Справа № 2-1066/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: Руденко В.В.,

при секретарі: Коломієць Я.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу, скасування постанову про повернення № 34126077 від 21 січня 2015 року, а також просив зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії з виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредиту у сумі 236039,40 грн., а також судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 237859,40 грн., зобовязати державного виконавця повідомити відповідний рахунок органу ДВС для подальшого авансування витрат, повязаних з проведенням оцінки заставного майна банку.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Посилається на те, що на виконанні у Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби ДМУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавчий лист №401/2177/12 від 25.04.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредиту у сумі 236039,40 грн., а також судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 237859,40 грн. Державним виконавцем Краснощоковим Л.В. було описано та арештоване майно боржника, яке знаходилося в розшуку, а саме: НUMMER Н2, 2003 року випуску, чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Про що складений відповідний акт від 26.12.12 № 34126077.

ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслав копію рішення ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду від 14.05.2014 року про звільнення заставного майна ПАТ «ВіЕйБі Банк» з-під арешту.

року ПАТ «ОСОБА_6 звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ у Дніпропетровській області з проханням повідомити відповідний рахунок органу ДВС, для подальшого авансування витрат, повязаних з оплатою суб'єкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для оцінки майна боржника, якого було призначено відповідно до постанови від 08.01.2013 року. Але державний виконавець наполягає на авансуванні витрат на проведення виконавчих дій шляхом перерахування тільки на рахунок субєкта оціночної діяльності - ОСОБА_5

року ПАТ «ОСОБА_6 звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби ДМУЮ у Дніпропетровській області із запитом про стан виконавчого провадження та просив надати інформацію на якій стадії знаходиться виконавче провадження №34126077. Але відповіді на запит банк не отримав.

21 січня 2015 року державним виконавцем Краснощоковим Л.В. була винесена постанова про виконавчого документа № 401/2177/12 стягувачеві у виконавчому провадженні № 34126077, у звязку з тим, що стягувачем не проведено авансування на проведення оцінки рухомого майна боржника.. Банк не погоджується із вищезазначеними діями державного виконавця, вважає їх незаконними, такими що порушили його права, як стягувача.

У судове засідання представник заявника не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Державний виконавець та заінтересована особо до судового засідання не зявились, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши наявні докази по справі, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У судовому засіданні встановлено, що 21 січня 2015 року, державним виконавцем АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 44136554, яка була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/199/1272/2014, виданого 10.07.2014 року АНД районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по кредиту у сумі 236039,40 грн., а також судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 237859,40 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Підставою винесення вказаного документу було те, що стягувачем не проведено авансування на проведення оцінки рухомого майна боржника.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Однак, згідно з ст.42 ЗУ «Про виконавче провадження», з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Крім того, інститут авансового внеску стягувача для проведення виконавчих дій спрямований на усунення недоліків бюджетного фінансування органів державної виконавчої служби і на підвищення ефективності виконавчого провадження, але авансування витрат не є обов'язковим. При завершенні виконавчих дій авансовий внесок повністю повертається стягувачеві, якщо інше не передбачено Законом.

Пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права і повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Як слідує з матеріалів справи, ПАТ «ВіЕйБі» не відмовився від здійснення авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, а відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» запропонував перерахувати ці кошти безпосередньо на відповідний рахунок органу ДВС. Також наголошуємо на тому, що відповідно до п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, але авансування витрат на рахунок субєкта оціночної діяльності ніяк не передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» .

А отже вимоги заявника щодо визнання дій державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, які виразились у винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, а також скасування вказаної постанови є законними та обґрунтованими.

Судові витрати по справі стягненню не підлягають, оскільки не понесені заявником..

Керуючись ст.ст. 383-386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» на дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2,- задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 в частині винесення постанови від 21 січня 2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП №34126077, неправомірними та скасувати зазначену постанову.

Зобовязати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 чи іншу посадову особу державної виконавчої служби повідомити публічне акціонерне товариство «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» відповідний рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого авансування витрат, повязаних з проведенням оцінки заставного майна банку у виконавчому провадженні № №34126077.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Руденко