Справа № 645/6124/15-ц
Провадження № 2/645/2052/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з солідарних боржників та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_2, про припинення правовідношення за договорами поруки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з солідарних боржників та обґрунтовує її тим,що 1 липня 2008 року, між ОСОБА_6 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний Договір №МL-705/247/2008.

У відповідності до умов Кредитного договору Банк зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 70000,00 швейцарських франків, а позичальник зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки,передбачені Кредитним договором. Банк виконав зобовязання, передбачені Кредитним договором і надав Позичальнику кредитні кошти. 19 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_3 та позивачем укладено договір поруки № SR- 05/247/2008/1. 10 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_4 та Позивачем укладено договір поруки № SR-705/247/2008.

Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань.

Згідно умов п. 3.1. Договору поруки у випадку невиконання Боржником боргових зобовязань перед Кредитором за кредитним договором, Кредитор має права звернутися до поручителя з вимогою про виконання Боргових зобовязань у повному обсязі або частині.

Відповідно до умов Кредитного договору Позивачем були надані ОСОБА_2, зі кредитної заявки, грошові кошти, чим Позивач виконав свої зобовязання перед Відповідачем.

На підставі ст.526 та 599 ЦК України позивач вказує на порушення відповідачем ОСОБА_2 зобовязань по виконанню умов договору.

Станом на 24.06.2015р. заборгованість Позичальника перед Позивачем за Кредитним договором становить 65 488,78 швейцарських франків з яких: 58 269,08 швейцарських франків - заборгованість по сплаті кредиту, 7 219,70 швейцарських франків - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. З статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Порушення Відповідачем ОСОБА_2 прийнятих на себе зобов'язань згідно Кредитного договору щодо сплати передбачених договором платежів, надає Позивачу право стягнення пені за прострочення виконання зобовязань.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.

На підставі змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чи згідно умов договору, вимог ЦК. Припиняються зобовязання виконанням, проведеним належним чином, відповідно ст. 599 ЦК України.Статтею 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобовязань.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилаючись на ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України вказує на те,що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Тому позивач вважає що до стягненню підлягають суми заборгованості по кредитному договору як з боржника ОСОБА_2 так із поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали в повному обсязі та звернулися до суду із зустрічним позовом в якому просять суд відмовити у задоволення первісного позову та задовольнити їх позовні вимоги які обґрунтовують наступним.

10 липня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ОСОБА_5 акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір №МL-705/247/2008.

У відповідності до умов Кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальнику кредит у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) швейцарських франків, а Позичальник зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами, у строки передбачені Кредитним договором.10 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_4 та Банком було укладено Договір поруки №SR-705/247/2008. 10 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_3 та Банком було укладено договір поруки №SR-705/247/2008/1.На момент укладення договору поруки, фіксований відсоток за користування кредитом на весь час такого становив 4.99% річних, відповідно до умов кредитного договору № №МL-705/247/2008 від 10 липня 2008 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Позичальником. Позивачі за зустрічним позовом вказують на те,що відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 10 липня 2009 року укладеної між ПАТ «ОТП Банк» та Позичальником, фіксований відсоток за користування кредитом на весь час такого збільшився до 5.38% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.Відповідно до ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.Відповідно до ч. 2 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без годи поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Позивачі не надавали згоди, бути поручителем за виконання зобов'язання позичальником перед Банком за умови перегляду збільшеної фіксованої процентної ставки за користування кредитом з 4.99% до 5.38%.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

Отже, позивачі за зустрічним позовом вказують,що в зв'язку із збільшенням розміру відповідальності боржника, інтереси позивачів, як поручителів було порушено і такі зміни у основному зобов'язанні вважають такими, що тягнуть для Поручителів несприятливі наслідки, що є беззаперечною підставою для припинення правовідношення поруки.

Також ними зазначається ,що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 4.1. Договорів поруки останній діє до повного виконання боржником зобовязань за Кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК строком є певний період у часі, зі сплином якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення, і визначається він роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а не посиланням на подію, яка має настати. Вказівкою на подію, яка має неминуче настати, визначається термін - певний момент у часі, з настанням якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК).Таким чином, умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. Отже,закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом підтримав в повному обсязі заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити та у задоволенні зустрічного відмовити..

Позивачі за зустрічним позовом та відповідачі за первісним не погодившись із позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Суд, оцінивши доводи позивача, приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, встановивши обставини, якими обґрунтовуються доводи і заперечення, з'ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10 липня 2008 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ОСОБА_5 акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено Кредитний договір №МL-705/247/2008.У відповідності до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) швейцарських франків, а Позичальник зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами, у строки передбачені Кредитним договором.

Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором, надавши Позичальнику визначену в Кредитному договорі суму грошових коштів, позичальником порушені умови Кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати процентів в строки, передбачені Кредитним договором.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У зазначеному кредитному договору та Додатковій угоді №1визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов'язань та інші. Зі змісту зазначеного кредитного договору вбачається, що ОСОБА_2 підтвердила своїм особистим підписом, що ознайомився і згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також з графіком повернення кредиту та визначення сукупної вартості кредиту і реальної процентної ставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6.1.1, у випадку порушення строку повернення кредиту та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди, Позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості зав кожний день прострочки на рахунок.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

10 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_4 та Банком було укладено Договір поруки №SR-705/247/2008. 10 липня 2008 року в забезпечення виконання Кредитного договору між ОСОБА_3 та Банком було укладено договір поруки №SR-705/247/2008/1.Наведені обставини не заперечувались та не оспорювались сторонами.

На момент укладення договору поруки, фіксований відсоток за користування кредитом на весь час такого становив 4.99% річних, відповідно до умов кредитного договору №МL-705/247/2008 від 10 липня 2008 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Позичальником.

Згідно додаткової угоди №1 від 10 липня 2009 року укладеної між ПАТ «ОТП Банк» та Позичальником, фіксований відсоток за користування кредитом на весь час такого збільшився до 5.38% річних.

В судовому засіданні позивачами за первісним позовом не надано жодного доказу на підтвердження отримання згоди, бути поручителем за виконання зобов'язання позичальником перед Банком за умови перегляду збільшеної фіксованої процентної ставки за користування кредитом з 4.99% до 5.38%.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК припинення поруки у разі зміни основного зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. Ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі.

Доказів щодо укладення додаткової угоди до укладеного договору поруки, до суду сторонами не було надано, тобто, доповнень до укладеного договору поруки, сторонами не було погоджено.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що згода позивача, який є поручителем за кредитним договором, на зміну процентної ставки в сторону її підвищення, отримана не була, банк не погоджував з поручителем це питання.

Отже, суд приходить до висновку, що зазначені умови договору поруки, відповідачем виконані не були, оскільки в судовому засіданні не надано доказів того, що позивачу було відправлено та вручено письмову вимогу.

Таким чином, збільшення процентної ставки за кредитним договором відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, що, відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України, є підставою для припинення поруки.

Виходячи з викладеного та системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про те, що банк змінив умови кредитного договору, внаслідок яких збільшився обсяг відповідальності поручителя.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки без згоди поручителя, або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Таку ж правову позицію висловив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.22 Постанови Пленуму №5 від 30.03.2012 року, де вказано, що, відповідно до частини першої статті 559 ЦК, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК, порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання, без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.(а.с.108-109).

Аналогічну правову позицію підтримав Верховний суд України у Постанові ВСУ № 6-67цс11 від 19.12.2011 року, яким було зазначено, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

При цьому у Постанові ВСУ № 6-67цс11, Верховний суд дійшов висновку про те, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, рішення Верховного суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Дана постанова Верховного Суду України також є обов'язковою для виконання, розширеному тлумаченню не підлягає, та, згідно ч. 2ст.360-7 ЦПК України, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, виходячи з зазначеного, суд, з урахуванням практики Верховного суду України, приходить до висновку про те, що збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке відбулося без згоди поручителя, внаслідок чого відбулося збільшення обсягу його відповідальності, є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов з підстав, передбачених ч.1 ст. 559 ЦК України а саме стягнути заборгованість із боржника ОСОБА_2 відповідно до наданих суду розрахунків.

Стосовно стягнення з відповідача судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3654 грн., що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 3654 грн ., позивачі за зустрічним позовомсплатили судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок, які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 610, 611, 617, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 79, 88, 197, 209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Первісні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості з солідарних боржників задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 1685166, адреса: м.Київ, 01033, вул.Жилянська, 43) суму заборгованості за Кредитним Договором №МL705/247/2008: 58269,08 швейцарськх франків заборгованість за кредитом, 7219,70 швейцарських франків заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; пеню у розмірі 455 гривень 64 копійки

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 1685166, адреса: м.Київ, 01033, вул.Жилянська, 43) сплачений судовий збір у розмірі 3654 гривень.

У задоволенні іншої частини первісних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_2, про припинення правовідношення за договорами поруки задовольнити.

Припинити правовідношення поруки за договором поруки SR-705/247/2008 укладеним 10 липня 2008 року між Заритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_4.

Припинити правовідношення поруки за договором поруки SR-705/247/2008/1 укладеним 10 липня 2008 року між Заритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (код ЄДРПОУ 1685166, адреса: м.Київ, 01033, вул.Жилянська, 43) на користь ОСОБА_4, ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 487 гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: