Справа № 462/9002/14-ц
УХВАЛА

29 січня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач до початку розгляду справи подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поданий ОСОБА_1 позов мотивований тим, що відповідач ОСОБА_2 відмовилася від взятих на себе зобов'язань за договором про надання юридичних послуг, не сплатила адвокату 165178 грн., передбачених умовами договору, на даний час сума заборгованості відповідача становить 203750,69 грн. і у зв'язку з невиконанням зобов'язань продовжує збільшуватись.

Із доданих до заяви матеріалів, а саме: інформаційної довідки № 32576802 від 22.01.2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що дійсно відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Між тим, як видно із заяви про забезпечення позову, доданих до такої матеріалів, а також матеріалів цивільної справи, позивачем не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка не є предметом спору, обгрунтованих причин і належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Також заява позивача не містить належного обґрунтування припущення про те, що відповідач може переоформити спірну квартиру на свою матір з метою утруднення виконання рішення суду.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Однак, відсутні будь-які характеристики квартири, про накладення арешту на яку просить позивач, окрім адреси такої, відтак дані про вартість квартири, що унеможливлює з'ясування питання про співмірність заходу забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач, із заявленими нею вимогами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що заява позивача про забезпечення позову є безпідставною, а тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятидений строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.