10.08.2015 Єдиний унікальний номер 205/2779/15-ц
№ 2з/205/73/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федченко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди в проживанні, визнання права користування житлом та вселення в житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зобов'язання не чинити перешкоди в проживанні, визнання права користування житлом та вселення в житловий будинок.

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 26 червня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_5 за реєстровим номером №802 належить житловий будинок №36 по вул. Депутатській в м. Дніпропетровську. З метою забезпечення позову та недопущення позбавлення її права на проживання в вищезазначеному будинку просила накласти арешт на житловий будинок №36 по вул. Депутатській в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

На підставі ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

У відповідності з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що звернувшись до суду з позовною заявою позивач просить не чинити її перешкод в проживанні, визнати права користування житлом та вселити в житловий будинок.

На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити та з метою забезпечення виконання рішення по справі накласти арешт на будинок №36 по вул. Депутатській в м. Дніпропетровську.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року суд, -

УХВАЛИВ:

З метою забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити перешкоди в проживанні, визнання права користування житлом та вселення в житловий будинок, накласти арешт на будинок №36 по вул. Депутатській в м. Дніпропетровську, який належить ОСОБА_2, на підставі договору довічного утримання від 26 червня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим номером №802.

Копію ухвали направити для виконання до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції та Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена шляхом подачі протягом пяти днів Апеляційної скарги. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя В.М. Федченко