Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Боймиструка С.В., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, понесених на утримання спільного майна,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто на її користь із ОСОБА_3 7 955,56 грн.. В решті позовних вимог відмовлено.

Вважаючи рішення суду в частині стягнення з нього витрат по сплаті комунальних платежів в сумі 7 955,56 грн. незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що у долучених до позовної заяви квитанціях про сплату комунальних послуг на загальну суму 11 507,04 грн. платником зазначено його - ОСОБА_3, і це доводить факт несення комунальних витрат саме ним, а не позивачкою. Вказує на недобросовісну поведінку позивачки щодо сплати комунальних платежів, оскільки в неї була можливість створити окремі рахунки по сплаті комунальних послуг, проте не зробила цього, оскільки їй це було матеріально не вигідно. Зауважує, що позивачка чинить йому перешкоди у користуванні будинковолодінням, зокрема завела собаку бійцівської породи та встановила огорожу, з приводу чого він звертався до органів міліції. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення з нього коштів у сумі 7 955,56 грн. та в цій частині відмовити у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат, понесених на зведення захисної огорожі, рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/11408/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Рогозін С.В.

Провадження № 22-ц 787/640/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

від 25 липня 1997 року, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради народних депутатів, та Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 17.05.2000 року, виданого державним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2.є співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 (а.с. 95, 96).

Сторонам належить по ? частині вказаного домоволодіння. Порядок користування сторонами цим домоволодінням визначений ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.08.2013 року, якою затверджено мирову угоду між ними.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з чиненням позивачкою перешкод

у користуванні відповідачем належною йому часткою домоволодіння - з одного боку, та у зв'язку з відмовою відповідача здійснювати утримання належної йому частки у спільному

майні - з іншого.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції вірно керувався передбаченим законом обов'язком співвласника майна брати участь у витратах на його утримання та збереження відповідно до своєї частки, а також врахував надані докази на підтвердження несення частини витрат на його утримання позивачкою.

На підтвердження даного висновку в рішенні наведені відповідні мотиви й обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір витрат, стягнутих оскаржуваним рішенням суду з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування витрат по сплаті комунальних платежів, виходячи з наступного.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що у квитанціях про сплату комунальних послуг на загальну суму 11 507,04 грн. платником зазначено його реквізити, і це доводить факт несення комунальних витрат саме ним, а не позивачкою.

Матеріали справи містять долучені до позовної за квитанції про сплату платежів за користування природним газом всього на суму 11 507,04 грн., в яких платником зазначено відповідача - ОСОБА_3 (а.с. 4-16).

У квитанціях № 78 від 24.10.2013р. на суму 219,60 грн.; № 1651 від 19.11.2013р. на суму 329,40 грн.; № 1935.256.1 від 28.11.2013р. на суму 109,80 грн.; чеків від 30.12.2013р. на суму 713,70 грн.; від 07.02.2014р. на суму 823,50 грн.; квитанцій від 28.04.2014р. на суму 658,80 грн.; від 06.05.2014р. на суму 451,28 грн., платником зазначена позивачка - ОСОБА_2 (а.с. 17-23). Факт сплати нею платежів за переліченими квитанціями на загальну суму 3 965 грн. 08 коп. сторонами визнаний і не підлягає доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

За положеннями ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

За таких обставин, відповідач як власник ? частини спільного з позивачкою домоволодіння зобов'язаний відшкодувати ? частину понесених нею витрат, а саме 1982 грн. 54 коп. (3 965 грн. 08 коп. / 2 = 1982 грн. 54 коп.). У зв'язку з наведеним, сума коштів на утримання спільного майна, стягнута рішенням суду першої інстанції з ОСОБА_3 в розмірі 7 955,56 грн., підлягає зменшенню до 1982 грн. 54 коп..

Зважаючи на те, що місцевий суд припустився помилок суду при застосуванні норм матеріального та процесуального права, невірно оцінив обставини, що мають значення для справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про необхідність зміни рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 20 лютого 2015 року змінити, зменшивши суму витрат, понесених по сплаті комунальних платежів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 із 7 955,56 грн. до 1 982 (однієї тисячі дев'ятсот вісімдесяти двох) гривень 54 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 30 (тридцять) гривень 30 коп. понесених ним судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Боймиструк С.В.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.