Справа № 309/3298/15-ц
Провадження № 2/309/1447/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Рокосівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рокосівської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: реєстраційна служба Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивачкою вмотивовані тим, що 01 січня 2015 року померла її баба ОСОБА_3, а дідо ОСОБА_4 помер раніше 16 лютого 2003 року, що стверджується свідоцтвами про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 7 по вулиці І. Франка в с. Рокосово Хустського району та прилеглої до нього земельної ділянки розміром 0,21 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За час життя ОСОБА_3 13 жовтня 2003 року склала заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Заповіт було посвідчено секретарем Рокосівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 74.

Згідно витягу з рішення 16 сесії 22 скликання Рокосівської сільської ради від 20.06.1997 р. Рокосівська сільська рада передала ОСОБА_4 у приватну власність земельну ділянку розміром 0,2100 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд.

На підставі погосподарської книги № 31, номер обєкта по господарського обліку-1073-1, виконкомом Рокосівської сільської ради видано довідку за № 2208/02-30 від 31.07.2015 р., з якої вбачається, що житловий будинок та земельна ділянка площею 0,21 га., розташовані за адресою с. Рокосово, вул. І. Франка № 7, зареєстровані за ОСОБА_3, оскільки остання фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4

В позові позивачка також зазначила, що за час життя ОСОБА_3 вона постійно проживала у вказаному вище будинку, і фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Звернувшись до приватного нотаріуса з питанням оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у вчиненні таких дій та розяснено, що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на належне йому домоволодіння та земельну ділянку, у звязку з чим їй треба звернутися до суду з відповідним позовом.

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_3 дійсно була власником земельної ділянки розміром 0, 21 га. та житлового будинку № 7 по вул. І. Франка в с. Рокосово, однак у встановлений законом порядок з невідомих їй причин не здійснила державну реєстрацію прав власності.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники Рокосівської сільської ради та реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання також не зявилася. Надіслала до суду лист про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, в судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_3 13 жовтня 2003 року склала заповіт, яким заповіла позивачці ОСОБА_1 все належне майно. Заповіт було посвідчено секретарем Рокосівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 74 (а.с. 4).

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої ОСОБА_3 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_5, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_5 права власності на житловий будинок № 7 по вул. І. Франка в с. Рокосово, Хустського району та прилеглої до нього земельної ділянки розміром 0,21 га., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2015 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, с у д

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок в с. Рокосово, вул. І. Франка № 7, Хустського району Закарпатської області та прилеглу до нього земельну ділянку розміром 0,21 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6