Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1096/15 Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

31 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та ОСОБА_3 є двоюрідними сестрою та братом ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина, до складу якої входять квартира АДРЕСА_1, земельна ділянка та вклади. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_10 не залишив. Спадкоємців першої та другої черги немає.

Спадкоємцями третьої черги в порядку представлення є вона, ОСОБА_3 та третя особа по справі - , ОСОБА_8

Спадкоємцями п'ятої черги є: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7

Відповідачі по справі у визначений законом строк звернулись з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, яким була відкрита спадкова справа № 52 за 2013 рік (номер у спадковому реєстрі 54640886).

Вона не змогла своєчасно звернутися з заявою про прийняття спадщини, оскільки не зала про смерть ОСОБА_10.

Спадкодавець був усамітненою особою, вів закритий спосіб життя, з родичами практично не спілкувався і не підтримував зв'язок, до своєї квартири нікого не допускав. Його постійно доглядала ОСОБА_5, яка лише напочатку 2014 року повідомила їй про смерть ОСОБА_10 По цій причині із заявою про прийняття спадщини вона звернулась 11 лютого 2014 року.

Оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину, не надали згоди на подання нею заяви після закінчення вищевказаного строку, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 було винесено постанову від 12 лютого 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Вважає, що вона має право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 в порядку представлення після смерті її батька ОСОБА_12, однак з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Також посилалась на те, у свідоцтві про народження ОСОБА_10, серії НОМЕР_1 від 21.11.1990 року, яке було відновлено у зв'язку із втратою оригіналу, не міститься дані про батьків. Як її було повідомлено в Оріхівському РАЦС, в наслідок пожежі дані відомості були втрачені.

На підставі зазначеного, просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, як двоюрідними братом та сестрою. Визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, як двоюрідними братом та сестрою.

Визначено для ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, наданим доказам, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд повинен зазначити крім іншого про те, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він не знав про факт смерті спадкодавця.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 1269 ЦК України, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10, який на момент смерті проживав один у АДРЕСА_2. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_10 не склав. Спадкоємців першої та другої черги немає ( а. с. 17 т. 1 ).

Спадкоємцями третьої черги в порядку представлення є ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8

Спадкоємцями п'ятої черги є: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_7 ( а. с. 10-18 т. 1 ).

Відповідачі по справі звернулись з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, яким була відкрита спадкова справа № 52 за 2013 рік (номер у спадковому реєстрі 54640886) ( а. с. 98-167 т. 1 ).

ОСОБА_4 до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_13І звернулася лише 11 лютого 2014 року. Оскільки жоден спадкоємець не надав згоди на подання ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини після закінчення шестимісячного строку, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 було винесено постанову від 12 лютого 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій ( а. с.168-169 т. 1 ).

Відповідно до частини 2 статті 214 ЦПК України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 статті 1272 ЦК України не застосовуються.

У роз'ясненнях, які містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", викладено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Натомість, суд першої інстанції вважав поважною причиною пропуску ОСОБА_4 строку на подання заяви про прийняття спадщини її суб'єктивну непоінформованість про смерть спадкодавця.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач не надав будь-яких доказів, які підтверджують, що строк був пропущений з поважних причин та причини його пропуску пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача.

Сама по собі необізнаність позивача про смерть спадкодавця не може бути поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи, наявних у справі доказів, позивач не довела, що встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними для них труднощами для вчинення цих дій.

Крім того, за змістом статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз'яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлено, що підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 необхідно позивачці для подальшої реалізації спадкового права.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки вимоги ОСОБА_4 в частині визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягають задоволенню, відсутні передбачені законом підстави для задоволення її заяви про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем, так як такий факт у даному випадку не породжує юридичні наслідки і від його встановлення не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав позивача.

Згідно з пунктів 2, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі..

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: