Справа № 486/356/15-ц
Провадження № 2/486/312/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2015 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Філіпповій Ю.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/4 частку квартири за набувальною давністю, , -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/4 частку квартири за набувальною давністю, що належала на праві приватної власності ОСОБА_4.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4, з яким 19.11.1994 року вони приватизували квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира була приватизована на неї, її чоловіка ОСОБА_4, її доньку від першого шлюбу ОСОБА_3, та сумісну доньку ОСОБА_5, де кожному належало по 1/4 частки вищезазначеної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її донька ОСОБА_5. 28.01.1999 року вона розірвала шлюб з гр. ОСОБА_4 та останній 05.06.1999 року знявся з реєстраційного обліку в спірній квартирі. У 2000 році вона, зі згоди ОСОБА_4, оформила право власності на 1/4 частку квартири, що належала ОСОБА_5 З 2001 року про долю її колишнього чоловіка їй нічого не було відомо, тому 11.02.2015 року рішенням суду ОСОБА_4 було оголошено померлим. Враховуючи той факт, що з 2001 року вона є квартиронаймачем вищевказаної квартири, добросовісно, відкрито володіє 1/4 частки квартири, що належить її колишньому чоловіку, просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, за набувальною давністю, що належала на праві приватної власності ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач просила суд задовольнити позові вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала та просила суд про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши позивача, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28 січня 1999 року, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області України, за актовим записом №22 (а.с.4).

19 листопада 1994 року за ОСОБА_1 та на той час членам її сім'ї, було приватизовано квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

З свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рихальською О.В. за реєстровим №387 від 10.03.2000 року вбачається, що ОСОБА_1 отримала у спадщину 1/4 частку вищезазначеної квартири, що належала її доньці ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

11 лютого 2015 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 було оголошено померлим (а.с.9), на підставі чого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №2 було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

З вищезазначеного рішення суду вбачається, що ОСОБА_4 після розірвання шлюбу з позивачем зловживав алкогольними напоями, був відсутнім тривалий час за місце постійного проживання, вів бродячий спосіб життя та 05 червня 1999 року знявся з реєстраційного обліку та вибув у невідому напрямку. Відповідно до довідки з ЖЕД-3 від 22.01.2015 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з червня 1999 року.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що з 2001 року позивач добросовісно, відкрито та безперервно фактично володіє 1/4 часткою квартири, що належить її колишньому чоловіку ОСОБА_4

Згідно із довідкою КП "ЖЕО" виданої за вих. №448 від 27.02.2015 р. ОСОБА_1, балансова вартість квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 35,7 кв.м. станом на 01.02.2015 року складає 22768,56 грн. (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят вісім гривень 56 копійок) (а.с.10).

З довідки виписки про склад сім'ї та реєстрацію від 10.03.2015 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає лише ОСОБА_1 (а.с.11).

Враховуючи вказані докази, слід прийти до висновку, що позивач, яка добросовісно набула нерухоме майно у вигляді 1/4 частки квартири має на нього право власності за набувальною давністю з 2001 року, що належала на праві приватної власності ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю, що належала на праві приватної власності ОСОБА_4 є законними та обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю, що належала на праві приватної власності ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. Д. Франчук