№ 556/269/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2015 дата розгляду справи

Володимирецький районний суду Рівненської області у складі:

головуючого - судді Поровського В.А.

за участю секретаря Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирецького районного суду Рівненської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2009 р. із відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі по 20 (двадцять) грн. щомісячно з 28 вересня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час обставини змінилися, дитина підросла та має більші потреби, віідвідує дошкільний заклад, який необхідно оплачувати, дитину одягати.ю у звязку зчим її матеріальне становище ускладнилось, відповідач у свою чергу має неофіційну зарплату.

Оскільки відповідач не працює, не має регулярного доходу, аліменти сплачує рідко і у незначній сумі, тому позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей з твердої грошової суми 20 грн. на 385, 80 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засіданні порзивачка не з'явилась, про те наддала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, в обґрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

В судове засіданні відповідач на 03.04.2015 року на з'явився, про те надіслав 13.03.2015 року до суду клопотання, в якому просить розгляд справи провести без його участі, позов не визнав. Пояснив, що на даний час не працює, у зв'язку з втратою працездатності, та зазаначає що, не має змоги сплачувати аліменти. Просить відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Вивчивши пояснення сторін та дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на даний час обставини змінилися, дитина підросла та має більші потреби, віідвідує дошкільний заклад, який необхідно оплачувати, дитину одягати.ю у зв'язку зчим її матеріальне становище ускладнилось, відповідач у свою чергу має неофіційну зарплату.

Відповідач, на даний час не працює, у зв'язку з втратою працездатності, та зазаначає що, не має змоги сплачувати аліменти.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Так, згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13, котре згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковим для всіх судів України.

Враховуючи те, що відповідач на день ухвалення рішення про стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі, однак після цього обставини змінились, дитина потребує більших матеріальних потреб, що у відповідності до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі і свідчить про зміну матеріального стану та з урахуванням вищенаведеного рішення ВСУ, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів шляхом зміни способу його присудження, тобто змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 28 жовтня 2009 р. .

При цьому, твердження відповідача, що він є непрацездатним, тому не має змоги сплачувати аліменти не заслуговують на увагу, оскільки він є працездатною особою молодого віку, жодних висновків та довідок МСЕК, крім епікрізів до виконання робіт не встановлено, а тому має змогу працевлаштуватись і обставина відсутності роботи не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Водночас, згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Визначаючи розмір аліментів суд бере до уваги, що рішенням Володимирецького районного суду від 28.10.2009 р. із відповідача вирішено стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 20 (двадцать) грн. щомісячно, а також ту обставину, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері та з метою забезпечення інтересів дітей та захисту їхнього права на утримання батьками, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів до 385,80 грн. щомісячно на дитину.

Керуючись ст. ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України ст.ст. 183, 184, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.10.2009 року р. з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліменти в твердій грошовій сумі по 20 (двадцать) грн. щомісячно на 385 (триста вісімдесят п'ять) грн. 80 коп. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного руду Рівненської області через Володимирецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

С У Д Д Я :

Поровський В.А.