У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Касьян О.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про спонукання виконати умови договору про іпотечний кредит,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому провила зобов'язати відповідача виконувати умови укладеного з нею договору про іпотечний кредит від 14 січня 2008 року, зарахувати платежі: від 09 серпня 2011 року у розмірі 2 200 грн, від 17 січня 2014 року - 2 000 грн, від 11 лютого 2014 року - 3 000 грн, від 15 січня 2015 року - 2 080 грн на рахунок НОМЕР_1 по договору про іпотечний кредит від 14 січня 2008 року і припинити нарахування заборгованості.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 14 січня 2008 року між нею та банком було укладено кредитний договір на придбання квартири № 12, загальною площею 43,30 кв. м, по вул. Космонавтів, 47 у м. Ніжині та кредитний для оформлення вищезазначеної квартири зі сплатою 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 січня 2026 року. За договором № CNNNG2 вона отримала кредит у розмірі 142 650 грн зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 1 935 грн 34 коп., а за договором № CNNNG2 - кредит у розмірі 18 950 грн зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 257 грн 10 коп. Для виконання договорів відповідач відкрив їй один єдиний рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору, виникла заборгованість, яку рішенням Нижинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2011 року зобов'язано з неї стягнути.

На виконання рішення вона почала сплачувати щомісячні платежі через картку банку, спочатку необхідну суму вносить на картку, потім перераховує, вказуючи один єдиний рахунок, відкритий відповідачем згідно п.п.2.4. договору про іпотечний кредит і вказує, за яким саме кредитним договором, щоб уникати можливих порушень умов кредитного договору з боку відповідача, вона внесла на рахунок своєї картки кошти для оплати планового платежу в розмірі 2080 грн, але кошти не були зараховані.

Враховуючи наведені обставини, є всі підстави вважати, що відповідач навмисно систематично порушує умови кредитних договорів, чим штучно створює підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення тому, що в нинішніх умовах вона стала банку невигідна.

Вважає, що відповідач повинен припинити порушення умов кредитного договору, припинити нараховувати заборгованість і зарахувати всі вище перелічені платежі на один єдиний рахунок, який передбачений умовами договору про іпотечний кредит і зарахувати як платежі за повернення кредиту по договору № CNNNG2.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» виконувати умови укладеного з ОСОБА_2 договору про іпотечний кредит від 14 січня 2008 року № CNNNG2, зарахувати платежі: від 09 серпня 2011 року у розмірі 2 200 грн, від 17 січня 2014 року - 2 000 грн, від 11 лютого 2014 року - 3 000 грн, від 15 січня 2015 року - 2 080 грн. на рахунок НОМЕР_1 по договору про іпотечний кредит від 14 січня 2008 року № CNNNG2 і припинити нарахування заборгованості. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 10 липня 2015 року рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про спонукання виконати умови договору про іпотечний кредит.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян