УХВАЛА

іменем україни

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ПАТ «ПриватБанк» (далі-банк) звернулося до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 5 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №IFVWGA00000027, за яким банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит в розмірі 30 тис. доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 5 вересня 2017 року.

У зв'язку із невиконанням своїх зобов'язань у позичальника ОСОБА_4 утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 58 436, 76 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 5 вересня 2007 року було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку кредитору будинок загальною площею 105, 30 кв.м., житловою площею 67, 00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 189 375 грн.

Посилаючись на наведене, банк просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 58 436, 76 доларів США, що еквівалентно 466 909, 73 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 105, 30 кв.м., житловою площею 67, 00 кв.м., який розташований за адресою: Івано-Франківська область, Косівський район, с. Рожнів, вул. Бойчука, 101 та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки).

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 5 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам ухвалене у справі рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 5 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №IFVWGA00000027, за яким банк надав позичальнику у строкове платне користування кредит в розмірі 30 тис. доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 5 вересня 2017 року.

У зв'язку із невиконанням своїх зобов'язань у позичальника ОСОБА_4 утворилася заборгованість по кредитному договору у розмірі 58 436, 76 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 5 вересня 2007 року було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку кредитору будинок загальною площею 105, 30 кв.м., житловою площею 67, 00 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 Обумовлена сторонами договору ціна предмету іпотеки дорівнює 189 375 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із його безпідставності.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із положень ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Проте повністю погодитися з таким висновком судів не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Таке право передбачене і п. 4.1. договору іпотеки.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон).

Нормами Закону встановлено тимчасову заборону у визначених цим законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, яке вважається предметом іпотеки згідно з ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: 1) таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; 2) загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст.ст. 213-214, 316 ЦПК України не звернув уваги, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону (постанова ВСУ №6-58 цс 15 від 27 травня 2015 року).

З огляду на викладене ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не можна вважати законними та обґрунтованим, воно підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік