Справа № 22-ц-6338/11 Головуючий у І інстанції Кісілевич П.І.
Категорія 38 06.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Семенцова Ю.В., Ігнатченко Н.В.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-і особи без самостійних вимог: Ірпінська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та виділ спадкового майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, з яким вона знаходилася з 19070 року в фактичних шлюбних відносинах, а з 21.08.2004 року - у зареєстрованому шлюбі. З ним вона проживала в належному йому на праві власності ? частині будинку, що знаходиться в по АДРЕСА_1 в с.м.т. Коцюбинське Київської області. Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина. Своїм заповітом від 29.11.2002 року ОСОБА_6 все належне йому майно заповідав її дочці ОСОБА_3 Вона (позивач) як спадкоємець першої черги у встановленому законом порядку і строк прийняла спадщину як шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, так і шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті у належній йому ? частині будинку. Крім неї з заявами про прийняття спадщини звернулись також відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - діти спадкодавця від першого шлюбу. Але право на спадкове майно мають лише вона ( позивач) та відповідач ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.07.2010 року було відмовлено в позові до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16.12.2010 року дане рішення було залишено без зміни. Таким чином, право на спадкове майно виникло у неї як спадкоємиці першої черги, яка має право на обов'язкову частку у спадковому майні відповідно до вимог ст.. 1241 ЦК України, та у відповідача ОСОБА_3, яка має право на спадкове майно на підставі заповіту спадкодавця. Обов`язкова частка у спадковому майні, на яку вона має право по закону становить 1/12 частини. Не дивлячись на те, що вона має право лише на обов'язкову частку у спадковому майні, вона претендує на виділ їй всієї ? частини будинку спадкодавця з виплатою відповідачу ОСОБА_3 грошової компенсації за належні їй 5/12 частин, оскільки не має іншого житла. В даному будинку вона постійно проживала із спадкодавцем на час його смерті, несла витрати по догляду за даною частиною будинку ту утримує його і зараз. Розділити спадкову частину будинку між нею та відповідачем ОСОБА_3 неможливо із-за невеликої його частиною, провести будь - які добудови до спадкової частини будинку також неможливо. Разом проживати в одному помешканні з ОСОБА_3 вона (позивач) також не має можливості, оскільки вже досягла пенсійного віку і потребує спокою та відокремленого житла від дітей, які живуть і повинні жити своїм життям. Просить: визнати за нею право власності на 1/12 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом ОСОБА_3 в спадковому майні становить 5/12 частин; виділити їй 1/2 частину будинку із стягненням з неї на користь ОСОБА_3 грошової компенсації за 5/12 частин будинку, визнавши дану частину будинку її особистою власністю.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 15 вересня 2011 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2011 року заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали з підстав порушення судом норм процесуального права та направлення справи до Ірпінського міського суду Київської області для розгляду іншим суддею.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв`язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту позовної заяви і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подала позовну заяву в письмовій формі, зазначила ім`я позивача, відповідача та третіх осіб, виклала зміст вимог та обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначила докази, додала копії позовної заяви та копії всіх доданих до неї матеріалів, надала квитанцію про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовна заява належно оформлена, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

А тому, висновок судді про те, що позивач відповідно до ухвали судді не виконала вимог, визначених ст.ст.119, 120 ЦПК України, є безпідставним.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала судді від 28 вересня 2011 року - скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд відповідно до вимог п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2011 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді