Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2888/14-ц

13 січня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі:головуючого -судді: Мужика І.І.

секретаря : Кушнірчук М.Д.

з участю позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання частково незаконним рішення Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 10.11.2005 року № 675-20/2002 " Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1", незаконним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 873118 на право власності на земельну ділянку від 29.01.2008 року, незаконним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.02.2008 року № 968; незаконним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 158320 від 02.10.2008 року,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання частково незаконним рішення Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 10.11.2005 року № 675-20/2002 " Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1", незаконним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 873118 на право власності на земельну ділянку від 29.01.2008 року, незаконним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.02.2008 року № 968; незаконним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 158320 від 02.10.2008 року.

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві, яку просить задоволити та визнати частково незаконним рішення Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 10.11.2005 року № 675-20/2002 " Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1", незаконним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 873118 на право власності на земельну ділянку від 29.01.2008 року, незаконним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.02.2008 року № 968; незаконним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 158320 від 02.10.2008 року .

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнав і не заперечує проти його задоволення.

Представник відповідача по справі -Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області в судове засідання не прибув, однак від них поступила заява в якій просять справу слухати в їхню відсутність, не заперечують проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.2 ЗК України земельні відносини-це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в України є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (ч.2 ст.5 Конституції України).

Відповідно до ч.3 ст.140, ч.1 ст.144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.2 ст.59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні").

За змістом ст..41 Конституції України та ст.321 ч.2 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.ст. 125, 126, 158 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян, а у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Чинний ЗК України встановлює підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність або надання їх у користування(ч.2 ст.116). Однак громадяни та юридичні особи не можуть втрачати раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Земельний Кодекс України 1990 року ( зі змінами та доповненнями, внесеним Законом України від 13.03.1992 року) чинний на момент виникнення спірних правовідносин закріпив право приватної власності громадян на землю.

Отже, підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт.

В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 проживає тривалий час в смт. Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області та при цьому його батько користувався земельними ділянками на території Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Після смерті батька 28.02.1996 року все спадкове майно перейшло йому, що стверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 01.11.2002 року. В 2005 році позивач по справі почав оформляти право власності на всі належні йому земельні ділянки.

На підставі даних обмірів 10.11.2005 року Делятинською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області було прийнято рішення про передачу даних земельних ділянок йому у власність.

У зв'язку з цим у 29.01.2008 році йому було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1005 га землі для ведення селянського господарства, яка розташована в смт. Делятин в урочищі "Луги" Надвірнянського району Івано-Франківської області.

28.02.2008 року позивач дану земельну ділянку подарував своєму сину ОСОБА_2, відповідачу по справі, згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №968. Після оформлення договору дарування відповідачу було видано Державний акт на право власності на землю.

Даний факт не заперечили сторони по справі.

В даний час відповідач по праві ОСОБА_2 має намір змінити цільове призначення земельної ділянки, оскільки має бажання здійснювати будівництво жилого будинку.

Однак, при виготовленні технічної документації з цього приводу було встановлено невідповідність розмірів земельних ділянок, що не уможливлює їх використання за призначенням, тим самим порушується його право власності на належну земельну ділянку.

Оскільки згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №968 28.02.2008 року укладений на підставі прийнятого Делятинською селищною радою Надвірнянського району Івано-Франківської області рішення №675 від 10.11.2005 року, яке в частині передачі земельної ділянки площею 0,1005 га землі є незаконним, таким чином даний правочин також суперечить вимогам закону, а тому його слід визнати недійсним.

У зв'язку з цим також слід визнати і Державний акт на право власності на земельну ділянку недійсним, а рішення- незаконним.

Згідно з ст.267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Судом встановлено, що позивач по справі, як власник земельних ділянок про порушення своїх прав дізнався в кінці 2014 року, а тому з поважних причин пропустила строк звернення до суду, і при таких обставинах підлягає захисту.

Крім того, також позивачу по справі слід поновити строк звернення до суду, оскільки він ним пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.59 ч.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі ст.59 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 81,125, 126, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 213-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати незаконним рішення Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 10.11.2005 року № 675-20/2002 " Про передачу у власність земельних ділянок ОСОБА_1" в частині передачі у власність ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0, 1005 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Делятин, урочищі "Луги" Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Визнати недійсним Державний акт на праві власності на земельну ділянку прощею 0,1005 га кадастровий номер :04:003:0133 серії ЯД № 873118 виданий 29.01.2008 року для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в смт. Делятин, урочище "Луги" Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Визнати недійсним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 28.02.2008 року № 968.

Визнати недійсним Державний акт на праві власності на земельну ділянку прощею 0,1005 га кадастровий номер :04:003:0133 серії ЯЖ № 158320 виданий 02.10.2008 року ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в смт. Делятин, урочище "Луги" Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Рішення виготовлено в повному обсязі 17.01.2015 року