Справа № 539/1422/14-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі - Яценко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна в натурі.

Свій позов мотивував тим, що 17.07.1999 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб.

Сумісне життя з відповідачкою не склалось і в 2011 році рішенням суду шлюб між ними було розірвано.

Під час проживання в шлюбі ними, за спільні кошти було придбано житловий будинок А-1, площею 44,1 кв.м та паркан за адресою: АДРЕСА_1, а також приватизована земельна ділянка, площею 0,0577 на ім.»я ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2013 року було визнано вищевказане домоволодіння спільним сумісним майном його та ОСОБА_2 та визнано за ним і відповідачкою ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.02.2014 року земельна ділянка, що розташована під домоволодінням була визнана спільним сумісним майном та визнано за ним і відповідачкою ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному.

Він вважає, що виділення в натурі його ? частки домоволодіння та ? частки земельної ділянки є невід»ємні між собою позовні вимоги.

Оскільки дійти згоди з відповідачкою ОСОБА_2 про поділ майна у добровільному порядку вони не можуть, він вимушений був звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 прохає суд поділити в натурі по 1/2 частці між ним та відповідачкою ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області, яке складається з житлового будинку А-1, площею 44,1 кв.м та паркану, а також поділити в натурі по 1/2 частці між ним та відповідачкою ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0577 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 Полтавської області. Судові витрати прохає розділити між ним та відповідачкою порівну.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, прохав його задовольнити.

Відповідачка позов не визнала, пропонувала відповідачу виплатити йому вартість 1/2 частини спільного сумісного майна подружжя.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали, докази справи, вважає, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частина перша статті 71 СК України встановлює, що майно, що є об"ктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 17.07.1999 року між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб.

Сумісне життя з відповідачкою не склалось і в 2011 році рішенням суду шлюб між ними було розірвано.

Під час проживання в шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано житловий будинок А-1, площею 44,1 кв.м та паркан за адресою: АДРЕСА_1, а також приватизована земельна ділянка, площею 0,0577 на ім»я ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02.09.2013 року було визнано вищевказане домоволодіння спільним сумісним майном його та ОСОБА_2 та визнано за ним і відповідачкою ОСОБА_2 по 1/2 частині кожному.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 05.02.2014 року земельна ділянка, що розташована під домоволодінням була визнана спільним сумісним майном та визнано за позивачем і відповідачкою по 1/2 частині кожному.

У зв"язку з тим, що з приводу поділу житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, необхідні були спеціальні знання, 20.06.2014 року ухвалою суду (а.с.34) була призначена судова будівельно-технічна експертиза щодо визначення варіанту розподілу по 1/2 частині житлового будинку .

На підставі вищезазначеної ухвали експертом Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім.засл. проф. М.С. Бокаріуса, був виготовлений висновок судової будівельно-технічної експертизи від 22.10.2014 року, в якому експертом було визначено 3 варіанти розподілу житлового будинку (а.с.39-53).

Відповідно до ст.152 ЖК України, переобладнання та перепланування житлового будинку, що належить громадянам на праві власності проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

26.11.2014 року рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради № 291 (а.с.65) надано дозвіл на перепланування та переобладнання житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, за умови погодження варіантів розподілу з відділом містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради.

Однак, Відділ містобудування та архітектури виконкому Лубенської міської ради не погодив висновок судової будівельно-технічної експертизи, у зв"язку з відсутністю у висновку порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, господарських споруд та прибудови до будинку "а-1", яка побудована на підставі рішення виконкому № 112 від 24.05.2006 року (а.с.75).

Таким чином, враховуючи вимоги ст.152 ЖК України, суд вважає, що виконавчим комітетом місцевої Ради фактично не надано дозвіл на проведення перепланування та переобладнання спірного житлового будинку.

З метою вирішення питання щодо визначення варіантів розподілу земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1, 09.12.2014 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду було призначено судову земельно-технічну експертизу (а.с.78) . Але в подальшому, позивач, не добросовісно користуючись наданими йому процесуальними правами, відмовився сплачувати вартість вищевказаної експертизи та надавати експерту додаткові матеріали, необхідних для проведення судової експертизи. Свою відмову мотивував тим, що він взагалі не погоджується із жодним варіантом розподілу будинку, зазначеного в судовій будівельно-технічній експертизі від 22.10.2014 року.

Сторони, в подальшому, не виявили бажання призначити повторну або додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

Враховуючи те, що виконавчим комітетом місцевої Ради фактично не надано дозвіл на проведення перепланування та переобладнання спірного житлового будинку, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, на підставі ст.152 ЖК України, ст.ст.63, 71 СК України, ч.2 ст.370 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна в натурі - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С. В.