АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6004/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1662/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про виділення частки у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомості та визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалась на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом №2-514 від 02.07.2014 року вона та відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали у спадок після смерті ОСОБА_6 по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами. У позивача виникла необхідність у заставі її частини домоволодіння, але вона не має можливості розпорядитися своєю частиною нерухомості. Співвласники відмовляються від укладання договору про виділ у натурі її частки будівлі, у зв'язку з чим просила суд виділити їй в окремий об'єкт нерухомого майна, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, нової реєстраційної справи та присвоєнням нового реєстраційного номеру, 1/3 частину у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Просила також припинити право спільної часткової власності, визнавши за нею право власності на 1/3 частину вказаного домоволодіння, як на окремий об'єкт нерухомого майна, що складає одиницю та визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння відповідно до розміру їх часток, врахувавши фактичний порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено за безпідставністю.

Рішення оскаржила ОСОБА_4, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи № 153, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.07.2014 року спадкоємцями зазначеного у заповіті майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його дочка ОСОБА_3 на 1/3 частку, дружина ОСОБА_4 на 1/3 частку та дочка ОСОБА_5 на 1/3 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку з часткою надвірних споруд видано ОСОБА_4

Для вирішення спору між сторонами ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2014 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 153 від 10 лютого 2015 року 1/3 частину домоволодіння за адресою м. Полтава, вул. Можайського,11 з технічної точки зору можливо виділити в окремий об'єкт нерухомого майна та запропоновано один варіант виділу житлового будинку та надвірних будівель.

В дослідній частині експертизи запропоновано один варіант порядку користування земельною ділянкою відповідно ідеальним часткам. На час проведення досліджень, порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння не склався, тому варіант фактичного користування не визначався.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за безпідставністю, районний суд, виходив з того що запропонований за висновком судової будівельно-технічної експертизи розподіл домоволодіння фактично ділить будинок не на три частини по 1/3 кожному співвласнику, а на дві - по ?, що в свою чергу порушує право власності ОСОБА_3, якій належить 1/3 частина, тому неможливо виділити ОСОБА_4 частки у спільній частковій власності в окремий об'єкт нерухомості.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи,зібраним доказам та нормам права.

Так, відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Таким чином, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Порядок здійснення такого розподілу спільного майна чи виділу частки передбачено Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 №55, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за №774/14041. Відповідно до п.п.1.2., 2.7. вказаної інструкції, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. У разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів.

Висновок експертизи, на який посилається позивач, відповідно до ст.147 ЦПК України не є обов»язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 цього Кодексу.

Зазначений висновок не дає відповіді на вищезазначені питання, а позивач не просила суд призначення додаткової експертизи.

Так, сторони по справі є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1, в якому кожному належить по 1/3 частині, а тому об'єднання експертом часток ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і пропозиція виділити їм на 2/3 частки в основній частині житлового будинку площу 23,6 кв.м є порушенням їх прав, як власників, так і житлових.

Як визначено в п.7 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 4.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток в праві власності, із самостійним виходом (квартиру).

Не підлягають також задоволенню вимоги ОСОБА_4 про виділення їй частки в окремий об'єкт нерухомого майна, що складає одиницю з одночасним відкриттям нового розділу Державного реєстру прав на нерухоме майно, нової реєстраційної справи та присвоєнням нового реєстраційного номеру, оскільки виділ жилих будинків в самостійні будинковолодіння здійснюється виконкомом місцевої Ради, який присвоює виділеному житловому будинку окрему поштову адресу.

Враховуючи положення ст.11 ЦПК України, позивач названий орган не просила залучити до участі в справі в якості відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення цієї вимоги.

Стосовно визначення порядку користування земельною ділянкою, позивачем також не заявлено вимогу про залучення до участі в справі власника землі - територіальну громаду міста.

Крім того, не дивлячись на те, що суд, призначаючи по справі експертизу, просив експерта визначити всі можливі варіанти користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників домоволодіння, експертом також запропоновано відповідачам виділити земельну ділянку на 2/3 частини, хоча ними не заявлено про об'єднання їх часток.

Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Як роз"яснено в п.21 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Таким чином,суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а тому підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: / Підписи /

З оригіналом згідно :