Справа № 2-1/10
Провадження по справі №2-1/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді: Сульженка Л.П.

при секретарі: Малецькій М.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

адвоката Морозова О.І.

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом

З даним позовом ОСОБА_5 звернувся до суду, вказуючи, що відповідачка ОСОБА_6 працювала у нього продавцем з 1 листопада 2004 року по 14 квітня 2006 року. При звільненні відповідачки була встановлена матеріальна шкода в сумі 20714 гривень 77 копійок. Позивач також просив стягнути з відповідачки моральну (немайнову) шкоду в сумі 20000 гривень, так як він після виявленої недостачі зазнав тривалі моральні страждання, глибокі душевні хвилювання, що потягло за собою погіршення стану здоров'я. В зв'язку з інфляцією цін, індексом інфляції просив стягнути матеріальні збитки в сумі 33249 гривень 99 копійок матеріальних збитків, 20000 гривень моральної шкоди, 4650 гривень судові витрати. Позов в судовому засіданні просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_6 позов не визнала, вказуючи, що недостача настала в результаті того, що позивач з своєю дружиною торгували в магазині у її відсутності, їх син брав товари без внесення коштів в касу, договір про повну матеріальну відповідальність підписала після того, як було виявлено недостачу.

Представник відповідача ОСОБА_4 вказав на те, що договір не відповідає вимогам чинного законодавства, не є типовим, а тому відповідачка не може нести повної матеріальної відповідальності,

Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання слідуючого.

1 лютого 2005 року між позивачем ОСОБА_5 і відповідачем ОСОБА_7 було укладено договір про повну матеріальну відповідальність /а.с. 9/.

Згідно СТ.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою,організацією відповідно до статті 135і цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття

на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей і якщо майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Недостача в сумі 20714 гривень 77 копійок на день ревізії підтверджується актом передачі товарів по магазину від 1 листопада 2004 року ОСОБА_7 від ОСОБА_8 /а.с. 5/. Згідно припливу товару за зміну вартість товару за період роботи відповідачки становить 717277 гривень 78 копійок, де також є підпис ОСОБА_7 про те, що вона прийняла даний товар під звіт /а.с. 6/.

Згідно акту передачі-прийому №1 від 14 квітня 2006 року /а.с. 7/ слідує, що продавець ОСОБА_9 прийняла від ОСОБА_7 товар на суму 254857 гривень 69 копійок, а по звіту станом на 14.04.2006 року повинно бути 275572 гривень 46 копійок, а звідси недостача в сумі 20714 гривень 77 копійок.

Крім того, згідно копій канцелярських книг по прибутку, оглянутих в судовому засіданні і які знаходяться в відмовному матеріалі №425 слідує, що дійсно ОСОБА_6 отримала за період роботи товару на суму 852597 гривень 16 копійок, а недостача складає 20714 гривень 77 копійок, за яку вона не відзвітувалась і кошти не повернула.

Повна матеріальна відповідальність працівників наступає згідно з письмовим договором про повну (індивідуальну) матеріальну відповідальність за забезпечення збереження майна та інших цінностей, переданих працівнику на збереження та з іншою метою.

Відповідачка своїх підписів не спростовує під актами прийому матеріальних цінностей, а тільки заперечує факт підписання договору про повну матеріальну відповідальність під час прийому на роботу, але це не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_9 суду пояснили, що робили декілька раз ревізію і весь час сума недостачі підтверджувалась. Відповідачка приймала участь в ревізії і підписувала акти передачі-прийому, зауважень з її боку не було.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що ОСОБА_6 також працювала у неї продавцем, зробила недостачу, але вона до суду не зверталась, так як не було укладено трудовий договір між ними.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що вони з дружиною брали з магазину одну батарею, так як не виплачувалась заробітна плата.

Покази в цій частині суд приймає до уваги, а в остальній ні, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, крім того даний свідок є чоловіком відповідачки і зацікавлений в результатах розгляду справи.

Покази свідка ОСОБА_13 до уваги не приймаються, так як вони не спростовують будь-які обставини і не підтверджують будь-що.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала факту отримання товару на суму 852597 гривень 16 копійок, а недостачу обґрунтовує тим, що позивач торгував сам, що кражу товару міг вчинити син позивача, але дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому до уваги судом не приймається. По факту викрадення товарів, відкриття магазину без відома ОСОБА_7 остання до правоохоронних органів не зверталась і рішення по цьому питанню відсутні, це також спростовує вище вказане ствердження відповідачки.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов в сумі 20714 гривень 77 копійок знайшов своє підтвердження і підлягає до задоволення. У даному випадку індекс споживчих цін (індекс інфляції) не застосовується, а тому позов на суму 12532 гривні 22 копійки безпідставний і до задоволення не підлягає.

Судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 4650 гривень обґрунтовані і підлягають до задоволення.

При вирішенні питання про розмір моральної (немайнової) шкоди, суд приймає до уваги обсяг і вартість майна, цінність та значимість його для позивача, незручності пов'язані з використанням майна і інше, а тому оцінює моральну (немайнову) шкоду в сумі 1000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208, 209, 212 - 215. 218 ЦПК України. ст.ст.134 п.п.1, 2, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 20714 гривень 77 копійок, моральну шкоду в сумі 1000 гривень і судові витрати в сумі 4650 гривень.

В остальній частині позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/

Сульженко Л.П.

Копія вірна. Суддя: