У х в а л а

21 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

До Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 листопада 2015 року.

Проте подана заява не відповідає вимогам статей 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку встановленому цим Кодексом.

Виключні підстави для подання заяви про перегляд судових рішень передбачені статтею 355 ЦПК України.

В своїй заяві ОСОБА_1 як на підставу звернення із заявою посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, однак не надає обґрунтування цих підстав, не зазначає які саме норми матеріального права неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, не додає до заяви копій різних за змістом судових рішень. В своїй заяві ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, проте не додає її копії та не посилається як на підставу перегляду на пункт 4 частини 1 статті 355 ЦПК України.

Отже, заявнику слід уточнити підстави подання ним заяви, обґрунтувати їх, зазначити які норми матеріального права неоднаково застосовані та на їх підтвердження надати необхідні копії судових рішень.

Крім того, до заяви ОСОБА_1 не додано документ про сплату судового збору.

Згідно із частиною 1 статі 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з нормами статті 4 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи категорію спору, розмір судового збору в даному випадку повинен становити 130% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (але не менше 130% від 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 2015 рік, та не більше 130% від 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Реквізити для оплати судового збору такі: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о № 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам ЦПК України. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 <http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> та 358 <http://zakon1.rada.gov.ua/laws/show/1618-15/page9> ЦПК України, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Керуючись статтями 354, 355, 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року залишити без руху та надати заявнику строк до 13 січня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко