Номер провадження 2/643/464/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 Суддя Московського районного суду м. Харкова Марченко О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності.

19.01.2015 року на адресу суду надійшла заява від позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов забороною відчуження відповідачу квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2001 року ОСОБА_3. Також накласти арешт на рухоме майно, яке знаходиться у спірній квартирі.

Подана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В даній ситуації існує реальна загроза правам та інтересам позивача, а тому накладення арешту на нерухоме майно, як спосіб забезпечення позову, є обґрунтованим, відповідає вимогам розумності та адекватності, забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки саме цей захід спроможний забезпечити захист інтересів позивача до вирішення спору по суті.

При розгляді заяв про забезпечення позову, суд не вирішує питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. А враховуючи, те що мова йде про порушення прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, очевидним є необхідність накласти арешт на нерухоме майно в межах суми позовних вимог, на час розгляду спору по суті.

Зазначений вид та спосіб забезпечення позову безпосередньо пов'язаний з предметом спору, не виходять за його межі та спрямований на захист та збалансованість інтересів сторін та їх рівність в судовому процесі.

В даному випадку, забезпечення позову є необхідною умовою для недопущення порушення прав та інтересів позивачів, а тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог позивача стосовно накладення арешту на майно яке знаходиться у спірній квартирі, суд вважає ці вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, оскільки не зазначено яке саме майно знаходиться у спірній квартирі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.

В інщій частині відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі та для виконання до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Марченко О.М.