Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/7495/15-ц Головуючий у 1 інстанції Редько О.В.
Провадження № 22-ц/778/4140/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

ОСОБА_2,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Релігійної громади «Мелітопольська громада іудейського віровизнання» про визнання загальних зборів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу загальних зборів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом Релігійної громади Мелітопольська громада іудейського віровизнання» про визнання загальних зборів такими, що не відбулися та визнання недійсним протоколу загальних зборів.

В позові зазначав, що Розпорядженням Представника Президента України у Запорізькій області від 20.06.1994р. № 281 було зареєстровано статут та створено Мелітопольську іудейську ортодоксальну релігійну громаду.

За зверненням цієї громади виконавчий комітет Мелітопольської міської ради народних депутатів Запорізької області прийняв рішення від 01.08.1994р. № 228 про повернення релігійній громаді культової споруди, а саме - будівлі синагоги, що заходиться за адресою: м. Мелітополь, вул. Дзержинського. 45.

10.10.1997 року було видано свідоцтво про право власності, в якому також зазначено, що будівля розташована за адресою: м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 45 належить Мелітопольській іудейській релігійній громаді.

Через помилку зроблену під час його оформлення вказаного вище рішення, назва релігійної громади, зазначена у її статуті, не відповідає назві релігійної громади, що вказана в даному рішенні виконкому та свідоцтві на право власності, а саме - пропущено слово «ортодоксальна».

У зв'язку з тим, що керівництво та всі члени громади, після її заснування виїхали за межі України, фактично вказану будівлю синагоги (молитовного дому для євреїв, які сповідують іудаїзм), незаконно зайняла громадська організація «Мелітопольська міська єврейська община», здійснила в ній ремонт, розмістила свої підрозділи, а частину приміщень передала у «безоплатну» оренду єврейському благодійному фонду «Хесед Велвеле» та іншим організаціям, які провадять в цій будівлі комерційну діяльність.

В 2008 році після надання необхідних документів, він отримав в Запорізькій обласній державній адміністрації дублікат втраченого статуту цієї громади та свідоцтва про реєстрацію її статуту.

09.04.2008 року на загальних зборах громади всіх присутніх учасників (28 осіб) за їх клопотанням було прийнято в члени Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади, а також прийнято рішення про брання позивача керівником (головою) цієї громади.

27.06.2008 року за зверненням ОСОБА_3 державний реєстратор виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_4 здійснила реєстраційну дію, а саме внесла до ЄДР відомості про юридичну особу(релігійній громаді було присвоєнно ), включила до ЄДР відомості про те, що ОСОБА_5 є керівником Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади, видала йому свідоцтво про державну реєстрацію Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади.

У відповідь на запит Департамент культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації листами від 26.06.2014р. №01-02-28/993 та від

03.07.2014р. № 01-02-28/1032 надав ОСОБА_3 копії документів, які знаходяться в реєстраційній справі цієї релігійної громади, зокрема, копію оскаржуваного протоколу №2 загальних зборів Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади від 25.02.2009 року.

ОСОБА_3 зазначає, що протокол № 2 загальних зборів Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади від 25.02.2009р. є недійсним оскільки: в ньому не зазначено хто саме приймав учать у зборах громади в кількості 37 осіб, на час складання цього протоколу) дійсним керівником (головою) Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади був ОСОБА_3, а не ОСОБА_6 Крім того, підписи голови та секретаря зборів на цьому протоколі не скріплені печаткою цієї громади. На ньому стоїть печатка іншої громади, а саме Мелітопольської іудейської релігійної громади, члени якої не мають ніякого відношення до Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади. Крім того, це не відповідає роз'ясненню наведеному в листі Міністерства юстиції України від 07.10.2004 року №31-32/1761 згідно якого протоколи зборів засновників юридичної особи повинні бути скріплені печаткою цієї юридичної особи

Згідно протоколу зборів засновників Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади № 1 від 26.02.1994р. на цьому засіданні були присутні 14 осіб згідно переліку.

Однак, відповідне рішення Правління про включення осіб вказаних в оскаржуваному протоколі Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади № 2 від 25.02.2009р. до членів цієї громади - відсутнє.

Вищенаведене свідчить про те, що вищевказані особи, які є фактично членами інших релігійних громад та громадських об'єднань та не мають жодного відношення до Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади. В наслідок цього вони протиправно склали протокол № 2 загальних зборів цієї громади від 25.02.2009р., затвердили зміни до її статуту, переобрали її керівника.

Таким чином, на його думку, вказані загальні збори Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади 25.02.2009р. фактично не відбулись, і тому рішення прийняті на ньому, що оформлені протоколом № 2 - є недійсними.

На підставі вищевикладеного, враховуючи уточнені позовні вимоги, просив суд визнати загальні збори Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади від 25.02.2009р. такими, що не відбулися та визнати недійсним всі рішення загальних зборів Мелітопольської іудейської ортодоксальної релігійної громади, які оформлені протоколом № 2 від 25.02.2009року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності повноважень позивача ОСОБА_3 як керівника Мелітопольскої іудейської ортодоксальної релігійної громади, у зв»язку з чим наявності у нього прав на оскарження рішення загальних зборів Мелітопольскої іудейської ортодоксальної релігійної громади від 25.02.2009р.

З зазначеними висновками погоджується і колегія суддів.

Так, судом встановлено, що розпорядженням представника президента України у Запорізькій області від 20.06.1994р. №281 було зареєстровано статут та створено Мелітопольську іудейську ортодоксальну релігійну громаду.

З пояснень позивача вбачається, що зазначена громада практично не працювала, оскільки після її створення члени цієї громади виїхали за кордон. З метою відновлення роботи зазначеної громади, позивачем 09.04.2008р. було проведено збори у кількості 28 осіб, які були прийняті в члени громади, його обрано керівником. На підставі дублікатів засновницьких документів, були внесені зміни до ЄДР.

В той же час, з наданих відповідачем документів вбачається, що Мелітопольська іудейська ортодоксальна релігійна громада з часу її заснування своєї діяльності не припиняла, проводила збори, приймала організаційно-правові питання, про що свідчать протоколи загальних зборів, протоколи засідання правління (а.с. 143-187). Таким чином, позивач без будь-яких законних підстав, не будучи членом громади провів збори з учасниками, які також не були членами громади та вніс зміни в ЄДР, в якому він зазначений керівником. Позивач також не надав суду протокол загальних зборів від 09.04.2008р., на якому він обраний керівником Мелітопольскої іудейської ортодоксальної релігійної громади. Також незаконність проведених зборів від 09.04.2008р. та їх наслідків підтверджується протестом прокуратури Запорізької області, розпорядженням голови обласної державної адміністрації №342 від 15.09.2008р., постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2011р. (а.с. 103-106, 108, 110).

Більш того, в подальшому позивач почав досліджувати та аналізувати надані відповідачем протоколи загальних зборів та засідань правління Мелітопольскої іудейської ортодоксальної релігійної громади за всі роки існування, посилався на невідповідність кількості членів громади зазначеним документам, тим самим визнавши, що зазначена громада існувала та не припиняла своєї діяльності, в зв»язку з чим підстав для відновлення її роботи, проведення зборів 09.04.2008р., обрання позивача керівником та внесення змін в реєстраційні документи не було.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, в якій ставиться питання про ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: