Справа № 643/2262/15-ц
Провадження № 2/643/2002/15
У Х В А Л А

Іменем України

про повернення заяви

16.03.2015 року суддя Московського районного суду м. Харкова Зінченко Ю.Є. розглянувши заяву ПАТ «Банк «Таврика» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк» Таврика» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Ухвалою від 16 березня 2015 року провадження у справі відкрито.

В заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності та мотивує заяву тим, що на дату подання цієї заяви заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Таврика», згідно рішення складає 497432,30 грн., у звязку з чим існує загроза та ймовірність відчуження ОСОБА_1 власного нерухомого майна, що ускладнить виконання рішення суду або зробить його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, оскільки заявником не необґрунтована необхідність застосування заходів забезпечення позову, не вказано, у чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, не обґрунтована відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, оскільки поданий позов про визнання угоди недійсною є немайновим спором та не стосується попередньо стягнутої за іншим рішенням суду заборгованості. До заяви не додано доказів, що майно, на яке необхідно накласти арешт, на день подання позову до суду належить відповідачу на праві особистої власності та накладення арешту не порушить майнових прав та інтересів інших осіб.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ПАТ «Банк «Таврика» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк» Таврика» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зінченко Ю.Є.