Справа № 577/1996/15-ц
Провадження № 2/577/674/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Гузь-Левицькій І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Орлан-Транс-Груп» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 відповідача заборгованість в сумі 3805 грн. 80 коп. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач працював на підприємстві на посаді водія, неодноразово перебував в службових відрядженнях в межах України та закордоном, отримував пластикові картки ТОВ "Вог Рітейл" та ТОВ "Е100УА" для заправки дизельним паливом транспортних засобів для виконання транспортних завдань. Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_1/НОМЕР_2 згідно подорожнього листа № 495108 від 06.01.2015 року за маршрутом Україна-Німеччина-Україна ним необґрунтовано допущено перевитрату 232 літру дизельного палива на загальну суму 3979 грн. 83 коп. Крім того, відповідачем порушено норму наказу № 48 від 29.05.2014 року "Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконання транспортного завдання", при заїзді на автомобіля на територію України 18.01.2015 року в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилося 211 літрів дизельного палива (замість 50 літрів), що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на териорії України та Польщі на суму 296 грн.88 коп. Зважаючи на погодні умови при виконанні даного транспортного завданні на збитки підприємства списано 100 літрів палива на суму 1896 грн. 82 коп. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 2379 грн. 89 коп. Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_1/НОМЕР_2 згідно подорожнього листа № 495124 від 28.01.2015 року за маршрутом по Україні відповідачем необґрунтовано допущено перевитрату 46 літрів дизельного палива на загальну суму 809 грн. 79 коп. Під час виконання перевезення на автопоїзді НОМЕР_3/НОМЕР_4 згідно подорожнього листа № 495125 від 30.01.2015 року за маршрутом Україна-Бельгія-Україна відповідачем необґрунтовано допущено перевитрату 29 літрів дизельного палива на загальну суму 616 грн. 12 коп. Загальна сума збитків, завдана підприємству відповідачем перевитратою палива становить 3805 грн. 80 коп. 25.02.2015 року відповідач ОСОБА_1 звільнений із підприємства за власним бажанням. Проте, сума збитків, завданих перевитратою пального ним підприємству не відшкодована, у зв'язку із чим просить стягнути таку з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 36).

Відповідач ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечує та пояснив, що у нього перед позивачем немає ніякої заборгованості. Якщо б у нього існував борг, то йому не підписали б обхідний лист при звільненні та не звільнили б з роботи. При здійсненні перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна, автомобіль мав технічні неполадки, дійсно ним було допущено перевитрата палива, але вона була списана за рахунок підприємства. Автомобілі, які використовуються позивачем зношені та старі, а тому ті витрати, які передбачені наказом не відповідають дійсності та не можуть враховуватися.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 132 КЗпП України шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно п.6 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" встановлено, що відповідно до п.6 ст. 134 КЗпП України матеріальна відповідальність в повному розмірі покладається на працівника у випадках, передбачених окремими законодавчими актами.

За чинним законодавством така відповідальність може бути покладена, зокрема, за шкоду, заподіяну: перевитратою пального на автомобільному транспорті, розкраданням, знищенням (зіпсуттям), недостачею або втратою дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння та валютних цінностей; витратами підприємства, установи, організації на навчання у вищому навчальному закладі молодого фахівця в разі його звільнення з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни чи за власним бажанням без поважних причин протягом трьох років з часу прийняття на роботу за направленням.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 18.08.2010 року перебував у трудових відносинах із товариством з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп», був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів для перевезення вантажів у міжміському, міжобласному та міжнародному сполучення на вантажні автомобілі з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю (а.с.6, 46). 25.02.2015 року відповідач звільнений з роботи за власним бажанням (а.с.7).

Згідно подорожнього листа № 495108 від 06.01.2015 року ОСОБА_1 виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна (а.с.8), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.9) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 1654 літрів дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом № 45 від 11.08.2010року "Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива"(а.с.15) повинен був витратити 1422 літри дизельного палива, відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 232 літри на суму 3979 грн.83 коп. Крім того, відповідачем при виконанні даного перевезення порушено норми наказу № 48 від 29.05.2014 року "Про дотримання правил заправки дизельним пальним при виконання транспортного завдання" (а.с 20), згідно якого при вході на територію України з території Польщі кількість палива в паливних баках автомобіля не повинна перевищувати 50 літрів. Однак, при заїзді автомобіля на територію України в паливних баках згідно подорожнього листа знаходилося 211 літрів дизельного палива, що завдало підприємству збитків у вигляді різниці вартості палива на території України та Польщі на суму 296 грн. 88 коп. Зважаючи на погодні умови при виконанні даного транспортного завданні на збитки підприємства списано 100 літрів палива на суму 1896 грн. 82 коп. Загалом збитки, завдані відповідачем при виконанні даного перевезення склали 2379 грн. 89 коп.(а.с. 9).

Згідно подорожнього листа № 495124 від 28.01.2015 року ОСОБА_1 виконував перевезення за маршрутом по Україні (а.с.10), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.11) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 252 літрів дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом № 45 від 11.08.2010 року "Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива"(а.с.15) повинен був витратити 206 літрів дизельного палива, відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 46 літрів на суму 809 грн. 79 коп.

Згідно подорожнього листа № 495125 від 30.01.2015 року ОСОБА_1 виконував міжнародне перевезення за маршрутом Україна-Бельгія-Україна (а.с.12), як вбачається із розшифровки пробігу (а.с.13) під час виконання вказаного перевезення відповідачем використано 1674 літрів дизельного палива, в той час як згідно норм витрат палива, затверджених наказом № 45 від 11.08.2010 року "Про затвердження тимчасових базових лінійних норм витрат палива"(а.с.15) повинен був витратити 1645 літрів дизельного палива, відтак, ним допущено понаднормову витрату пального в кількості 29 літрів на суму 616 грн. 12 коп.

Аналізуючі зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що позивачем надано і в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які доводять, що відповідач допустив понаднормову витрату пального. Жодних доказів, які б обґрунтовували таку понаднормову витрату пального відповідачем не надано. Самі по собі пояснення відповідача про те, що під час виконання міжнародного перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна, автомобіль мав технічні неполадки, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідно до Інструкції водія автотранспортних засобів категорії "Е" від 01.11.2005 року, затвердженої директором Львівської філії ТОВ "Орлан-Транс Груп" - В.М. Ігнатьевим (а.с. 49-51), відповідно до п.п. 1, п.п. 23, п.3 згаданої Інструкції, передбачено, що водій автотранспортних засобів перед виїздом зобов'язаний прийняти автотранспортний засіб (тягач, напівпричіп) згідно актів прийому-передачі в технічно справному стані і відповідній комплектації. Технічна справність і комплектність транспортного засобу повинна бути підтверджена підписом чергового механіка в подорожньому листі та підписами посадових осіб підприємства в акті прийому передачі автотранспортного засобу. Суд не приймає до уваги і пояснення відповідача про те, що понаднормова витрата пального під час виконання міжнародного перевезення за маршрутом Україна-Німеччина-Україна була йому списана за рахунок підприємства, оскільки згідно пояснень позивача дійсно, зважаючи на погодні умови при виконанні даного транспортного завданні на збитки підприємства було списано, але лише 100 літрів палива на суму 1896 грн. 82 коп. Суд також критично відноситься до пояснень відповідача про те, що якщо б за ним малася заборгованість, то йому не підписали обхідний лист та не звільнили з роботи, оскільки на копії обхідного листа зазначено, що за ОСОБА_1 наявний перед підприємством борг в сумі 3693 грн. 32 коп.(а.с. 52). Крім того, відповідно до вимог трудового законодавства позивач не мав права у зв'язку з наявною у відповідача заборгованістю не звільнити його з роботи за власним бажанням.

Враховуючи те, що відповідач допустив понаднормову витрату пального, суд вважає можливим стягнути з нього суму завданої позивачу шкоди в розмірі 3805 грн. 80 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого ним при подачі позовної заяви.

Керуючись ст. 130, 132, 134 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 року " Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", ст. 10, 57-60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Орлан-Транс-Груп» 3 805 грн. 80 коп. заборгованості за понаднормову витрату палива та 243 грн. 60 коп. судового збору, а всього 4 049 (чотири тисячі сорок дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання до Конотопського міськрайонного суду апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Буток Т. А.