№ 308/7414/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право спільної часткової власності на реконструйовану власну квартиру № 3 з розширенням за рахунок влаштування житлової кімнати в обємі існуючого приміщення під квартирою № 3 по вул. Ольбрахта, 4 в м. Ужгороді загальною площею 100,2 кв.м., що є підставою для обовязкової державної реєстрації речового права на нерухоме майно в Державній реєстраційній службі Україні без надання згоди всіх співвласників двоквартирного будинку № 4 по вул. Ольбрахта у м. Ужгороді та визначити такі частки у спільній власності: ОСОБА_1 436/1000 частки, ОСОБА_2 188/1000 частки, ОСОБА_3 188/1000 частки, ОСОБА_4 188/1000 частки.

Позовні вимоги мотивують тим, що вони є співвласниками квартири № 3 за адресою: м. Ужгород, вул. Ольбрахта, б. 4. ОСОБА_1 має у власності 1/3 частки зазначеної квартири, ОСОБА_2 ? частки, ОСОБА_3 1/3 частки, ОСОБА_4 1/12 частки. З метою розширення житлової площі квартири ними було вирішено здійснити реконструкцію квартири в обємі існуючого приміщення під квартирою № 3, яке було закріплене за квартирою виконавчим комітетом Ужгородської міської ради відповідно до Рішення від 30.01.1991 р. № 22.

З рішення виконкому випливає, що підвальне приміщення було закріплене за сімєю ОСОБА_6, яка проживає в квартирі № 3, для обладнання в ньому саме індивідуальної котельні, тобто виключно для користування жителями кв. № 3.

Позивачі зазначають, що правомірність даного рішення виконкому було оскаржене відповідачкою в судовому порядку.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2014 р. в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18.12.2014 р. зазначене рішення Ужгородського міськрайонного суду залишено без змін.

Згідно встановлених апеляційним судом обставин, про передачу в оренду непридатного для проживання приміщення жодних прав ОСОБА_5 на час його винесення та вчинення не порушували.

Отже, зазначеними судовими рішеннями підтверджено факт про те, що передача підвального приміщення співвласникам квартири № 3 прав відповідачки не порушує. А законність використання даного приміщення шляхом реконструкції власної квартири за рахунок нього підтверджено органами місцевого самоврядування та органами державної влади, оскільки у встановленому законом порядку позивачі отримали відповідні дозволи на таку реконструкцію.

Відмова відповідача від надання дозволу на реконструкцію квартири перешкоджає позивачам зареєструвати право власності на власне майно.

В судове засідання позивачі не зявилися, однак надали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання на вказану дату та час не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання на вказану дату та час не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є співвласниками квартири № 3 за адресою: м. Ужгород, вул. Ольбрахта, б. 4.

ОСОБА_1 має у власності 1/3 частки зазначеної квартири, ОСОБА_2 ? частки, ОСОБА_3 1/3 частки, ОСОБА_4 1/12 частки.

З метою розширення житлової площі квартири ними було вирішено здійснити реконструкцію квартири в обємі існуючого приміщення під квартирою № 3, яке було закріплене за квартирою виконавчим комітетом Ужгородської міської ради відповідно до Рішення від 30.01.1991 р. № 22.

У встановленому законом порядку 17 лютого 2014 р. в Інспекції ДАБК у Закарпатській області була зареєстрована Декларація про початок будівельних робіт за № ЗК 12 на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, виданих управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, № 216/2013 від 26.12.2013 р., проекту, затвердженого замовником (наказ б/н від 10.02.2014 р.).

Відповідно до зареєстрованої 08.05.2014 р. за № ЗК 12 Декларації про готовність обєкта до експлуатації закінчений будівництвом обєкт, а саме: реконструйована власна квартира № 3 з розширенням за рахунок влаштування житлової кімнати в обємі існуючого приміщення під квартирою № 3 по вул. Ольбрахта, 4 в м. Ужгороді загальною площею 100,2 кв.м., готовий до експлуатації. Відповідно до п. 15 даної декларації на обєкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, обладнання встановлено згідно з актами про його прийняття після випробування у визначеному порядку, заходи з охорони праці, забезпечення вибухобезпеки, пожежної безпеки, охорони навколишнього природнього середовища і антисейсмічні заходи, передбачені проектом, проведені в повному обсязі.

На реконструйовану квартиру ними був виготовлений Технічний НОМЕР_1 від 14.04.2014 р. в ТОВ «Байт».

Згідно Довідки Управління містобудування та архітектури від 24.02.2015 р. № 65/20-25 обєкту надано адресу АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

В статті 19 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Загальне майно перебуває у спільній частковій власності співвласників багатоквартирного будинку. Власники приміщень володіють, користуються і у встановлених цим Законом та цивільним законодавством межах розпоряджаються спільним майном. При відчуженні приміщення в жилому будинку право на частку неподільного майна підлягає відчуженню разом з приміщенням без виділення частки в натурі. Об'єкти права спільної власності на майно можуть бути передані в користування фізичній або юридичній особі або групі осіб у разі, якщо це не пов'язано з порушенням прав і інтересів інших співвласників неподільного та загального майна, які охороняються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

З положень ст. 1 Закону України «Про ОСББ» випливає, що загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об'єднання (кладові, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо), а неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Аналізуючи наведені норми законодавства, враховуючи те, підвальне приміщення в будинку № 4 по вул. Ольбрахта в м. Ужгороді, було закріплене відповідно до рішення виконкому Ужгородської міської ради за сімєю, яка проживає в квартирі № 3, слід зробити висновок, що дане приміщення, за рахунок якого зроблена реконструкція квартири № 3, є загальним майном багатоквартирного будинку, тобто обєктом права спільної часткової власності.

Разом з тим, з рішення виконкому випливає, що підвальне приміщення було закріплене за сімєю ОСОБА_6, яка проживає в квартирі № 3, для обладнання в ньому саме індивідуальної котельні, тобто виключно для користування жителями кв. № 3.

Тут слід зазначити, що правомірність даного рішення виконкому було оскаржене відповідачкою в судовому порядку.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.10.2014 р. в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18.12.2014 р. зазначене рішення Ужгородського міськрайонного суду залишено без змін.

Згідно встановлених апеляційним судом обставин, які в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню по даній справі, рішення виконавчого комітету міської ради № 22 від 30.01.1991 р. про передачу в оренду непридатного для проживання приміщення жодних прав ОСОБА_5 на час його винесення та вчинення не порушували.

Отже, зазначеними судовими рішеннями підтверджено факт про те, що передача підвального приміщення співвласникам квартири № 3 прав відповідачки не порушує. А законність використання даного приміщення шляхом реконструкції власної квартири за рахунок нього підтверджено органами місцевого самоврядування та органами державної влади, оскільки у встановленому законом порядку позивачі отримали відповідні дозволи на таку реконструкцію.

В свою чергу, відмова відповідача від надання дозволу на реконструкцію квартири перешкоджає позивачам зареєструвати право власності на власне майно, оскільки відповідно до п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на реконструйований обєкт нерухомого майна заявник повинен подати, в тому числі, письмову згоду співвласників багатоквартирного будинку (в разі добудови аттикових і мансардних поверхів та приєднання місць загального користування).

Однак, така відмова є безпідставною, оскільки, як зазначено вище, право відповідачки не було порушене у звязку з передачею виконкомом міської ради підвального приміщення позивачам.

Разом з тим, реконструкцією, згідно з Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженими Наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 р. № 76, є комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, законодавство дозволяє здійснювати реконструкцію без згоди інших співвласників. В даному випадку, всі нормативно-технічні вимоги були дотримані при здійсненні такої реконструкції, а права відповідача не порушені.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, оскільки право власності позивачів на реконструйовану квартиру не визнається відповідачкою, що перешкоджає зареєструвати речове право в Реєстраційній службі, то належним способом захисту прав позивачів є позов на підставі ст. 392 ЦК України. А оскільки рішення суду є самостійною підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, то неподання до реєстраційної служби згоди всіх співвласників багатоквартирного будинку вже не може бути підставою для відмови в державній реєстрації речового права.

В ч. 1 ст. 357 ЦК України зазначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як встановлено судом, позивачами було домовлено про визначення часток у спільній власності на реконструйований обєкт нерухомого майна після реконструкції: ОСОБА_1 436/1000 частки, ОСОБА_2 188/1000 частки, ОСОБА_3 188/1000 частки, ОСОБА_4 188/1000 частки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,213,215,226 ЦПК України,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи: Реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7 право спільної часткової власності на реконструйовану власну квартиру № 3 з розширенням за рахунок влаштування житлової кімнати в обємі існуючого приміщення під квартирою № 3 по вул. Ольбрахта, 4 в м. Ужгороді загальною площею 100,2 кв.м., що є підставою для обовязкової державної реєстрації речового права на нерухоме майно в Державній реєстраційній службі Україні без надання згоди всіх співвласників двоквартирного будинку № 4 по вул. Ольбрахта у м. Ужгороді.

Визначити частки у спільній власності: ОСОБА_1 436/1000 частки, ОСОБА_2 188/1000 частки, ОСОБА_3 188/1000 частки, ОСОБА_4 188/1000 частки.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лемак О.В.