Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді: Ластовки Н.Д.,

при секретарі: Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду.

Представник заявника - ПАТ «Укрсоцбанк», в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка учасників судового процесу не перешкоджає розгляду справи по суті, що передбачено ч.1 ст. 389-9 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.1 ст.56 Закону України «Про третейські суди», а тому немає підстав для відкладення розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені заявником ПАТ «Укрсоцбанк» підстави для видачі виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду, дослідивши третейську справу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремою письмової угоди.

Третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках - і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак - і третейського рішення.

02.09.2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Присуджено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 519125,04 грн. заборгованості за кредитним договором та витрати по оплаті третейського збору в розмір 5591,25 грн.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Третейський суд це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом, зокрема статтею 6 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Як з'ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, цивільно-правові відносини, що виникли між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 на підставі Кредитного договору в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» є споживчий кредит і на правовідносини, що виникають між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за даним договором під час його укладення і виконання поширюється дія вказаного Закону.

Таким чином, на дату укладення кредитного договору, який містить третейське застереження, Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки) і третейське застереження, яке міститься у цьому договорі було укладено в порушення вимог п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», а отже справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до Закону.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 р. у справі № 6-64цс15 та постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-856цс15.

Згідно ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Виходячи з суб'єктивного складу сторін та характеру спірних правовідносин, що були предметом розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, цей спір непідвідомчий третейському суду, що дає підстави відмовити у видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду на підставі п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК, з урахуванням положень п.2 ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Враховуючи викладене та керуючись п.14 ст.6, п.2 ч.6 ст.56 ЗУ «Про третейські суди», ст.ст. 209-210, 389-9, 389-10, 389-11 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на виконання рішення Третейського суду.

Роз'яснити учасникам процесу, що після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого листа спір між сторонами може бути вирішений судом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 15 днів з моменту винесення ухвали про відмову у видачі виконавчого листа.

С у д д я