Провадження № 2/537/874/2015
Справа № 537/2573/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2015 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., за участю секретаря Грицькової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду,

ВСТАНОВИВ

КП„Теплоенерго" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та підігрів води.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області № 879 від 16.08.2002 року комунальне підприємство «Теплоенерго» визначено виконавцем послуг, яке безпосередньо надає комунальні послуги з гарячого водопостачання та теплопостачання. Відповідач ОСОБА_1 є власником житла за адресою АДРЕСА_1. Між КП «Теплоенерго» та ОСОБА_1 виникли цивільно - правові відносини, відповідно до яких КП «Теплоенерго» постачало відповідачу теплову енергію. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а в разі несвоєчасного здійснення платежів сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Але в порушення вимог зазначеної статті, боржник протягом тривалого часу не виконувала своїх зобов'язань щодо оплати послуг наданих КП «Теплоенерго», в зв'язку з чим у боржника утворилася заборгованість станом на 1.05.2015 року в загальній сумі 4480 грн. 79 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, а саме вказав, що до позовних вимог позивача необхідно застосувати строк позовної давності, оскільки КП «Теплоенерго» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у червні 2015 року з вимогою, щодо стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду у період з січня 2007 року по квітень 2015 року, а виходячи із цього комунальне підприємство «Теплоенерго» пропустили строк позовної давності, яка визначена статтею 257 Цивільного кодексу України, а саме загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2.

КП "Теплоенерго" надаються послуги з теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_3.

ОСОБА_1 свої зобов'язання по оплаті наданих послуг виконує не належним чином, станом на 1.05.2015 року заборгованість за спожиту теплову енергію та гарячої води складає 4480,79 грн.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.20 Закону України від 24.06.2004р. № 1875-ІV «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 614 ЦК України визначає, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпечення холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Частиною 3 ст. 16 цього Закону визначено принцип безперебійного надання споживачу послуг.

Споживач має право вчасно отримувати якісні послуги згідно із законодавством та умовами договору, перевірку кількісних та якісних показників наданих послуг. Споживач зобовязаний оплачувати послуги у встановлені договором строки, відшкодовувати виконавцю витрати з проведення аналізу якісних показників послуг у разі необґрунтованості претензій. Виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне та відповідно їх якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору, розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживача і проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження кількісних та якісних показників.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання (ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників (ч. 2 ст. 264 ЦК України).

4.02.2015 року КП «Теплоенерго» звернулось до суду із заявою про видачу наказу про стягнення з ОСОБА_1 вищевказаної суми заборгованості.

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17.02.2015, відмовлено КП «Теплоенерго» у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

11.03.2015 року КП «Теплоенерго» звернулось до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з заявою про забезпечення доказів, у звязку з тим, що боржник ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою де рахується заборгованість за спожиті послуги.

Строк позовної давності перервався з моменту звернення позивачем до суду із заявою про видачу судового наказу та з заявою про забезпечення доказів.

Відповідно до розрахунку по особовому рахунку № 65203 в межах строку позовної давності встановлено, що сума заборгованості становить 3035,08 грн.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і доведеними, однак стягненню з ОСОБА_1 підлягає сума заборгованості, за період з вересня 2011 року по квітень 2015 року в межах строку позовної давності. Вимоги за попередній період задоволенню не підлягають у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Станом на день розгляду справи відповідач ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду, позивачу не сплатила.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, а тому з урахуванням застосованого строку позовної давності у три роки, підлягають частковому задоволенню за період з вересня 2011 року по квітень 2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.10, 60, 79, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, ст.526 ЦК України, ст.ст.68, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року, Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житловокомунальні послуги, спожиті газ, електроенергію» № 554 від 20.02.2003 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства «Теплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію та гарячу воду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» заборгованість за надані послуги з теплової енергії та гарячу воду в сумі 3035 грн. 08 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Теплоенерго» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Степура А.А.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2015 року.