Волноваський районний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання Денисенко Н.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -

В С Т А Н О В И В :

19.10.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитини повноліття починаючи з моменту народження дитини та на своє утримання. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак починаючи з моменту народження на її утримання добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки з моменту народження дитини. Окрім того зазначає, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому потребує матеріальної допомоги, тому просить стягнути аліменти з відповідача на її користь на своє утримання щомісячно по 400 гривень, починаючи з моменту народження дитини до досягнення нею трьох років.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності за участю її представника ОСОБА_1П, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на те, що починаючи з 21.05.2015 року позивач отримала статус особи, тимчасово переміщеної та проживає на території с. Благодатне Волноваського району. Раніше вона неодноразово зверталась до відповідача за матеріальною допомогою на утримання доньки та він обіцяв її надавати, однак до теперішнього часу грошових коштів від відповідача позивач не отримувала, а його посилання на придбання речей для дитини нічим не підтверджені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, Позовні вимоги визнав частково, надав заперечення в яких зазначив, що на теперішній час перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як діяльність шахти імені Баракова ПАТ «Краснодонвугілля», де він працює, призупинена, інших доходів він не має та інше, тому вважає, що розмір заявлених позовних вимог завищений. Згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини доходів на утримання дитини до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позову та 200 гривень на утримання дружини, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Суд, зясувавши позицію сторін, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

10.08.2013 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД №166771, виданим виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області, актовий запис №75 (а.с. 3).

Від спільного життя в них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження 1-НО №676551 (а.с. 4)

На теперішній час дитина проживає з матірю позивачем, що вбачається з довідки №1438-016058 від 21.05.2015 року про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО (а.с. 6).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує (стаття 182 СК України): стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач не довів факт належного виконання свого обов'язку утримувати доньку ОСОБА_4 до її повноліття, не надав доказів скрутного матеріального становища, придбання ним дитячих речей, чим не виконав вимоги статті 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Тому, беручи до уваги вищенаведене, та той факт, що між сторонами існують суперечки та неузгодженість щодо спільного утримання дитини, в той час як закон покладає обов'язок щодо утримання дітей рівною мірою на обох батьків, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти саме в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття

Згідно з частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до частини 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнім від їх сплати, тому позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача за минулий період не підлягають задоволенню, а повинні стягуватись з дня предявлення позову.

Згідно статей 80,84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини аліментів на своє утримання до досягнення дитиною 3 років. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Також частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, що не оспорюється сторонами, підтвердження, що він на теперішній час не отримує заробітну плату, суду не надано, та в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Позивач проживає одна із дитиною, що підтверджено довідкою, наявною в матеріалах справи, самостійно матеріально її утримує.

З довідки УСЗН Волноваської РДА від 11.11.2015 року №05-11/7287 вбачається, що позивач з червня 2015 року перебуває на обліку в управлінні та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в сумі 860,00 гривень.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 400 грн. щомісячно, однак, зважаючи на зазначене вище з дня подання позову до суду, а не з моменту народження.

Оскільки позивача при пред'явленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на його користь, суд, у відповідності до вимог, передбачених статті 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача в дохід держави судових витрат в сумі 487,20 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 80, 84, 180-183, 191 СК України, статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) грошові кошти (аліменти) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, починаючи з 19.10.2015 року та до досягнення дитиною віку 3 років, тобто до 07.05.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Рішення допускається до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.І. Аксьоненко

18.11.2015