Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона має у своєму володінні та користуванні квартиру АДРЕСА_1 на підставі ордеру.

Зазначила, що 01 жовтня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір піднайму спірної квартири терміном до 01.11.2008 року та відповідача було зареєстровано у даній квартирі.

Посилаючись на те, що відповідач з 01.10.2008 року по теперішній час не проживає у вищевказаній квартирі, не бере участь в утриманні квартири, його місце знаходження не відоме, позивачка просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти відповідача з реєстраційного обліку.

У судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти постановлення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в газеті "Урядовий кур"єр" № 214(5588) від 17 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні спірне жиле приміщення являє собою однокімнатну квартиру, загальною площею 34.1 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 18). Дана квартира була надана позивачці на підставі ордеру виконавчого комітету районної ради народних депутатів Ленінградського району НОМЕР_1 від 12.02.1986 року (а.с. 9).

01 жовтня 2008 року між позивачкою та відповідачем було укладено договір піднайму житлового приміщення, строком до 01.11.2008 року (а.с. 16-17) та з 07 жовтня 2008 року відповідач зареєструвався у квартирі АДРЕСА_1 ( а.с. 22).

У позовній заяві позивачка зазначила, що відповідач спірною квартирою не цікавиться, з 01.10.2008 року по теперішній час не проживає у вищевказаній квартирі.

Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами від 16.10.2014 року, 28.01.2015 року, 18.03.2015 року, затверджені Директором КП "Галицьке" (а.с. 19-21).

Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 406 ЦК України право користування чужим майном припиняється у разі припинення обставин, які були підставою для встановлення такого права.

Не проживаючи у спірній квартирі жодного дня, відповідач втратив підставу для встановлення йому права на користування житлом як це передбачено ст. 406 ЦК України, строк дії договору, на який його було зареєстровано у квартирі теж скінчився, а відтак позивачка підставно ініціює питання про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватися квартирою.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивачки про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки дане питання не віднесене до компетенції суду та може бути предметом судового розгляду лише в разі відмови відповідних органів зняти ОСОБА_2 з реєстрації на підставі даного рішення відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання».

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а ОСОБА_2 потрібно визнати таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 406 ЦК України, ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 74, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Подільський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна