Справа № 431/4152/15-ц
Провадження 2/431/2300/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Колядова В.Ю.,

при секретарі Соловйові В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старобільського районного сектору Управління державної еміграційної служби Луганської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та про примусове зняття з реєстрації,

встановив:

01.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та примусове зняття з реєстраційного обліку, у якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування АДРЕСА_1 а Старобільський РВ УДМС України в Луганській області зобов'язати зняти відповідача з реєстрації у вказаному будинку.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1, згідно договору на право на забудову від 17.06.1970 року. В даному домоволодінні зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який являється чоловіком його доньки. З січня 2013р. ОСОБА_2 не проживає в будинку за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою Старобільської міської ради від 09.09.2015р..Відповідач не робить комунальних платежів за користування будинком та не допомагає в його утриманні чим перешкоджає позивачу володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому домоволодінням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник відповідача Старобільського районного відділу Державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з'явився, до початку судового засідання надав письмові заперечення проти позову, у яких посилався на те, що жодних відносин та зобов'язань між ними та позивачем немає та просили відмовити у задоволенні позову, а також надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Старобільського РВ УДМСУ в Луганській області, у зв'язку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача Старобільського РВ УДМС України в Луганській області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Факт належності домоволодіння АДРЕСА_1, позивачу ОСОБА_1 підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок.

Те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному в позові будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Старобільської міської ради Старобільського району Луганської області № 11668 від 09.09.2015 року.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У судовому засіданні встановлено, що договором на право на забудову від 17.06.1970 року позивач ОСОБА_1 набув право власності на житло, а саме домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою більше одного року. Право користування житлом він набув, як член сім'ї, оскільки він є чоловіком доньки позивача.

Тому суд вважає, що дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд робить висновок, що відповідач ОСОБА_2 добровільно не проживає в домоволодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 оскільки він в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Питання реєстрації знаходяться у веденні Старобільського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Луганській області відповідно до вимог ст.ст.6, 7,8,9,10, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" Однак, без письмової заяви відповідача Старобільський районний відділ Управління Державної міграційної служби України не може зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, у вигляді судового збору сплаченого при подачі позову у розмірі 487 грн. 20 коп.

Суд вважає, що виходячи з наданих доказів і враховуючи принципи справедливості, змагальності, розумності, законності, та враховуючи інтереси позивача позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 88, 317, 319, 321, 386- 388, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 10-11, 209-210, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Старобільського районного сектору Управління державної еміграційної служби Луганської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та про примусове зняття з реєстрації -задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування домоволодінням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Зобов'язати Старобільський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Луганській області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ю.Колядов