РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

березня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Гусинського М. О.,

при секретарі Курилової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі № 12 суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

26.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов'янської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності у порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Слов'янську померла ОСОБА_3, яка за життя посвідчила заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори 25 липня 2008 року, за реєстром № 3396, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла їй своє майно, яке на час її смерті буде їй належати, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право. ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Слов'янську помер ОСОБА_4, який за життя посвідчив заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори 25 липня 2008 року, за реєстром № 3395, відповідно до якого ОСОБА_4 заповів їй усе своє майно, яке на час його смерті буде йому належати, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Після смерті ОСОБА_3 за даними Спадкового реєстру спадщина відкрилася за заповітом, спадкова справа в Україні не заведена, у склад спадкового майна після смерті ОСОБА_3 входить ? частка житлового будинку АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 вона не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, спільно зі спадкодавцем у спадковому будинку не проживала.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4, який спільно проживав зі спадкодавцем у спадковому будинку на день відкриття спадщини, але не оформив своїх спадкових прав. Викладене підтверджується записами у будинковій книзі про реєстрацію місця проживання. Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, окрім ОСОБА_4, немає.

Заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_4 не подавав.

Спадковим майном після смерті ОСОБА_3 є ? частка житлового будинку, з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, який розташований у АДРЕСА_1.

Зазначене майно належало спадкодавцю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 26 травня 1967 року, посвідченого нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори, за реєстром № 3195. Згідно зазначеного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали у рівних частинах кожен житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1. Право власності на зазначений будинок зареєстроване у реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках за кожним. Викладене підтверджено правовстановлюючими документами та довідками, копії яких додані до цього позову. Відповідно до частини 1 статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними. Таким чином частки у праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у житловому будинку АДРЕСА_1 дорівнюють по ? частці кожному.

Право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 згідно даних Державного земельного кадастру, не зареєстроване.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були чоловіком та дружиною, проживали разом у належному їм на праві приватної власності будинку, де і було зареєстроване їх постійне проживання. Подружжя ОСОБА_3 проживали однією сім'єю у належному їм будинку АДРЕСА_1 з часу його придбання у 1967 році і проживали до часу їх смерті. Вони мали взаємні права та обов'язки, спільний бюджет, мали спільні витрати та придбання. Отримані ними доходи витрачали спільно - на придбання продуктів харчування, оплату комунальних послуг, ліків та мали інші витрати. Вони були сім'єю відповідно до визначення поняття сім'ї, яке міститься у ст. 3 Сімейного Кодексу України.

ОСОБА_4 є єдиною особою, який прийняв спадщину після смерті своєї дружини, ОСОБА_3, але він не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї дружини, ІНФОРМАЦІЯ_5 помер.

Згідно даних Спадкового реєстру спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася за заповітом, спадкова справа № 429/2014 заведена у Першій Слов'янській державній нотаріальній конторі за її заявою про прийняття спадщини.

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить житловий будинок АДРЕСА_1, у якому ? частка належала йому особисто, а ? частку він прийняв після померлої дружини, але не оформив своїх спадкових прав.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4 після померлої дружини є перепоною для отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на весь житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_1, що підтверджено постановою нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04 лютого 2015 року.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після її смерті - на ІНФОРМАЦІЯ_4 і, відповідно прийняття ним спадщини після її смерті відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК України, є фактом, що має юридичне значення, бо від встановлення цього факту залежить виникнення в мене права на отримання усього спадкового майна після смерті ОСОБА_4.

Постановою нотаріуса від 04 лютого 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю належним чином зареєстрованих правовстановлюючих документів на весь житловий будинок на ім'я спадкодавця ОСОБА_4.

У склад спадкового майна після смерті ОСОБА_4 входить право власності на весь житловий будинок АДРЕСА_1.

Шляхом прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 вона придбала право власності на спадкове нерухоме майно, але нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину, про що вказав у постанові. За відсутністю останнього право власності на належне мені спадкове майно може бути визнане за відповідачем.

Умов для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в неї немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» її вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Просила суд встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, на ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1, а саме - на житловий будинок, позначений на плані літерою А-1, який складається з коридору 1-1, площею 6,1 м2, комори 1-2, площею 4,1 м2, кухні 1-3, площею 6,8 м2, житлової кімнати 1-4, площею 7,8 м2, житлової кімнати 1-5, площею 16,7 м2, житлової кімнати 1-6, площею 9,1 м2; літню кухню, позначену на плані літерою Б; сараї, позначені на плані літерами В, Г, Д; вбиральню, позначену на плані літерою К; водопровід № 5; огородження № 1-4, як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Слов'янської міської ради у судове засідання не з'явився, але в.о. Слов'янського міського голови, секретар міської ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, в якому пропонував винести рішення на розсуд суду із урахуванням наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

ОСОБА_3 померла у м. Слов'янську ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 12).

ОСОБА_4 помер у м. Слов'янську ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 13).

25.07.2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, який нотаріально посвідчений, в якому зазначив, що все належне йому майно після своєї смерті заповідає ОСОБА_1 (а.с. 14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 26.05.1967 року придбали житловий будинку АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу укладено нотаріально та зареєстровано в КП «БТІ м. Слов'янська (а.с. 15-16).

За даними КП «БТІ м. Слов'янська житловий будинку АДРЕСА_1 належить у рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 17-25).

Право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с. 17, зворот).

Згідно відомостей, зазначених в домовій книзі будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були постійно зареєстровані в цьому будинку по час смерті кожного з них (а.с. 7-8).

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уклали шлюб 20.05.1949 року (а.с.9).

04.02.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 у зв'язку із відсутністю у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину не нерухоме майно (а.с. 10-11).

Розглядаючи справу суд виходить з наступного чинного законодавства України:

Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України та п. 2 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, виданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Викладене також підтверджено і роз'ясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до роз'яснення, яке міститься у п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та/або відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця), а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1949 року були подружжям, мешкали разом до смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, кожен з них склав заповіт, яким заповів все належне йому майно після своєї смерті ОСОБА_1. ОСОБА_4 не переоформив на себе спадкове майно після смерті ОСОБА_3 За відсутністю відповідних документів у спадкодавця державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності за заповітом після смерті ОСОБА_4

Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, а саме: встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, на ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1, а саме - на житловий будинок, позначений на плані літерою А-1, який складається з коридору 1-1, площею 6,1 м2, комори 1-2, площею 4,1 м2, кухні 1-3, площею 6,8 м2, житлової кімнати 1-4, площею 7,8 м2, житлової кімнати 1-5, площею 16,7 м2, житлової кімнати 1-6, площею 9,1 м2; літню кухню, позначену на плані літерою Б; сараї, позначені на плані літерами В, Г, Д; вбиральню, позначену на плані літерою К; водопровід № 5; огородження № 1-4, як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 61, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, з 1967 року і по ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою м. Слов'янська, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІНПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1, а саме - на житловий будинок, позначений на плані літерою А-1, який складається з коридору 1-1, площею 6,1 м2, комори 1-2, площею 4,1 м2, кухні 1-3, площею 6,8 м2, житлової кімнати 1-4, площею 7,8 м2, житлової кімнати 1-5, площею 16,7 м2, житлової кімнати 1-6, площею 9,1 м2; літню кухню, позначену на плані літерою Б; сараї, позначені на плані літерами В, Г, Д; вбиральню, позначену на плані літерою К; водопровід № 5; огородження № 1-4, як на майно, отримане нею у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Слов'янську.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду М.О.Гусинський