Справа № 459/1702/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.
при секретарі Смолій О.Я.
з участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Представник Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.
Позов мотивує тим, що відповідачі, які є споживачами природного газу за місцем свого проживання, використовували для побутових потреб природний газ, що надавався ПАТ «Львівгаз» відповідно до норм діючого законодавства та укладених договорів. Зазначає, що позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачам послуги із газопостачання, однак останні повністю не оплатили вартість спожитого природного газу. У зв`язку з цим, станом на 21.05.2015 року їх заборгованість складає 2375,11 грн. Окрім цього, вважає, що за неналежне виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг на відповідачів покладається відповідальність, передбачена частиною 2 ст. 625 ЦК України. Зокрема, зазначає, що за період з 01.03.2014 року по 21.05.2015 року втрати від інфляції становлять 1086,10 грн., а три проценти річних складають 73,18 грн.
Відтак вважає позов підставним і просить стягнути з відповідачів 3534,39 грн. заборгованості та 243,60 грн. судових витрат.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що заборгованість відповідачів утворилася внаслідок неналежної оплати послуг на протязі останніх років. Зокрема, вказав, що сторони у 2010 та 2014 роках укладали договори про надання послуг із газопостачання. У 2011 році відкривалося виконавче провадження для примусового виконання судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за послуги з газопостачання, проте заборгованість повністю погашена не була. Зазначив, що станом на січень 2014 року остання складала 1746,49 грн., а у результаті не повної оплати послуг на протязі 2014 травня 2015 року, борг виріс до 2375,11 грн.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачу вже раніше видавався судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий газ, тому на даний час виконавчою службою проводиться стягнення коштів з його пенсії. Зазначив, що йому невідомо яка саме сума боргу уже стягнута. Крім цього, наголошував, що позивач не врахував факту призначення субсидії. Тому вважає, що сума заборгованості має бути меншою, а позивачем не надано чіткого розрахунку заборгованості, у якому було б враховано вказані обставини. Разом з цим, вважає, що позивач необґрунтовано розрахував інфляційні витрати та проценти річних, оскільки період такого розрахунку охоплює січень 2016 року. Відтак вважає позов безпідставним та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, згідно копії довідки № 1159/67 від 10.07.2015, виданої військовою частиною польова пошта НОМЕР_1 останній перебуває на військовій службі у зазначеній частині.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов на наступного переконання.
Відповідно до довідки КП «Комінтех» № 9916 від 10.10.2014 року, відповідачі зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 .
Згідно довідки Червоноградського управління по експлуатації газова господарства від 21.05.2015 року, відкрито рахунок № НОМЕР_2 абоненту ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , та за останнім рахується борг за спожиті послуги на суму 2375,11 грн. за період з 01.01.2014 року по 21 травня 2015 року.
Крім цього, відповідно до довідки цього ж управління № Ч07-1-730-15 від 23.12.2015 року, за період з грудня 2011 року по жовтень 2014 року було проведено стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 1900,11 грн. за судовим наказом Червоноградського міського суду Львівської області від 15.7.2011 року у справі № 2-н-731/11 з пенсії ОСОБА_2 на загальну суму 1933,36 грн. При цьому, нарахування спожитого газу за період з грудня 2011 року по травень 2015 року становило 5427,56 грн., а оплату здійснено на суму 2719,20 грн.
Із липня 2015 року ОСОБА_2 має субсидію по сплаті послуг за спожитий газ. Заборгованість повністю не погашена, що стверджується довідкою зазначеного управління від 22.10.2015 року,
Відповідно до наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції, всього витрати від інфляції за період з січень 2014 року травень 2015 року становлять 1086,10 грн.
Натомість згідно розрахунку процентів, всього проценти за користування коштами за той же самий період складають 73,18 грн.
Суд звертає увагу, що у судовому засіданні сторонами не заперечувався факт надання позивачем послуг з газопостачання та їх споживання відповідачами за вказаний період.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У пункті 10 частини 3 статті 20 цього ж Закону визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, споживач зобов`язаний сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.
Відповідно до Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 0912.1999 року № 2246, позивач зобов`язаний надавати споживачу послуги з газопостачання до його квартири, а споживач несе обов`язок по своєчасній оплаті вартості спожитого природного газу.
Згідно ч. 1 п. 17 цих Правил плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до положень п. 29 Правил споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.
Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, викладеної у постанові від 30.10.2013 року по справі № 6-53цс13, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
З вимог ст.ст. 64 ЖК України вбачається, що повнолітні члени сім`ї наймача житлового приміщення несуть солідарну відповідальність з наймачем по зобов`язанням, що випливають з договору найма.
Згідно з ч.1,3 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника квартири, які проживають разом із ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири.
Також, виходячи з наведеного та змісту ст. 526 ЦК України, суд приходить до висновку, що повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями щодо оплати житлово-комунальних послуг та повинні своєчасно у встановлені строки вносити плату за комунальні послуги, які випливають із зазначеного договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту майнового права позивача у спосіб стягнення з відповідачів спірної суми коштів.
Тому суд прийшов до переконання, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно в повному обсязі, відповідно до виникнення відповідальності за зобов`язанням щодо оплати житлово-комунальних послуг.
Керуючись положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з кожного з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках 243,60 грн. сплаченого останнім судового збору, за винятком ОСОБА_2 , що звільнений від сплати останнього.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, ЦПК України
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» 2375 (дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 11 копійок основного боргу, 1086 (тисячу вісімдесят шість) гривень 10 копійок інфляційних витрат та 73 (сімдесят три) гривні 18 копійок трьох процентів річних.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» по 121 (сто двадцять одній) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: М. Д. Новосад