Провадження № 2-з/760/136/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Січкар Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

З метою забезпечення позову позивач просить накласти арешт на спірне майно подружжя, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування заявлено клопотання зазначає, що незастосування заходів по забезпеченню позову, ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що предметом розгляду справи є, зокрема, поділ майна подружжя, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 та на квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_3, оскільки позов має матеріальний характер, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення поданого клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, які належать на праві власності ОСОБА_3.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 рік.

Суддя: