Провадження № 2/643/7394/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Омельченко Н.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді від 28.12.2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики грошей.

Разом із позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 7, яка належить відповідачці ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, корпус «б» в м. Харкові; вжити також заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на будь-яке майно відповідачки ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою: вул. Героїв Праці, 15, корпус «б» в м. Харкові; заборонити відповідачці ОСОБА_2, особам, які діють за її вказівками, за її дорученням, а також на підставі укладених ОСОБА_2 або за її згодою, цивільно-правових угод, здійснення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири № 7, яка знаходиться за адресою: вул. Героїв Праці, буд. 15, корпус «б» у м. Харкові, а також будь-якого майна яке знаходиться в зазначеній квартирі, до вирішення спору на весь час розгляду справи в суді.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на те, що неприйняття заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Позивач не надав суду відомостей про факт належності відповідачу майна, на яке просить суд з метою забезпечення позову накласти арешт, не надав підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову. Окрім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 152 ЦПК України, арешт майна квартири не є співмірним із заявленою позивачем сумою.

Одночасно суд розяснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

.

Суддя - Н.І. Омельченко