печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4041/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Цокол Л.І., за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № R9В від 02.07.2012 у розмірі 204 600 грн. 89 коп.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом, позивач посилається на те, відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 204 600 грн. 89 коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.07.2012 між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R9В, за умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в порядку та на умовах, зазначених в договорі, у сумі 80 000,00 грн. на строк по 02.07.2017 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22% річних або в іншому розмірі, передбаченому цим договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позичальником грошові кошти (кредит) були отримані в повному обсязі, однак ним свої зобов'язання за Договором, які стосуються повернення кредиту та процентів за його користування, не виконуються, чим порушуються майнові права позивача.

Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п.п.9.4. Кредитного договору сторони домовилися про те, що будь - яке порушення відповідачем умов Кредитного договору повинно розглядатися як істотне порушення договору, яке надає право позивачу в порядку, передбаченому Кредитним договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за Кредитним договором.

Згідно із п. 5.2.2 Кредитного договору банк має право вимагати від позичальника здійснити дострокове повернення кредиту протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати відправлення позичальнику відповідного повідомлення Банка з вимогою дострокового повернення Кредиту або у інші строки, передбачені умовами договору.

26.11.2014 на адресу відповідача позивачем було направлено листом №9204/1-2.6 вимогу про дострокове повернення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, в зв'язку із порушенням умов Договору.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно із п. 7.1. Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредиту та або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору Позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Позивач свій обов'язок по Кредитному договору щодо надання відповідачу кредиту виконав, однак відповідач, отримавши суму кредиту свої зобов'язання за Кредитним договором не виконав, а саме прострочив сплату чергових частин зобов'язання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача суми простроченої заборгованості по кредиту в розмірі - 204 600 грн. 89 коп.

Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 046,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 549, 611, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 208, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () заборгованість за кредитним договором № R9В від 02.07.2012 у розмірі 204 600 (двісті чотири тисячі шістсот) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» () судовий збір у розмірі 2 046 (дві тисячі сорок шість) грн. 00 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.І. Цокол