Справа № 610/1621/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

13.07.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Кравцової-Єріної Ю.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про вселення,-

ВСТАНОВИВ:

09.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2003 року по 2008 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3. Під час шлюбу вони проживали в належній відповідачці квартирі АДРЕСА_2. В червні 2003 року ОСОБА_3 дала згоду на прописку в квартирі. Окрім них в спірній квартирі були і є зареєстровані донька та двоє онуків ОСОБА_3

Після розлучення відповідачка переїхала жити до свого нового чоловіка та вивезла майже всі речі, а він залишився проживати в квартирі та самостійно сплачував комунальні послуги. В 2014 році ОСОБА_3 двічі зверталась до міськради з заявою про усунення їй перешкод в користуванні квартирою, хоча ніяких перепон він їй не чинив. В підтвердження зазначеного, 20.05.2014 року депутатом Балаклійської міськради Харківської області було складено акт обстеження житлового приміщення з приводу не проживання в ньому відповідачів.

18.04.2015 року відповідачка ОСОБА_3, відповідачка ОСОБА_4 разом зі своїм чоловіком, силоміць виштовхали позивача з квартири, коли той повернувся додому від сусідів. З того ж дня позивач мешкає у чужих людей, іншого житла він немає. Відповідачі до квартири його не впускають навіть забрати свої особисті речі. Звернення до міліції результатів не дали.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у суді.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позов в повному обсязі та просили суд задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявились неодноразово (26.06.2015 року та 13.07.2015 року), про час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, причина їх неявки суду не відома, письмових заперечень проти позовних вимог суду не надавали. На підставі ст.ст.224-226 ЦПК України, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2003 року по 2008 рік.

Згідно ст. ст. 64, 156 ЖК України до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину ( чоловіка ) власника житла ( якщо стосовно цього житла в подружжя не виникло право спільної власності ), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст.156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку(квартири) , що проживають спільно з ним у належному йому будинку (квартирі) користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди щодо порядку користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як вбачається з ксерокопії паспорта громадянина України, серії МН 088199, виданого 22.03.2006 року Балаклійським РВ УМВСУ в Харківській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.06.2003 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4).

Згідно довідки №175 від 28.06.2014 року, виданої КП БРР «Балаклійський Житлокомунсервіс», в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: винаймач квартири ОСОБА_3, колишній чоловік ОСОБА_1, донька винаймача ОСОБА_4, онук винаймача ОСОБА_5, онук винаймача ОСОБА_6 (а.с.6).

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 20.05.2014 року, складеного депутатом Балаклійської міської ради Харківської області ОСОБА_7, в присутності свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 встановлено, що в АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані, але фактично в квартирі не проживають (а.с.7).

Повідомленням Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 27.05.2011 року та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.05.2011 року підтверджено факт вивозу з квартири ОСОБА_3 спільно-нажитого майна подружжя, а саме 25.05.2011 року холодильнику «Снайге». Зприводу спірних питань рекомендовано звернутись до суду в приватному порядку (а.с.65,66,67,68).

Відповідно до повідомлення Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області від 05.05.2015 року, в ході розгляду заяви ОСОБА_1 було встановлено, що останній не зміг зайти до квартири, де мешкає, так як колишня дружина ОСОБА_3 зачинила двері та не впустила його в квартиру(а.с.23,64).

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що є сусідкою позивача. З 2008 року її чоловік почав товаришувати з ОСОБА_1, вони разом їздили на рибалку. 18.04.2015 року вони запросили ОСОБА_1 до себе, щоб відсвяткувати день народження їхнього сина. Через деякий час ОСОБА_1 покликали працівники міліції. Коли позивач повернувся до них, то пояснив, що його колишня дружина, її донька та зять змінили вхідні двері, встановили інші замки і з квартири його вигнали. Так як позивачу нікуди було йти, вона з чоловіком вирішили тимчасово надати ОСОБА_1 для проживання одну з кімнат своєї квартири, де він проживає і по цей час.

Ст. 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо вселення ОСОБА_1 до спірної квартири підлягають задоволенню.

Керуючис ь ст. ст. 10, 11,15,57, 60,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.9,64,156 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4про вселення - задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлений 15 липня 2015 року.

Суддя