МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 370/2727/14-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Приходько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Макарівська районна державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, (далі - позивач) звернулася із позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Макарівська районна державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 20.04.1985 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано Кожухівською сільською Радою народних депутатів Літовського району.

21.08.1991 року, до реєстрації вищезазначеного шлюбу, ОСОБА_3, успадкував після смерті його матері - ОСОБА_4 житловий будинок, який розташований у с. Бишів. Макарівського району Київської області, що належав померлій на підставі довідки, виданої виконкомом Бишівської сільської Ради народних депутатів №325 від 23 листопада 1991 року, зареєстрованого в господарській книзі виконкома під № 812. Зазначений житловий будинок був дерев'яний, критий шифером, загальною площею 22,3 кв.м., 2 сараї, прибудова, що розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га.

22.06.1994 році право власності на даний житловий будинок було зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентаризації та записано в реєстрову книгу під №257.

05.09.2004 року на ім'я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку площею 0,459 га у АДРЕСА_1.

У зазначеному будинку по АДРЕСА_1 постійно проживали ОСОБА_3 та його дружина - позивач у справі, спільно працювали, витрачаючи при цьому спільні сімейні грошові кошти, з метою поліпшення технічного стану житлового будинку, а саме: укріпили фундамент зробивши його стрічковим бетонним; укріпили старі та побудували нові стіни з шлакобетону, а на веранді дерев'яні; встановили додаткові дерев'яні перегородки і балки; відремонтували підлогу зробивши цементну стяжку і постеливши дерев'яне покриття; встановили нові дерев'яні двері та вікна; відремонтували покрівлю встановивши покриття «Ондулін»; збудували надвірні будівлі та споруди (душ літ. В, вбиральня літ. Д, навіс літ. Е, споруди №1-5); встановили інженерне обладнання: електропостачання, водопостачання, каналізацію, опалення - водяне від котла та газопостачання (20.02.2003 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку, у зв'язку з чим позивач звернулася до Макарівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, як єдиний спадкоємець.

Макарівська районна державна нотаріальна контора відкрила спадкову справу за №345 від 2011 року після смерті ОСОБА_3.

В подальшому до цієї справи було долучено заяву від ще одного спадкоємця за законом, а саме від доньки померлого - ОСОБА_2.

01 листопада 2012 року було ухвалено рішення Макарівським районним судом Київської області, яке набрало законної сили лише 06 листопада 2013 року, яким Державний акт на право власності на земельну ділянку видане на ім'я ОСОБА_3 скасовано, тобто зазначена земельна ділянка підлягає виключенню зі складу спадкової маси, так як правовстановлюючий документ на підставі якого померлий володів цією земельною ділянкою скасований, про що доведено до відома держаного нотаріуса.

30.07.2014 року судовим експертом Свістуновим Ігорем Сергійовичем було проведено Експертне оціночно-будівельне дослідження, в результаті якого складено Висновок оціночно-будівельного дослідження № 30/07-2017, за яким, дійсна (ринкова) вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, без урахування земельного компоненту станом на дату оцінки, може становити 236 300 грн. Станом на липень 2014 року вартість будинку відносно серпня 1991 року, з урахуванням індексу споживчих цін (індекс інфляції), зросла більш як у шістнадцять разів.

Таким чином, майно чоловіка - ОСОБА_3, за час шлюбу з дружиною ОСОБА_1 істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових та грошових затрат, що відповідно до ст. 62 СК України є підставою для визнання його об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1, Київської області, та на ? частину господарських споруд.

У судовому засіданні позивач та її представник вимоги за позовом підтримав, просили їх задовольнити із вказаних у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2, та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили відмовити у їх задоволенні.

В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача вказав, що спірний житловий будинок з господарськими спорудами був особистою власністю ОСОБА_3, так як був успадкований останнім. Крім того, позивач не надав жодного доказу того, що спірне майно за час шлюбу істотно збільшилось у вартості внаслідок спільних грошових чи трудових затрат, що може бути підтверджено копіями договорів підряду, виконання робіт, чеками квитанціями на придбання будівельних матеріалів тощо.

Бишівська сільська рада Макарівського району Київської області у судове засідання представника не направила, письмово повідомила суд про можливість розгляду справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Макарівська районна державна нотаріальна контора у судове засідання представника не направила, письмово повідомила суд про можливість розгляду справи за відсутності представника.

Заслухавши учасників процесу, допитавши у судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

20.04.1985 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_3, було укладено шлюб, який зареєстровано Кожухівською сільською Радою народних депутатів Літовського району, про що зроблено запис № 7 та підтверджується копією Свідоцтва про шлюб.

21.08.1991 року ОСОБА_3, успадкував після смерті його матері ОСОБА_4 житловий будинок, який розташований у с. Бишів. Макарівського району Київської області, що належав померлій на підставі довідки, виданої виконкомом Бишівської сільської Ради народних депутатів № 325 від 23 листопада 1991 року, зареєстрованого в господарській книзі виконкома під № 812, та підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 21.08.1991 року, реєстраційним посвідченням від 22.06.1994 року про реєстрацію права власності на даний житловий будинок у Київському міському бюро технічної інвентаризації, копією листа Бишівської сільської ради від 24.02.2015 року про впорядкування нумерації житлових будинків.

Зазначений вище житловий будинок був дерев'яний, критий шифером, загальною площею 22,3 кв.м., 2 сараї, прибудова, що розташовані на земельній ділянці площею 0,42 га, що вбачається із копії Свідоцтва про право на спадщину.

У зазначеному будинку по АДРЕСА_1 постійно проживали ОСОБА_3 та його дружина - позивач у справі, та за час спільного проживання відбулося поліпшення вказаного житлового будинку, а саме: укріпили фундамент зробивши його стрічковим бетонним; укріпили старі та побудували нові стіни з шлакобетону, а на веранді дерев'яні; встановили додаткові дерев'яні перегородки і балки; відремонтували підлогу зробивши цементну стяжку і постеливши дерев'яне покриття; встановили нові дерев'яні двері та вікна; відремонтували покрівлю встановивши покриття «Ондулін»; збудували надвірні будівлі та споруди (душ літ. В, вбиральня літ. Д, навіс літ. Е, споруди №1-5; встановили інженерне обладнання: електропостачання, водопостачання, каналізацію, опалення - водяне від котла та газопостачання (20.02.2003 року), тобто внаслідок спільних грошових та трудових затрат, вартість спірного будинку та господарських споруд значно збільшилася, що підтверджується висновком експертного оціночно-будівельного дослідження від 30.07.2014 року № 30/07-2014, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, без урахування земельного компоненту станом на дату оцінки, може становити 236 300 грн., а станом на липень 2014 року вартість будинку відносно серпня 1991 року, з урахуванням індексу споживчих цін (індекс інфляції), зросла більш як у шістнадцять разів. Крім того наведене підтвердили допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7

05.09. 2004 року на ім'я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку площею 0, 459 га у АДРЕСА_1, однак рішенням Макарівського районного суду Київської області від 01.11.2012 року, яке набрало законної сили 06.11.2013 року, вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку був визнаний недійсним, тобто зазначена земельна ділянка підлягає виключенню зі складу спадкової маси після смерті ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Після його смерті відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами.

Спадкоємцями, які прийняли спадщину, подавши заяви до нотаріуса у встановленому законом порядку є позивач та відповідач ОСОБА_2, яка є донькою померлого ОСОБА_3

Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним.

Керуючись ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В даному випадку позивач звернувся за захистом свого майнового права, а саме права на ? частину житлового будинку та господарських споруд, майна, набутого за час шлюбу з ОСОБА_3

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС, що був чинним на час укладення шлюбу, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КЗпШС, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Аналогічні норми містяться у ст.ст. 57, 60 СК України, відповідно до яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Разом із тим, відповідно до ст. 25 КЗпШС якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Аналогічна норма міститься і у ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, спірний житловий будинок та господарські споруди були успадковані покійним чоловіком позивача ОСОБА_3, однак, станом на липень 2014 року вартість будинку внаслідок трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя відносно серпня 1991 року (отримання у спадщину), з урахуванням індексу споживчих цін (індекс інфляції), зросла більш як у шістнадцять разів, а тому з огляду на вимоги ст. 25 КЗпШС та ст. 62 СК України суд визнає спірний житловий будинок та господарські споруди спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не надав доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, спростовується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, показами свідка, висновком спеціаліста, які відповідачем не спростовані. Заяв, клопотань про призначення судової експертизи для спростування вказаних обставин відповідачем не заявлялося.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2, підлягає стягненню 1181 грн., судових витрат.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Макарівська районна державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 53,2 кв.м., житловою 22,3 кв.м., веранда «а» та господарські споруди: прибудова літ. «а1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Г»; душ літ. «В»; вбиральня літ. «Д»; навіс літ. «Е»; споруди №1-№5 - спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 53,2 кв.м., житловою 22,3 кв.м., веранда «а» та господарських споруд: прибудова літ. «а1»; сарай літ. «Б»; сарай літ. «Г»; душ літ. «В»; вбиральня літ. «Д»; навіс літ. «Е»; споруди №1-№5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п'яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий О.В. Тандир