Справа № 23122015
Провадження по справі № 2/752/5333/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м.Київ

Голосіївський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді Сальникової Н.М.,

секретаря Захаревської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2015 року позивач звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Предявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №223382132, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 98922,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 17.01.2028 року зі сплатою 13,5% річних за його користування.

17.01.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким останній, на добровільних засадах, взяв на себе зобовязання, які виникають з умов кредитного договору №223382132 від 17.01.2008 року.

Відповідно до п.п.2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобовязань, так і при невиконанні позичальником зобовязань в цілому.

15.02.2012 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору №223382132 від 17.01.2008 року, за умовами якої на строк з 15.02.2012 року по 15.01.2013 року встановлено процентну ставку у розмірі 6,51 %, з 16.01.2013 року проценти розраховувались на підставі процентної ставки 10,51%.

Банк свої зобовязання виконав повністю, а відповідачі свої зобовязання по виплаті кредиту за умовами договорів належним чином не виконують. Внаслідок чого, станом на 26.06.2015 року у ОСОБА_2А виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором №223382132 від 17.01.2008 року в сумі 80 527,37 доларів США, що еквівалентно 1706863,68 гривень, які позивач просить стягнути солідарно з боржників, поклавши сплату судового збору на відповідачів.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи, що підтверджується розпискою про дату і час судового розгляду, не забезпечив явку свого представника в судовому засіданні, попередньо надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися також, проте були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, жодних клопотань про відкладення розгляду справи завчасно не надходило до суду.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не зявилися, суд, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються зая-влені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 17.01.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №223382132, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 98922,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. За умовами договору банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 17.01.2028 року зі сплатою 13,5% річних за його користування.

15.02.2012 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №5 до кредитного договору №223382132 від 17.01.2008 року, за умовами якої на строк з 15.02.2012 року по 15.01.2013 року встановлено процентну ставку у розмірі 6,51 %, з 16.01.2013 року проценти розраховувались на підставі процентної ставки 10,51%.

17.01.2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким останній, на добровільних засадах, взяв на себе зобовязання, які виникають з умов кредитного договору №223382132 від 17.01.2008 року.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед банком за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього договору. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник.

Банк свої зобовязання виконав повністю, а відповідачі свої зобовязання по виплаті кредиту за умовами договорів належним чином не виконують. Внаслідок чого, станом на 26.06.2015 року у ОСОБА_2А виникла заборгованість по сплаті кредиту за кредитним договором №223382132 від 17.01.2008 року в сумі 80 527,37 доларів США, що еквівалентно 1706863,68 гривень, які складаються з: заборгованість по кредиту 74 399,59 доларів США, в тому числі 1 167,69 доларів США, заборгованість по відстокам 3 993,92 доларів США, пеня за порушення строків сплати кредиту та відсотків 2 133,86 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальні умови виконання зобовязань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ч.1 ст.625 ЦК України).

За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання (як правило, грошового).

Відповідно до договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань, вказаних в даному кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Згідно ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).

Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки.

Оскільки, ані відповідач ОСОБА_2, яка отримала кредит, ані відповідач ОСОБА_3, що поручився за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за договором №223382132 від 17.01.2008 року року, не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору та договору поруки, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованість в сумі 80 527,37 доларів США, що еквівалентно 1 706 863,68 гривень.

Відповідно до рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України встановлено, що право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Положеннями укладеного кредитного договору, визначено, що позивач вправі вимагати від позичальника дострокового зобовязання щодо повернення кредиту, сплати страхових відсотків та інших платежів, якщо останній несвоєчасно чи в не повному обсязі сплатив черговий платіж. Враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів щодо факту неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору, в позивача наявні правові підстави вимагати дострокового повернення кредиту.

Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн 00 к. /а.с.5/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 553, 554, 1049, 1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_1, ОСОБА_3 ІНН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором №223382132 від 17.01.2008 року у сумі 80 527,37 доларів США, що еквівалентно 1 706 863,68 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_1, ОСОБА_3 ІНН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» судовий збір в сумі 3654 грн 00 к.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя Н.М. Сальникова