257, 1167, 1176 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - в той самий строк з дня отримання його копії.

Головуючий: С. О. Пахут