Справа № 285/687/15-ц
провадження у справі № 2/0285/416/15
24 березня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Романюк Ю.Г., за участі секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
позивач: не прибула,
відповідач: не прибув,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
18 лютого 2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій просить продовжити стягнення аліментів ОСОБА_3. аліменти на утримання ОСОБА_5, яка продовжує навчання, щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 179,00 гривень, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання. В подальшому подала письмову заяву, в якій, уточнила свої позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на навчання дочки в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до закінчення навчання донькою.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, 30.11.2006 року Новоград-Волинським міськрайонним судом винесено рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 358 грн. На даний час ОСОБА_5 навчається в Корецькому ВПУ № 24 та потребує коштів, які витрачає на проживання та дорогу. Відповідач зобов'язаний надати матеріальну допомогу.
Позивач у судове засідання не прибула. Подала письмову заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, розглядати справу у її відсутність; проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином (що підтверджується матеріалами справи), однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224, ст. 225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сторони у справі - є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
06 липня 1999 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.2)
Згідно довідки № 348 від 12 лютого 2015 року ОСОБА_5 01.09.2013 року поступила в ВПУ - 24 м. Корець і на даний час навчається на 2 курсі денного відділення і знаходиться на не повному державному забезпеченні; термін навчання: початок - 01.09.2013 року, закінчення - 30.06.2016 року (а.с.6).
ОСОБА_5 станом на 17.02.2015 року проживає у гуртожитку АДРЕСА_1.
Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину.
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За змістом статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивач довела суду, що в силу таких обставин як продовження дочкою денної платної форми навчання (не повне державне забезпечення), необхідність здійснення оплати гуртожитку, наявності певних витрат на дорогу до місця навчання та інших побутових витрат пов'язаних із навчанням та відсутність можливості у неї надавати належну матеріальну допомогу на навчання, дочка потребує матеріальної допомоги на продовження навчання, та надала суду докази на обґрунтування своєї позиції щодо вказаного у позові розміру аліментів.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, заперечень проти позову та доказів на спростування обставин, зазначених позивачкою суду не подавав.
З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене та те, що як позивач, так і відповідач, в рівних частках повинні утримувати свою дочку, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, що забезпечить належне утримання дитини до закінчення нею навчання.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 224-228, 367 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 180-184, 191, 198-200 Сімейного кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, яка продовжує навчання, в розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 18 лютого 2015 року і до закінчення навчання - 30 червня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Г. Романюк