Провадження №2/761/5416/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення сум,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.08.2014 р. між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського вкладу, який складається з договору-заяви № 300937/47148/7-14 на 7 місяців та Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків. За умовами договору позивач передала банку строком на 7 місяців грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., а банк взяв н себе зобовязання нараховувати та виплачувати проценти із розрахунку 25% річних. Станом на 28.04.2015 р. відповідач не повернув грошові кошти та не виплатив проценти у розмірі 907,36 грн. за період з 06.03.2015 р. по 28.04.2015 р. Після спливу строку договору позивач неодноразово звертався до банку з вимогою про повернення коштів, проте банк не виконав свої зобовязання. За таких обставин позивач просить суд стягнути на її 7000,00 грн., 39 750,00 грн. пеню згідно з ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» з суми заборгованості за договором, 108,65 грн. суму 3% річних з суми заборгованості за договором, 907,36 грн. за час фактичного користування грошима.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань від нього в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПКУ України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір-заяву № 300937/47148/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 7 місяців у національній валюті за умовами якого позивач передала банку грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. Процентна ставка за договором 25% річних.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором.

Після закінчення строку дії договору ОСОБА_1 звернулась до відповідача з вимогою повернути грошові кошти та нараховані проценти.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). При цьому за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які перебувають на його рахунку, не допускаються, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Як зазначає позивач, банк не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув грошові кошти.

Під час розгляду справи доказів, які б свідчили про виконання ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вимог ОСОБА_1 отримано не було.

Згідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач надав розрахунок, який було перевірено в судовому засіданні, відповідно до якого сума боргу з урахуванням індексу інфляції становить 27 700,00 грн.,3% річних за період прострочення (54 дні) 108,65 грн., сума нарахованих відсотків за час фактичного користування 907,36 грн.

Зважаючи на встановлені обставини, беручи до уваги ту обставину, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання, суд приходить до висновку про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 зазначені суми, а всього - 28 716 грн. 01 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача суму у розмірі 39 750,00 грн. пені, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Зважаючи на те, що статтею 10 Закону України передбачені права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг), суд вважає за можливе відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.3,11,57,60,88,169,212-215,224-226ЦПК України,ст.ст. 525,526, 1058,1060,1061 України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 28 716 грн. 01 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір у розмірі 287 грн. 16 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: