Рішення

Іменем України

28 серпня 2015 року

Тебовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Бойко І.І.

при секретарі Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, до ОСОБА_4 сільської ради, Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права влсності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,звернулися до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області про визнання права власності, в якій просить визнати за ними право власності на колишній колгоспний двір: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що у с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, посилаючись на мотиви, вказані в позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просять їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР 24 жовтня 1989 року, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований у с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, дійсно належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_5 та складається з 4-х членів.

Згідно довідки виданою виконкомом ОСОБА_4 сільської ради від 15.07.2015 року №57 станом на 24 жовтня 1989 року до житлового будинку, що в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, головою колгоспного двору був ОСОБА_5 та були зареєстровані: дружина -ОСОБА_1, син- Яєчник ОСОБА_6, син- Яєчник ОСОБА_7.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ИД №165593, ОСОБА_5 помер 25.01.2014 року, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

07 грудня 2009 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_2 належне йому усе його майно.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_5 не змінювався та не скасовувався.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій вихідний № 968/02-14 від 30 червня 2014 року виданої завдувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 виявлено, що відсутні правовстановлюючі документи на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області та виявлено що це колгоспний двір без виділення частки кожного окремо.

Отже після смерті батька ОСОБА_5 за заповітом 1/4 частину будинку із надвірними будівлями, що у с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області спадкує ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_2 вступив в оперативне управління спадковим майном після смертіЯєчника ОСОБА_9, а тому вважається такими, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її.

На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити. Виділити ОСОБА_1 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, як члену колишнього колгоспного двору та визнати право власності на неї. Виділити ОСОБА_2 2/4(1/2)частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської областіз яких: на 1/4 частку він має право як член колишнього колгоспного двору, а 1/4 частки спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 (свідоцтва про смерть, серія І-ИД №165593 ) за заповітом та визнати право власності на неї. Виділити ОСОБА_3, 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, як члену колишнього колгоспного двору, та визнати право власності на неї.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174 ЦПК України 1223, 1261, 1267,1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської областіз яких: на 1/4 частку він має право як член колишнього колгоспного двору, та 1/4 частки спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 (свідоцтва про смерть, серія І-ИД №165593) за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, на яку вона право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Соколів, вул. Шевченка №3, Теребовлянського району Тернопільської області, на яку він право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий