Провадження 2-н/127/884/15
УХВАЛА

26 серпня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами мобільного звязку,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «МТС Україна» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами мобільного звязку.

Проте дана заява не може бути прийнята до провадження Вінницького міського суду Вінницької області, оскільки подана з порушенням вимог ст. 100 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України у разі якщо за результатами розгляду отриманої судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд повертає стягувачу заяву про видачу судового наказу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування ) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Також відповідно до ч. 7 ст. 100 ЦПК України питання про відкриття наказного провадження або відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу суддя вирішує не пізніше наступного дня з дня надходження заяви до суду, закінчення строку, встановленого для усунення недоліків заяви про видачу судового наказу та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Згідно з відомостями, одержаними від адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_1 знятий з реєстрації як такий, що помер. Таким чином, зазначена інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника чи можливих правонаступників, а тому на підставі пункту п. 3 ч. 6 ст. 100 ЦПК України необхідно відмовити стягувачу у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Також статтею 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заявник в наказному провадженні предявив окрім вимоги про стягнення заборгованості зі сплати послуг звязку, ще й стягнення штрафних санкцій, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, оскільки заявлені вимоги не передбачені ст. 96 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 96, 100 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Відмовити Приватному акціонерному товариству «МТС Україна» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами мобільного звязку.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, останній має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя