У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю магазин «Качановський» до публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика», реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Маслак Наталія Володимирівна, ОСОБА_10, про визнання зобов'язання припиненим та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_10 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський» звернулися до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ «Банк «Таврика», реєстраційної служби Головного управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_7, про визнання зобов'язання припиненим та зобов'язання вчинити певні дії.

Вимоги за позовом обґрунтовували тим, що рішенням Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2010 року було стягнуто солідарно з ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський» на користь ПАТ «Банк «Таврика» заборгованість за кредитним договором від 05 лютого 2007 року в розмірі 3 623 607,28 грн.

12 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_10 договір про відступлення права вимоги, за яким позивач отримала право вимоги, що належало ОСОБА_10 на підставі договору № 17386 від 18 січня 2012 року на суму 3 700 000,00 грн.

Крім того, 12 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_6 уклала з ОСОБА_7 договір представництва, за яким останній зобов'язався у місячний строк отримати від банка підтверджуючі документи щодо припинення зобов'язань ФОП ОСОБА_6 з ПАТ «Банк «Таврика», у зв'язку з чим ОСОБА_7 були передані всі документи.

Оскільки ОСОБА_7 не виконав своїх зобов'язань за договором про представництво, позивачі просили зобов'язати ОСОБА_7 повернути оригінали документів щодо правовідносин між ФОП ОСОБА_6 і ПАТ «Таврика», та ФОП ОСОБА_6 і ОСОБА_10, а також припинити зобов'язання, які виникли на підставі кредитного договору та договорів іпотеки та поруки, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07 лютого 2014 року позов задоволено частково.

Визнано припиненими з 12 листопада 2013 року у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі ФОП ОСОБА_6 перед ПАТ «Банк «Таврика» за кредитним договором № 2/07-В від 05 лютого 2007 року та додатковими угодами до нього № 1 від 13 серпня 2007 року; № 2 від 10 серпня 2008 року; № 3 від 03 квітня 2008 року; № 4 від 26 червня 2008 року; № 5 від 22 серпня 2008 року у частині заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 3 623 607,28 грн.

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» право на стягнення з ФОП ОСОБА_11 та ТОВ магазин «Качановський» заборгованості за кредитним договором № 2/07-В від 05 лютого 2007 року та додатковими угодами до нього.

Визнано припиненим з 12 листопада 2013 року договір поруки від 22 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «Банк «Таврика», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський».

Визнано припиненим з 12 листопада 2013 року договір іпотеки від 05 лютого 2007 року, та додаткові угоди до нього від 30 серпня 2007 року, 03 квітня 2008 року, 26 серпня 2008 року, укладені між ПАТ «Банк «Таврика» та ТОВ магазин «Качановський».

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05 лютого 2007 року та додатковими угодами до нього від 30 серпня 2007 року, 03 квітня 2008 року, 26 серпня 2008 року, укладеними між ПАТ «Банк «Таврика» та ТОВ магазин «Качановський» - основну споруду магазину № 9/6, загальною площею 625,2 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано припиненим з 12 листопада 2013 року договір іпотеки від 22 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «Банк «Таврика» та ТОВ магазин «Качановський».

Визнано відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 22 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ «Банк «Таврика» та ТОВ магазин «Качановський» - нежитлову будівлю літ. «А-2» (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв. м за адресою: місто Харків, вул. Азербайджанська, 13.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, у частині заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 3 623 607,28 грн; визнання відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на стягнення з ФОП ОСОБА_11 та ТОВ магазин «Качановський» заборгованості за кредитним договором № 2/07-В від 05 лютого 2007 року та додаткових угод до нього; визнання припиненим з 12 листопада 2013 року договору поруки від 22 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Таврика», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський»; визнання припиненим з 12 листопада 2013 року договору іпотеки від 05 лютого 2007 року та договору іпотеки від 22 серпня 2008 року і додаткових угод до них; визнання відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмети іпотеки за вказаними вище договорами іпотеки; відмови у позові про зобов'язання реєстраційної служби Головного Управління юстиції у Харківській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, скасовано і провадження у цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось та не переглядалось судом.

У касаційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2014 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 лютого 2014 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, у частині заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 3 623 607,28 грн; визнання відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на стягнення з ФОП ОСОБА_11 та ТОВ магазин «Качановський» заборгованості за кредитним договором № 2/07-В від 05 лютого 2007 року та додаткових угод до нього; визнання припиненим з 12 листопада 2013 року договору поруки від 22 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк «Таврика», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський»; визнання припиненим з 12 листопада 2013 року договору іпотеки від 05 лютого 2007 року та договору іпотеки від 22 серпня 2008 року і додаткових угод до них; визнання відсутнім у ПАТ «Банк «Таврика» права на предмети іпотеки за вказаними вище договорами іпотеки; відмови у позові про зобов'язання реєстраційної служби Головного Управління юстиції у Харківській області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703, відомості про зняття заборони відчуження нерухомого майна, апеляційний суд виходив з того, що спір виник між юридичними особами і підлягає розгляду господарським судом, а не судом загальної юрисдикції.

Проте, повністю з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: в тому числі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судами встановлено, що 05 лютого 2007 року між Акціонерним банком «Таврика» в особі директора Харківської філії, правонаступником якого є ПАТ «Банк «Таврика» та ФОП ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 2/07-В, відповідно до п. 1.1. якого позивач надає відповідачеві невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 100 000,00 доларів США строком з 05 лютого 2007 року по 05 лютого 2009 року на поповнення обігових коштів.

Додатковими угодами № 1 від 13 серпня 2007 року, № 2 від 10 серпня 2008 року, № 3 від 03 квітня 2008 року, № 4 від 26 червня 2008 року та № 5 від 22 серпня 2008 року розмір ліміту кредитної лінії, розмір сплати відсотків та строк погашення заборгованості неодноразово змінювались.

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № 2/07-В між Акціонерним банком «Таврика», ФОП ОСОБА_6 та ТОВ магазин «Качановський» було укладено договір поруки від 22 серпня 2008 року, відповідно до умов якого товариство несе перед банком солідарну відповідальність за виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

Також між банком та товариством в забезпечення виконання зобов'язань ФОП ОСОБА_6 за кредитним договором від 05 лютого 2007 року № 2/07-В були укладені наступні договори іпотеки: 05 лютого 2007 року договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-334, відповідно до якого товариство передало в іпотеку належну йому на праві власності основну споруду магазину № 9/6, загальною площею 625,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; 22 серпня 2008 року договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Маслак Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 2933, відповідно до якого товариство передало в іпотеку належну йому на праві власності нежитлову будівлю літ. «А-2» (основна споруда пивного бару), загальною площею 97,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

12 листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_10 було укладено договір про відступлення права вимоги за яким ФОП ОСОБА_6 отримала право вимоги, що належало третій особі на підставі договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку в національній валюті України для зарахування та виплати пенсій та грошової допомоги № 17386 від 18 січня 2012 року на суму 3 700 000,00 грн.

В цей же день 12 листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_6 (довіритель) та ОСОБА_7 (виконавець) був укладений договір представництва, згідно умов якого виконавець зобов'язується здійснювати представництво інтересів довірителя перед ПАТ «Банк «Таврика» щодо отримання у останнього підтверджуючих документів щодо припинення зобов'язань між довірителем (ФОП ОСОБА_6.) та ПАТ «Банк «Таврика» на підставі договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2013 року, укладеного між довірителем та ОСОБА_10

Апеляційний суд, перевіряючи законність винесеного рішення судом першої інстанції, не звернув уваги на те, що позивачами було подано позов як до ПАТ «Банк «Таврика», так і до ОСОБА_7, що виключає будь-яку можливість звернення до господарського суду для вирішення даного спору. Крім того, зобов'язання ОСОБА_7 за договором представництва від 12 листопада 2013 року витікають безпосередньо з факту укладання між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_10 договору про відступлення права вимоги від 12 листопада 2013 року і є його подальшою реалізацією, а саме - отриманням від ПАТ «Банк «Таврика» підтверджуючих документів щодо припинення зобов'язань ФОП ОСОБА_6 з банком.

Отже, апеляційний суд дійшов безпідставного висновку щодо неналежності розгляду цього спору, оскільки дані позовні вимоги тісно взаємопов'язані між собою з вимогами до ОСОБА_7, а тому закриття провадження по справі ускладнить розгляд справи.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції не здійснив перевірки законності винесеного рішення судом першої інстанції, не з'ясував фактичних обставин справи щодо заявлених позовних вимог та дійшов безпідставного висновку щодо закриття провадження по справі, тому ухвалене судове рішення апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук