Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Рівненський міський суд

в особі головуючого судді Головчака М.М.,

з участю секретаря Панасюк О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом кредитної спілки "Пріоритет" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року кредитна спілка "Пріоритет" звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2,ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Вказували, що 18 вересня 2014 року між кредитною спілкою "Пріоритет" та ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії №04-09/14 з лімітом до 50 000 грн. Згідно п.1.1 Договору кредитної лінії для ОСОБА_2 було надано 41 000 грн.,які остання зобов"язалась повернути із сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору термін кредиту складає 60 місяців. Для забезпечення виконання зобов"язань між кредитною спілкою "Пріоритет" та ОСОБА_4 укладено Договір поруки,відповідно до якого ОСОБА_4 несе солідарну відповідальність поряд із основним боржником. Станом на 25 листопада 2015 року сума заборгованості за вищевказаним договором складає 53 078 грн. 31 коп.,яка складається з 40 696,18 грн. - суми основного боргу, 12 382,13 грн. - відсотків за користування кредитом. Покликаючись на викладені обставини, просили позов задовольнити,стягнути 53 078 грн. 31 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з посиланням на обставини,викладені в позовній заяві. Вказав,що Договір кредитної лінії №04-09/14 від 18 вересня 2014 року між кредитною спілкою та ОСОБА_2 укладений в добровільному порядку із дотриманням всіх вимог ЦК України. ОСОБА_2 отримала 41 000 грн.,які в порушення умов Договору не повертає.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила у задоволенні позову відмовити. Не заперечуючи факту укладення ОСОБА_2 кредитного договору та отримання 41 000 грн.,вказала,що остання не знала що сплачені нею кошти ідуть на оплату саме цього договору.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, що 18 вересня 2014 року між Кредитною спілкою "Пріоритет" та ОСОБА_2 було укладено Договір кредитної лінії №04-09/14, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитну лінію із загальним розміром не бульше 50 000 грн.,а межах якої Позичальник може отримувати будь-які суми та зобов"язується повернути їх на умовах,передбачених цим Договором.

Відповідно до п.2.1 Договору, строк дії договору становить 60 місяців,тобто з 18 вересня 2014 року по 18 вересня 2019 року.

Згідно п.3.1 Договору,плата за користування кредитною лінією (проценти) встановлюється 30% річних,що становить 0,0986% в день,від загальної суми щоденного залишку заборгованості в рамках кредитної лінії, включаючи дату її повернення.

Кошти в сумі 41 000 грн. були надані відповідачці ОСОБА_2 в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором,що підтверджено видатковим касовим ордером від 18 вересня 2014 року.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених умовами Договору.

Згідно зі ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

18 вересня 2014 року між кредитною спілкою "Пріоритет" та ОСОБА_4 укладено Договір поруки,відповідно до якого поручитель зобов"язується перед кредитором відповідати по зобов"язаннях ОСОБА_2

Однак умови договору ОСОБА_2 не виконувала,в результаті чого станови на 25 листопада 2015 року утворився борг в сумі 53 078,31 грн. основного боргу та 1 218 грн. відсотки за користування кредитом.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належними та допустимим доказами.

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що остання не знала про сплату нею коштів за іншим договором,суд оцінює критично так як вказані доводи є лише однобічним твердженнями відповідачки і жодними доказами не підтверджені, а з матеріалів справи вбачається, що остання кошти за Договором отримала,борг кредитній спілці не повернула.

На день ухвалення рішення відповідачі наявний борг не погасили.

За наведених обставин, підстави для стягнення з ОСОБА_2,ОСОБА_4,солідарно, вищевказаної суми заборгованості наявні.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З оглянутого в судовому засіданні платіжного доручення вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

Тому підстави для стягнення з відповідачів солідарно судового збору в зазначеному розмірі також наявні.

На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 88,208, 209, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов кредитної спілки "Пріоритет" до ОСОБА_2,ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2,ОСОБА_4, солідарно, на користь кредитної спілки "Пріоритет" заборгованість за Договором кредиту в сумі 53 078 грн. 31 коп.,витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп.,а всього 54 296 грн. 31 коп. (п"ятдесят чотири тисячі двісті дев"яносто шість грн. 31 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак