22-ц/775/1089/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Шишилін О.Г.
Категорія 53 Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Песоцької Л.І., Ткаченко Т.Б.

при секретарі - Герасимовій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Маріупольській морський торгівельний порт» (далі - ДП «ММТП») про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення. В позові зазначив, що він працює докером-механізатором 1 вантажного району на даному підприємстві. Наказом ДП «ММТП» від 27.07.2015 року №358 «Про порушення пропускного, внутрішньооб'єктового режиму механізатором (докером-механізатором) 1 вантажного району ОСОБА_2» за порушення п.2.34 Положення про забезпечення пропускного внутрішньооб'єктового режиму та морської безпеки порту позивачу оголошено догану та позбавлено премії за липень 2015 року на 100%. Позивач вважав наказ незаконним, звертався до комісії по трудовим спорам з заявою про скасування Наказу від 27.07.2015 року № 358. Але рішенням комісії підприємства-відповідача по трудовим спорам від 12.08.2015 року залишено наказ від 27.07.2015 року № 358 без змін. Позивач вказує, що спірний наказ та рішення комісії прийняті без врахування ступеню його вини, тяжкості вчиненого проступку і попередньої його роботи. Наказ є незаконним, оскільки не відповідає вимогам ст.149 КЗпП України та положенням Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства. Так, наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення було винесено у зв'язку із тим, що при проходженні 15.07.2015 року пункту пропуску на територію порту він відмовився надати для огляду охороні сумку, але заявив, що не заперечує проти огляду ручної поклажі в присутності двох свідків. Його прохання проігнорували, повідомили йому, що він повинен надати для огляду речі, які є з ним. Після проведення працівниками охорони з ним бесіди, без огляду його ручної поклажі, він пройшов на територію порту і приступив до роботи. Позивач працює на підприємстві з 1994 року сумлінно без нарікань. Виконує роботу згідно вимог відповідача з додержанням трудової і технологічної дисципліни. За весь час роботи до нього не були застосовані заходи стягнення. А рішення відповідача про оголошення догани і позбавлення премії не тільки позбавляє ОСОБА_2 премії за липень 2015 року на 100%, а й тягне за собою позбавлення будь-яких заохочень протягом року. Вважає, що дисциплінарне стягнення відносно нього застосоване відповідачем з порушенням вимог трудового законодавства. Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 27.07.2015 року № 358 про дисциплінарне стягнення.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ДП «Маріупольський морський торговельний порт» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення задоволено. Скасовано Наказ № 358 від 27.07.2015 року в.о. директора ДП «Маріупольський морський торговельний порт» Балан Ю.В. про накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії за липень 2015 року на 100%. Стягнуто з ДП «Маріупольський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,20грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ДП «Маріупольський морський торговельний порт» в особі директора Олійник О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_2. Зокрема, зазначав, що пряме порушення позивачем Правил про забезпечення пропускного режиму судом безпідставно визначено необґрунтованим. Також вказував на неправильне застосування судом норм, закріплених Положенням про забезпечення пропускного режиму (розділи 10, 12), недоведеність позивачем відсутності у його діях складу порушення трудової дисципліни.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ДП «Маріупольський морський торговельний порт» - Тиріної М.П., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заперечення позивача ОСОБА_2 і його представника - ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працює у Державному підприємстві «Маріупольський морський торгівельний порт» на посаді механізатора (докера - механізатора) комплексної бригади на навантажувально-розвантажувальних роботах 2 класу у зв'язку із переведенням з 25.04.2012 р., а всього на підприємстві працює з 31.01.1994 р.(а.с.8-10,26).

Наказом в.о. директора ДП «Маріупольського морського торгівельного порту» Балан Ю.В. №358 від 27.07.2015 року ОСОБА_2 за порушення п. 2.34 Положення про забезпечення пропускного внутрішньооб'єктного режиму та морської безпеки порту оголошено догану та позбавлено його премії за липень 2015 року на 100%. В суді першої інстанції позивач визнав, що с зазначеним наказом його було ознайомлено у той же день, однак від підпису він відмовився (а.с.5).

Зі змісту оспорюваного наказу вбачається, що підставою оголошення позивачу догани стало те, що 15.07.2015р. о 07:30 працівниками відділу охорони СМБ при проведені контролю осіб, які прибувають на територію порту, був затриманий ОСОБА_2, який відмовився на вимогу працівника СМБ пред'являти ручну поклажу, такими діями ОСОБА_2 було порушено п.2.34 Положення про забезпечення пропускного, внутрішньооб'єктового режиму та морської безпеки порту (а.с.5).

Обставини, які потягнули за собою застосування щодо позивача дисциплінарного стягнення, були встановлені адміністрацією на підставі рапорту від 15.07.2015 р. охоронника ОСОБА_8, поданого на ім'я начальника ВОСМБ ДП «ММТП» на посту №1 (КПП-1), про те, що 15.07.15 р. о 7:30 при вході докера-механізатора 1-го вантажного району ОСОБА_2 було затримано, оскільки він відмовився пред'явити ручну поклажу до огляду. Такими діями він порушив п. 2.34 Положення про забезпечення пропускного режиму та внутрішньооб'єктового режиму. У цього співробітника було вилучено пропуск. Про даний факт було докладено начальнику зміни Кунявіну Д.Д., по прибуттю його на пост йому було передано дані ОСОБА_2 та його особистий пропуск (а.с.30).

Згідно з рапортом, поданим на ім'я в.о. директора ДМ «ММТП» Балан Ю.В., заступником директора з безпеки Дзюбенко А.А. від 22.07.2015 року за фактом грубого порушення пропускного режиму механізатором ОСОБА_2, викладені обставини порушення останнім п. 2.34 Положення про забезпечення пропускного режиму, внутрішньооб'єктового режиму та морської безпеки на території ДП «ММТП», та з метою недопущення в подальшому фактів порушення пропускного, внутрішньооб'єктового режиму запропоновано притягнути ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності. Також в рапорті зазначено, що ОСОБА_2 відмовився давати пояснення за даним фактом, про що складено відповідний акт (а.с.31).

06 серпня 2015 року позивач звернувся до комісії по трудовим спорам ДП «ММТП» із заявою про скасування наказу. Вказував, що 15.07.15 р. близько 7 год. 30 хв., проходячи на територію порту, він був затриманий охоронцем СМБ ОСОБА_8 з вимогою перевірки перепустки. Після перевірки пропуску охоронець став вимагати відкрити ручну поклажу ОСОБА_2 для огляду. Позивач попросив провести огляд його речей в присутності двох понятих. ОСОБА_8 викликав начальника караулу, який провів його до караульного приміщення, де ОСОБА_2 також просив залучити до огляду двох понятих, однак його прохання було проігноровано. Після проведеної з ним бесіди, не оглянувши його ручну поклажу, йому повернули пропуск та дозволили стати до роботи. (а.с.6).

Рішенням комісії по трудовим спорам ДМ «Маріупольського морського торгівельного порту» наказ від 27.07.2015 р. №358 «Про порушення пропускного, внутрішньооб'єктового режиму механізатором (докером - механізатором) 1 вантажного району ОСОБА_2 залишено без змін (а с.7).

Згідно з положеннями ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Виходячи із змісту вказаної норми та системного аналізу трудового І законодавства, трудове правопорушення як підстава дисциплінарної відповідальності являє собою винне, протиправне невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків, передбачених І законодавством про працю, колективним та трудовим договорами, що призводить до порушення внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві. Відповідно до положень ч.1 ст.147 КЗпП України догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни. Відповідно до вимог ч.І ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняти на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу.

Зі справи вбачається, що з метою удосконалення організації, здійснення пропускного і внутрішньооб'єктового режиму на території порту та забезпечення охорони портових засобів та конвенційних суден, що знаходяться у причалів порту, з 01.10.2012 року наказом начальника порту введено в дію Положення про забезпечення пропускного внутрішньооб'єктового режиму та морської безпеки на території ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» (далі - Положення).

Як встановлено п.1.2, 1.3 та інших, вимоги Положення повинні виконуватися всіма робітниками порту, а також іншими особами, які знаходяться на території порту у тому числі іноземців та осіб без громадянства (а.с.41).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважав, що Положення застосовується не тільки до осіб, які із підприємством знаходяться у трудових відносинах, але і на тих, що не перебувають у трудових стосунках із підприємством, але знаходяться на території ДП «Маріупольський морський торгівельний порт».

Згідно з п.2.34 Положення, на який посилається відповідач у наказі про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, у зв'язку з відсутністю в порту камери схову особистих речей, працівники порту, підрядних організацій, відвідувачі зобов'язані пред'явити для огляду при вході/виході на/з території порту, а також перебуваючи на території, сумки, пакунки, згортки та іншу ручну поклажу на вимоги працівника СМБ (а.с.46).

Разом з тим, порядок огляду особистих речей працівників порту встановлено в розділі 10 Положення. Так, п.10.1 встановлено, що з метою виключення внесення/ввезення на територію порту запальних, вибухонебезпечних і отруйних речовин, а також несанкціонованого виносу/вивозу ТМЦ, працівники відділу охорони зобов'язані здійснювати огляд сумок, пакетів, згортків та іншої ручної поклажі (у випадку, коли візуально неможливо визначити зміст ручної поклажі), яка вноситься/виноситься особами, які перетинають КПП. Випадки обов'язкового огляду встановлені п. 10.3 Положення. Пункт 10.2. Положення передбачає, що перевірці має передувати пропозиція відвідувача об'єктів порту, в ввічливому тоні, самостійно пред'явити ручну поклажу для огляду. При виявленні в процесі огляду предметів (речей), що не підлягають виносу/вивозу, внесенню/ввезенню з/на територію порту, складається протокол про порушення (додаток 29) і акт про вилучення ТМЦ (додаток 22), який підписується особою, яка склала вищевказані документи, та двома свідками, які були присутні при огляді (а.с. 62). У п.10.4 абз.2 Положення вказано, що огляд проводиться особою однієї і тієї ж статі з особою, яка оглядається в присутності 2 свідків.

Представник відповідача як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді при перегляді рішення не оспорювала обставини, на які вказував позивач, а саме, про те, що позивач не відмовився категорично від огляду особистих речей, а просив при цьому залучити для огляду двох свідків, але наполягала, що свідки залучаються тільки у випадку підозри розкрадання товарно-матеріальних цінностей, і для підтвердження факту вилучення таких цінностей, а не до участі при огляді ручної поклажі. А у випадку невиконання п.2.34 Положення працівником, або іншою особою у тому числі іноземцем, особою без громадянства цих вимог застосовуються наслідки п. 10.6. Положення, а саме перепустка вилучається та забороняється особі вхід/вихід на/з території порту.

Між тим, 10 розділ Положення, який регулює порядок огляду особистих речей працівників порту і сторонніх організацій, і саме у відповідності до якого позивач погодився на огляд його особистих речей лише у присутності двох свідків, не містить жодних вказівок на те, що огляд ручної поклажі, яка вноситься/виноситься особами на територію підприємства, у випадку, коли візуально неможливо визначити її зміст, передбачає залучення свідків тільки у випадку підозри розкрадання товарно-матеріальних цінностей, і для підтвердження факту вилучення таких цінностей.

Разом з тим, як вбачається зі справи, Положення не містить заходів притягнення до відповідальності осіб які відмовилися від огляду, а п.10.6., 12.5 Положення передбачає, що у випадку категоричної відмови особи пред'явити ручну поклажу для огляду, її перепустка вилучається та забороняється їй вхід/вихід на/з території порту, про що працівник охорони негайно доповідає своєму керівникові. Вилучена персональна або транспортна перепустка здається в бюро перепусток і може бути видана на руки його власнику після закінчення розгляду (службової перевірки) по конкретному випадку порушення (а.с.63, 64).

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 правомірно просив провести огляд особистих речей у присутності свідків, а не відмовлявся безумовно від огляду його речей, як вказує відповідач. Такі вимоги не перевищують межі особистих прав і свобод людини, гарантованих Конституцією України. Отже, в діях позивача немає порушення Положення підприємства про безпеку. Таким чином, вірним є висновок суду про задоволення позову про скасування оспорюваного наказу у зв'язку із тим, що підстави для накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани відсутні, також, відповідно, відсутні й підстави для позбавлення позивача премії.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що можливе порушення Правил безпеки працівником не є порушенням вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки Правилами внутрішнього трудового розпорядку (п.3.1.13) передбачені обов'язки працівників дотримуватись існуючих (діючих) в порту (ДП «ММТП») нормативних документів (положень, інструкцій, процедур, методик та інш.), іншого чинного законодавства (а.с.69). Так, суд вважав, що Положення не регулює трудові обов'язки ОСОБА_2 на вантажно-розвантажувальних роботах, а стосується виключно порядку допуску на територію підприємства, але такий висновок суду не потягнув неправильного вирішення спору, у тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги відповідача про незаконність судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу про накладення на нього дисциплінарного стягнення і його скасування, оскільки вони не грунтуються на законі, спростовуються обставинами, встановленими судом під час розгляду справи.

Також не є слушними доводи апеляційної скарги про незаконність рішення у зв'язку з тим, що суд, обґрунтовуючи неправомірність дій відповідача при винесенні оспорюваного наказу, послався на те, що відповідач як працедавець не отримав від позивача пояснень щодо проступку, який потягнув за собою дисциплінарне стягнення, оскільки такі обставини не мають правового значення для вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів, переглядаючи справу в межах апеляційного оскарження та заявлених позовних вимог, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачає, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді