Справа № 462/931/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в особі Львівської обласної дирекції про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення з ВАТ «НАСК «Оранта» 23270,20 грн. страхового відшкодування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17.01.2014 року з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-2109, номерний знак НОМЕР_1, сталася ДТП, в якій пошкоджено належний йому автомобіль «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_2. Оскільки цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано в НАСК «Оранта», він звернувся до відповідача із заявою про виплату йому страхового відшкодування. 14.04.2014 року його було письмово повідомлено про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 23270 грн. З вказаною сумою відшкодування він погодився, однак, такого не отримав, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, який подав заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить слухати справу за його відсутності та без участі представника відповідача, яка представила заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності (заяви в матеріалах справи), що суд вважає за можливе, оскільки це відповідає вимогам ст.158 ЦПК України, а матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.01.2014 року на автодорозі Львів-Тернопіль, з вини водія автомобіля ВАЗ-2109, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 сталася ДТП за участю автомобіля «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1, в результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження.

Довідкою, виданою інспектором ДПС ДАІ Пустомитівського РВ ОСОБА_1 підтверджується, що 17.01.2014 року о 21.50 год. на 15+450 км а/д Львів-Тернопіль Пустомитівського району внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_3, одержав механічні пошкодження (а.с. 8 зв.).

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 20.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. ( а.с.6 зв.).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 16.11.2013 року на підставі поліса № АС 5880774, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта». Дія поліса поширювалась на період з 17.11.2013 року до 16.11.2014 року і він був чинним на час ДТП.

Відповідно до ст.ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов'язково.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу .

Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його ( п. 36.2 ст. 36 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 20.01.2014 року повідомив страховика НАСК «Оранта» про дорожньо-транспортну пригоду, 04.03.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а 01.07.2014 р. подав повторно заяву в якій просив пришвидшити виплату страхового відшкодування.

Між тим, відповідно до автотоварознавчого дослідження № ВС0184АХ-05.02/5 від 05.02.2014 року ринкова вартість транспортного засобу «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_3, становить 60780,20 грн., а ватрість відновлювального ремонту - 63314,34 грн, відтак враховуючи положення ст.30 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним і його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транпортної пригоди.

Оскільки відповідно до проведеного маркетингового дослідження № 6065 від 05.04.2014 року вартість залишків автомобіля «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_3, складає 37000 грн., то згідно розрахунку страхового відшкодування НАСК «Оранта» від 14.03.2014 року і страхового акту № ОЦВ-14-531/1 від 14.03.2014 року, сума страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль позивача, становить 23270,20 грн.

З листа НАСК «Оранта» від 14.04.2014 року скерованого на адресу ОСОБА_1 (а.с.7) вбачається, що розглянувши матеріали справи № 531 НАСК "Оранта" було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 23270,20 грн.

Також встановлено, що позивач погодився з такою сумою страхового відшкодування, однак така не виплачена відповідачем, як на час подання позову, так і на час судового розгляду, а тому, з огляду на наведені положення законодавства, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ВАТ «НАСК «Оранта» 23270,20 грн. страхового відшкодування є підставними, грунтуються на законі, відтак такі слід задовольнити.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачена сума судового збору 243,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 209-215 ЦПК України, ст.ст. 979, 981, 988, 1166, 1186, ЦК України, ст.ст. 7, 25 Закону України «Про страхування», ст.ст. 5, 6, 9, 22 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 23270,20 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.