Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/492/15-ц

Провадження №2/377/223/15

25 червня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., за відсутності сторін, розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

УСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 07.10.2013 р. станом на 18.03.2015 р. у розмірі 16323,70 грн., яка складається з наступного: за кредитом - 7988,33 грн.; по процентах 6260,86 грн.; по комісії та пені 821,00 грн.; штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 753,51 грн. (процентна складова).

Позивач стверджує, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 процентів річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 р. та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за договором, внаслідок чого має заборгованість на зазначену суму станом на 18.03.2015 р..

Представник позивача у судове засідання не зявився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності та ухвалення рішення на підставі наявних доказів.

Відповідач тричі повідомлялася про час і місце розгляду справи відповідно до правил ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням на адресу зареєстрованого в установленому порядку місця її проживання, однак всі вони були повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Згідно службових відміток підприємства поштового звязку на конвертах судові повістки доставлялись адресату і не були вручені 20.05.2015 р., 23.05.2015 р., 04.06.2014 р., 08.06.2015 р., 13.06.2015 р., 17.06.2015 р., що свідчить про те, що насправді адресат за місцем проживання відсутній, однак це не звільняє його від обовязку отримання судових повісток. У цьому випадку відповідно до правила абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК вважається, що судовий виклик вручено належним чином.

У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.

Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 07.10.2013 р. ОСОБА_1 (Клієнт) подала до відділення ПАТ КБ ПриватБанк анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (у виді заповненого формуляра), у якій виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку «Універсальна» та памятку Клієнта, що містить також Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування. Своїм підписом у анкеті-заяві Клієнт підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Він зобовязується виконувати вимоги Умов та Правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, витяги з яких надані позивачем, передбачено терміни і поняття, права і обовязки клієнта, права та обовязки банку, запевнення клієнта, відповідальність сторін, правила зміни Умов та Правил, додаткові положення, які включають строки та застереження, місце виконання та інші положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 2 ст. 640 цього Кодексу якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем ОСОБА_2 заборгованості за договором б/н від 07.10.2013 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1, станом на 18.03.2015 р. видно, що зобовязання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, наслідком чого є заборгованість: за кредитом - 7988,33 грн.; по процентах 6260,86 грн.; в т.ч. по процентах на поточну заборгованість 630,61 грн.; по процентах на прострочену заборгованість 5630,25 грн.; по комісії та пені 821,00 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1253,51 грн.; разом 16323,70 грн..

За встановлених обставин, які свідчать про виникнення у відповідача зобовязання за кредитним договором та їх неналежне виконання, позов необхідно визнати таким, що грунтується на положеннях договору, закону та наданих доказах і підлягає задоволенню у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору за встановленою ставкою, сума якого становить 243 грн. 60 коп., необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором на суму 16323,70 грн., судові витрати на суму 243,60 грн., всього 16567 гривень 30 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а у разі залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення - відповідачем у загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана позивачем протягом десяти днів після одержання його копії, а відповідачем у той же строк з дня винесення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя А. С. Орел