Ухвала

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), ОСОБА_3 мотивуючи свої вимоги тим, що при укладенні договору поруки №18-Ф/08-09-Р від 25 липня 2008 року, були порушені житлові права та інтереси її неповнолітнього сина, якому на праві власності належить 2/3 частини АДРЕСА_1. Просила визнати договір поруки від 25 липня 2008 року, укладений між ПАТ «Укргазбанк», ОСОБА_3 та нею недійсним.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляцій суд, керуючись положеннями ст. ст. 215, 553, ЦК України, ст. 177 СК України, ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» вірно виходив із того, що договір поруки не є договором щодо розпорядження нерухомим майном, право власності на яке належить неповнолітній особі, а відтак укладення такого договору без згоди органу опіки і піклування відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання недійсним договору поруки.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ