У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Рахівської районної державої адміністрації в Закарпатській області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 не приймає будь-якої участі у вихованні сина, матеріально не забезпечує, має заборгованість по аліментах, участі у духовному, фізичному та моральному розвитку дитини не приймає, його життям не цікавиться, не згадує про існування сина, свої батьківські права використовує лише на шкоду сина та його інтереси. ОСОБА_5 також зазначала, що вона сама виховує вина та утримує його. Наразі син навчається у Чеській республіці.

Рішенням Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в особі представника ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуальної норми права та вірно застосована норма матеріального права.

Доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують, вони зводяться лише до оцінки доказів по справі, з якими не погодилась позивачка.

Відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з положень п. 2 ч. 1 статті 164 СК України, роз'яснень постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» та з того, що позивачкою не доведено умисного нехтування відповідачем своїх обов'язків по вихованню сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України <nau://ukr/2947-14|st141> мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 164 СК України визначено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3)жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 16, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Отже, суди попередніх інстанцій під час розгляду справи даної справи виходити з того, що позбавлення особи батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому вони повно та всебічно з'ясували всі обставини у справі, надали їм належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Рахівської районної державої адміністрації в Закарпатській області, про позбавлення батьківських прав.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович