Справа № 565/1566/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивача - ОСОБА_1,

- відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачкою та зареєстрованого Більськовільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 28 травня 1993 року (актовий запис за №9 від 28 травня 1993 року). Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує фактичним припиненням сімейно-шлюбних відносин із ОСОБА_2, недосягненням примирення подружжя, відсутністю будь-якого взаєморозуміння з відповідачкою та небажанням спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю. За таких обставин, позивач вважає неможливим подальше сімейне життя, спільне проживання із відповідачкою та збереження шлюбу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного із ОСОБА_2 та зареєстрованого Більськовільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 28 травня 1993 року (актовий запис за №9 від 28 травня 1993 року). Згідно з доводами позивача протягом останніх десяти років між сторонами часто виникали сварки і непорозуміння, що призвели до фактичного припинення їх сімейно-шлюбних відносин. ОСОБА_1 стверджує, що з жовтня чи листопада 2014 року він фактично підтримує сімейно-шлюбні відносини з іншою жінкою, відносно якої має серйозні наміри, і відтоді з ОСОБА_2 разом не проживає і не веде з нею спільного господарства. З пояснень, наданих позивачем, слідує, що примирення подружжя не відбулося, протягом строку, наданого судом, сторони спільно не проживали і на теперішній час він наполягає на розірванні шлюбу із ОСОБА_2 та категорично проти надання повторного строку для примирення подружжя. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 він має нормальні відносини зі своїми дітьми, цікавиться їх життям та потребами.

ОСОБА_2 не визнала позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Відповідачка пояснила, що вона має почуття любові до позивача і вважає, що заради створення в сім'ї нормальних умов фізичного і психічного розвитку неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шлюб, укладений із ОСОБА_1, необхідно зберегти. При цьому ОСОБА_2 підтвердила непідтримання сімейно-шлюбних відносин із позивачем та окреме проживання протягом строку, наданого судом для примирення подружжя. Окрім цього, з пояснень відповідачки слідує, що протягом спільного проживання ОСОБА_1 мало часу та уваги приділяв дружині і дітям та не цікавився їх інтересами.

Заслухавши пояснення сторін, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 28 травня 1993 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у Більськовільській сільській раді Володимирецького району Рівненської області, про що 28 травня 1993 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за №9. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданим Більськовільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 28 травня 1993 року.

За час проживання в шлюбі у сторін народилося троє синів: ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3, який на теперішній час є неповнолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2, виданим Більськовільською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 07 грудня 1993 року (актовий запис №34 від 07 грудня 1993 року), серії НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 13 листопада 1996 року (актовий запис №484 від 13 листопада 1996 року) та серії НОМЕР_4, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 01 липня 1998 року (актовий запис №295 від 01 липня 1998 року).

З пояснень сторін слідує, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння в зв'язку з протилежністю їх поглядів на життя, шлюб, сім'ю та права і обов'язки подружжя. З цих причин між ними в період спільного їх проживання виникали часті суперечки, в тому числі у присутності їх дітей. Сімейно-шлюбні відносини між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично припинені наприкінці 2014 року і їх примирення не відбулося. Заходи, вжиті судом відповідно до ст.111 СК України, не дали позитивного результату. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. На теперішній час позивач не бажає відновити сімейно-шлюбні відносини із ОСОБА_2, оскільки фактично підтримує сімейно-шлюбні відносини з іншою жінкою, відносно якої має серйозні наміри, та категорично проти збереження шлюбу сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований у Більськовільській сільській раді Володимирецького району Рівненської області 28 травня 1993 року, актовий запис за №9, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд