У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради, треті особи: Міське комунальне підприємство «Основаніє», територіальна громада в особі Запорізької міської ради, міський нотаріальний архів м. Запоріжжя, про скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Жовтнева районна адміністрація Запорізької міської ради, міське комунальне підприємство «Основаніє», територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 23 вересня 1986 року на підставі ордера № 4448 їх сім'я у складі трьох чоловік отримала квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_6 (матір та бабуся позивачів) померла у 1994 році, після чого зареєстрованими у квартирі залишились вони. Зазначали, що ніколи не втрачали інтересу до вказаного житла, не відмовлялись від права на користування квартирою, яка до її приватизації 22 вересня 2008 року знаходилась у комунальній власності Територіальної громади в особі Запорізької міської ради. У 2008 році за їх відсутності, за невідомих їм обставин, за позовами незнайомих їм осіб у Жовтневому районному суду м. Запоріжжя відбувся розгляд двох цивільних справ.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2008 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2008 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування зазначеною квартирою, та про зміну договору найму.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2008 року скасовано реєстрацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зазначеній квартирі та зареєстровано ОСОБА_3 у житловому приміщенні.

Дізнавшись про наявність зазначених судових рішень, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили їх в установленому законом порядку, в результаті чого вказані судові рішення було скасовано. У задоволенні позовів ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 квітня 2013 року в порядку повороту виконання рішення поновлено реєстрацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Однак ОСОБА_3, після приватизації квартири, без їх участі та згоди, 30 січня 2009 року уклав з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу вказаної квартири.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 3 ст. 215 ЦК України просили суд скасувати розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 19 вересня 2008 року № 853-р «Про приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1»; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло № 326 від 22 вересня 2008 року, видане ОСОБА_3 згідно з розпорядженням голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 19 вересня 2008 року № 853-р «Про приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1»; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_4 - чоловіком, за згодою дружини останнього - ОСОБА_5, який був посвідчений 30 січня 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., без участі та без згоди заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, припинити право власності на указану квартиру, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 січня 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П.

У січні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред'явили зустрічний позов, у якому просили визнати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР. Позовні вимоги мотивували тим, що відповідачі втратили право користування зазначеним жилим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ній понад шість місяців та вибуттям на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 19 вересня 2008 року № 853-р «Про приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1».

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на житло № 326 від 22 вересня 2008 року, видане ОСОБА_3 згідно розпорядження голови Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради від 19 вересня 2008 року, № 853-р «Про приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_1».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_4 - чоловіком, за згодою дружини останнього - ОСОБА_5, який був посвідчений 30 січня 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., реєстраційний номер 105, без участі та без згоди заінтересованих осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Припинено право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 січня 2009 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. за реєстраційним номером 105.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що рішеннями суду, які набрали законної сили, поновлено права ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користування спірною квартирою і було встановлено відсутність у ОСОБА_3 права на користування, найм спірної квартири та реєстрацію у ній.

Оскільки приватизація спірної квартири здійснена з порушенням прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», суди дійшли вірного висновку, що оспорюване розпорядження, а також отримане ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру підлягають визнанню недійсними.

Також судами встановлено недійсність договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_3 не набув у встановленому законом порядку права власності на спірну квартиру.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, районний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що на час проживання у спірній квартирі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позивачі за первісним позовом не могли проживати в цій квартирі у зв'язку з незаконним позбавленням їх житла.

Крім того, апеляційним судом вірно зазначено, що вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням не підлягають до задоволення, у зв'язку із визнанням договору купівлі-продажу указаної квартири від 30 січня 2009 року недійсним.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2124/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова