справа №240/517/15-ц
провадження № 2/240/265/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого: судді Попович І.А.

при секретарі: Камак О.О.

за участі:

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 23619,71 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2007 року, яка складається з 5245,31 грн. - заборгованості за кредитом; 12792,81 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3980,65 грн. - заборгованості по комісії за пенею та комісією; штрафів: 500 грн. - (фіксована частина); 1100,94 грн. (процентна складова), та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 33 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015 рік має заборгованість - 23619,71 грн., яка складається з: 52454,31 грн. - заборгованості за кредитом; 12792,81 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3980,65 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафів: 500 грн. - (фіксована частина); 1100,94 грн. (процентна складова),

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності в якій не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.40).

Відповідач в судовому засіданні визнала, що отримала кредитну картку від позивача та отримувала кошти по карті, пояснивши, що в 2007 році за місцем роботи отримала кредитку карту Приватбанку, користувалася нею та щомісяця сплачувала позивачу на погашення заборгованості відповідну суму, про яку дізнавалася з СМС повідомлень банку. В 2008 році її звільнили з роботи, вона зателефонувала до банку на гарячу лінію і дізналася, що для закриття заборгованості їй потрібно сплатити 700 грн. Вона сплатила цю суму та перевіривши рахунок в банкоматі з'ясувала що за нею значиться заборгованість в розмірі, як вона пам'ятає 2900 грн. Вона знов зателефонувала до банку та отримала роз'яснення про те це збій програми, але доказів на підтвердження цього вона не має. В 2014 році, вона як член виборчої комісії відкривала рахунок в Приватбанку для отримання заробітної плати та отримувала заробітну плату на картку-копілку з якої ніяких відрахувань позивач не проводив. Місце мешкання вона не міняла, її знає все село тому вважає, що позивач міг звернутися з позовом до суду раніше, а її шість років ніхто не хвилював. Наявність в матеріалах, що позивач долучив до позову, копії її паспорту з реєстрацією місця проживання від 12.04.2011 року пояснила тим, зазначений документ вона надавала до банку при відкритті рахунку в 2014 році і вона не могла його надавати позивачу в 2007 році при отримані кредитної картки. Вважає себе винною в тому, що не прийшла до банку та не закрила рахунок. При укладені з нею договору представник банку повідомив, що строк дії картки складає три роки.

В судовому засіданні відповідач заявила клопотання про застосування позовної давності та надала письмову заяву про застосування позовної давності (а.с.50).

Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність та відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до загальних правил перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через звернення до суду.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно роз'яснень викладених у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-14 цс 14, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами під час розгляду справ, за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

За вимогами ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2007 року відповідач уклав з ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір, що складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-13). Базова ставка процентів на місяць за вимогами розділу 4 Банковськи послуги Заяви, становить 3,0%. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік.

Пунктом 4.8 Умов та правил надання банківських послуг, передбачений обов'язок банку продовжити строк дії Карти з новою датою закінчення строку дії, за наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

За вимогами п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі не виконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушені клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову.

Відповідно до вимог пункту 9.1 Умов та правил надання банківських послуг, утримувач доручає банку в будь-який час та без укладення будь-яких додаткових угод: - призупинити чи припинити дію Карти, чи - відмовити в її продовжені, заміні чи видачі нової Карти, чи - надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Карту, - якщо Утримувач більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов'язкового платежу. Пунктом 9.4 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що у випадку наявності перевитрат Платіжного ліміту по карті та непогашення його Клієнтом протягом 6 місяців, карта закривається, наступне відновлення карти можливе тільки після повного погашення заборгованості. За вимогами п. 9.6 Умов та правил надання банківських послуг, при відсутності на Картрахунку Карти грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банка для продовження дії Карти та при ненадходжені грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення дії Карти, Банк стягує комісію за обслуговування рахунку відповідно діючим тарифам. Зазначена комісія стягується Банком по закінченню зазначеного в цьому пункті строку, щомісячно. У випадку якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Утримувача. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку карти останній закривається. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгірується на такий же строк.

17.07.2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (а.с.16-18).

Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 11.04.2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 станом на 30.06.2015 рік, заборгованість за кредитом становить - 5245,31 грн.; заборгованість за відсотками - 12792,81 грн., в тому числі: несплачені відсотками на поточну заборгованість - 12792,81 грн., нарахована комісія - 3980,65 грн.; заборгованість по судовим штрафам - 1600,94 грн. Разом - 23619,71 грн.

27.02.2009 року на рахунок банку надійшла сума погашення за наданим кредитом в розмірі 700.00 грн., 06.07.2009 року в розмірі 5,55 грн.

Сальдо простроченої заборгованості за кредитом станом на 30.11.2010 року становило 5245,31 грн. і в подальшому не змінювалося до останньої дати в розрахунку 30.06.2015 року (а.с.4-6).

Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору, отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника та його поручителя покладено цивільно-правовий обов'язок з поверенння солідарно отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

В зв'язку з чим, суд вважає, що позивач належним чином підтвердив порушення свого права кредитора в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по виконанню договору № б/н від 11.04.2007 року.

З розрахунку заборгованості наданому позивачем (а.с.4-6) вбачається, що останній платіж боржником здійснено в липні 2009 року. Останнє збільшення сальдо простроченої заборгованості за кредитом відбулося 30.11.2010 року та з цієї ж дати зазначене сальдо поточної заборгованості за кредитом в розмірі - 0.00, що було підставою для реалізації Банком свого права передбаченого п. 9.6 Умов та правил надання банківських послуг, закрити відповідний Картрахунок відповідача. За цих же обставин, відповідно до п. 9.4 Умов та правил надання банківських послуг, карта закривається в 6 місячний строк. Пунктом 9.1 Умов та правил надання банківських послуг, банку надано право в будь-який час та без укладення будь-яких додаткових угод: - призупинити чи припинити дію Карти, чи - відмовити в її продовжені, заміні чи видачі нової Карти, чи - надати доручення будь-якому учаснику Міжнародних платіжних систем вилучити Карту якщо утримувач більше одного разу допустив прострочення погашення Мінімального обов'язкового платежу.

Відповідно до наданих позивачем письмових доказів, цими своїми правами він не скористався і звернувся до суду тільки 27.07.2015 року.

Суд також приймає до уваги пояснення відповідача в судовому засіданні про трирічний строк дії картки, оскільки в інший строк у наданих позивачем письмових доказах не зазначений.

Таким чином позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами строку позовної давності.

Оскільки відповідачем в судовому засіданні було заявлено про застосування строку позовної давності та позивач не ставив питання про визнання поважними причини пропущення позовної давності, не навів причин пропущення позовної давності, які суд міг би визнати поважними та захистити його порушене право, то у задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсягу за підставою спливу позовної давності.

Судові витрати позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі зазначеного, ст. 256-258, 260-261, 266-267, 526, 530, 610-612, 1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 23619,71 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2007 року, яка складається з 5245,31 грн. - заборгованості за кредитом; 12792,81 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 3980,65 грн. - заборгованості за пенею та комісією; штрафів: 500 грн. - (фіксована частина); 1100,94 грн. (процентна складова), - відмовити.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 вересня 2015 року.

Повний текст рішення складений 28 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд.

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.