Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/290/15 Головуючий у 1 інстанції: Смолка І.О.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 21" січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.07.2012 року між ним та ПАТ "СК "БрокБізнес" укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 006-0040985/015НТ. Предметом страхування є автомобіль марки LEXUS ES 350, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

28.08.2012 року було пошкоджено застрахований автомобіль. Даний факт підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 31.08.2012 року.

На виконання умов зазначеного договору ним в телефонному режимі було повідомлено відповідача про настання страхового випадку.

29.08.2012 року на вимогу представників Відповідача ним було надано пошкоджений автомобіль для огляду та оцінки матеріального збитку та пакет документів для підтвердження обставин страхового випадку.

Сума матеріального збитку, заподіяна внаслідок протиправних дій третіх осіб, згідно звіту 21/08/12 від 31.08.2012 року становить 119428,93 грн. За виготовлення вказаного звіту ним сплачено 400 грн.

Листом від 21.09.2012 року вих. № 1697 відповідач попередив про подовження строків прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування або відмови у виплаті страхового відшкодування на строк до 6 місяців з моменту подання всіх документів для виплати страхового відшкодування. Листом від 14.11.2012 року вих. № 2099 відповідач попросив надати автомобіль для повторного огляду та проведення експертного дослідження, а також надати заяву про виплату страхового відшкодування. Також він отримав лист від 24.01.2013 року № 189-11, в якому відповідач просив надати інформацію чи змінювався власник автомобіля з моменту настання страхового випадку. Звернувшись до Запорізького відділення відповідача, позивач вказав, він продав автомобіль новому власнику за дорученням з правом перереєстрації автомобіля в ДАЇ.

Листом від 27.02.2013 року вих. № 417-11 відповідач відмовив в виплаті страхового відшкодування на підставі п. 13.3.2, 16.1.2, 16.1.6, 16.1.7 договору, оскільки є інший договір добровільного страхування вказаного пошкодженого наземного транспорту, укладений 23.02.2012 року між ним та ПАТ "Страхова компанія Металург" № 131 ИТ/12 зі строком дії до 23.02.2013 року.

Проте, на підставі п. 25.1, 25.1.3. в зв'язку з несплатою внеску дія договору страхування № 131 ИТ/12 від 23.02.2012 року припинена.

Вважає відмову відповідача необгрунтованою та безпідставною.

На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача на його користь 119428,93 грн. страхового відшкодування, 400,00 грн. за послуги оцінювача та 7216,62 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покласти на відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на помилковість висновку суду щодо не набрання чинності договору добровільного страхування транспортних засобів № 006-0040985/015НТ, вихід суду за межі позовних вимог, неналежне дослідження доказів, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходи з того, що ОСОБА_3 вніс страховий платіж 30.07.2012 р. в сумі 3962,79 грн., а за договором передбачено строк внесення першого платежу до 27.08.2012 р. в сумі 3994,75 грн., укладений між ОСОБА_3 та ПАТ "СК "БрокБізнес" договір не набрав чинності та припинив свою дію 28.07.2012 р., а тому вимоги позивача до відповідача про стягнення страхової суми є безпідставними.

З підставами, наведеними судом у рішенні для відмови у позові, не можна погодитися, виходячи з наступного.

Суд дійшов суперечливих висновків, одночасно визнавши, що договір не набрав чинності та припинив свою дію.

Згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України "Про страхування" та ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування

Відповідно до ч. 2 ст. 997 ЦК України, якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред'явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування, якщо інше не встановлено договором.

Страхувальник або страховик може відмовитися від договору страхування в інших випадках, встановлених договором.

За правилами ст. 28 Закону України "Про страхування" договір страхування, припиняється зокрема, у разі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору.

У п.10.1 договору № 006-0040985/015НТ від 27 липня 2012 року, укладеного між сторонами, передбачено, що договір набуває чинності з 00:00 годин дати, що йде з датою надходження страхової премії(або першої частини страхової премії) в повному обсязі на поточний рахунок страховика (або його уповноваженого представника).

Отримавши 30.07.2012 р. платіж в сумі 3962 грн. 79 коп. за даним договором страхування, страховик, який є відповідачем у справі, не відмовився від внесеної суми та не діяв у відповідності до ч.2 ст.997 ЦК України за якою, якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред'явлення страховиком вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування.

З матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача з заявою про настання страхового випадку страховик здійснював дії, які свідчать, що він приступив до виконання договору страхування (а.с. 22, 23, 24, 25 т.1).

Відмовляючи ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування, ПАТ "СК "БрокБізнес" не посилалося на те, що виплата не може бути здійснена у зв'язку з тим, що договір страхування не набрав чинності чи він припинив чинність.

27 лютого 2013 року ПАТ "СК "БрокБізнес" відмовило у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п.16.1.2, 16.1.6, 16.1.7 договору страхування, посилаючись на те, що мало місце подвійне страхування, для з'ясування причин та наслідків страхового випадку застрахований автомобіль на вимогу страхової компанії ОСОБА_3 не був наданий і повідомлена недостовірна інформація про його продаж.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Стаття 26 Закону України "Про страхування" передбачає, що підставами для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України; 2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку; 4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні; 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов'язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом (ч. 1 ст. 991 ЦК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику, аналогічне положення закріплене п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України і п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Страхова компанія "Металург" було укладено договір №131ИТ/12 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки LEXUS ES 350, реєстраційний номер НОМЕР_1, зі строком дії до 23 лютого 2013 р. (а.с. 28 т.1).

ОСОБА_3 та ПАТ "СК "БрокБізнес" 27 липня 2012 року уклали договір №006-0040985/015НТ добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки LEXUS ES 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 6 т.1).

Відповідно до п. 12.3.12 договору страхування №006-0040985/015НТ від 27 липня 2012 року страхувальник при укладенні договору, а саме, в заяві на страхування, зобов'язаний письмово повідомити страховика про інші діючі договори страхування щодо застрахованого транспортного заходу та довірених осіб (а.с.6 звор. т.1).

Згідно п. п. 16.1.7, 16.1.10 договору страхування страхувальник має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник (його представник) не виконав обов'язків, передбачених умовами договору та Правилами страхування, та умов цього договору щодо надання страхувальником інформації про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Таким чином, автомобіль був застрахований у двох страхових компаніях, ОСОБА_3 про подвійне страхування автомобіля всупереч положенням п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України і п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про страхування", п. 12.3.12 договору страхування 006-0040985/015НТ не повідомив ПАТ "СК "БрокБізнес" ( а.с.8 т.1).

Під час укладення договору з ПАТ "СК "БрокБізнес" ОСОБА_3 не повідомив, що з автомобілем у ніч з 27 квітня 2012 на 28 квітня 2012 р. сталася подія, яка має ознаки страхового випадку, і ним заявлені вимоги до ПАТ "Страхова компанія "Металург" про виплату страхового відшкодування за договором №131ИТ/12, не повідомив про видачу ним 21 квітня 2012 р. довіреності на автомобіль ОСОБА_4 (а.с.28,131 т.1, а.с. 42 т.2).

Доводи ОСОБА_3 про те, що договір №131ИТ/12 від 23 лютого 2012 року був не діючим, є неприйнятними. У жовтні 2012 року ОСОБА_3 в судовому порядку оскаржував відмову ПАТ "Страхова компанія "Металург" у виплаті страхового відшкодування з підстав того, що ОСОБА_3 були порушені умови договору страхування, він надав недостовірну інформацію про наявність в автомобілі сигналізації та не повідомив страховика про нові обставини, які впливають на ступень страхового ризику, а саме видачу довіреності іншій особі на продаж та експлуатацію транспортного засобу. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 22 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ "Страхова компанія "Металург" про стягнення страхового відшкодування відмовлено (а.с.131,231-244 т.1).

Згідно п.п.13.1.6, 13.1.7. договору № 006-0040985/015НТ страхувальник зобов'язаний надати всю необхідну документацію, інформацію, можливість огляду автомобіля для з'ясування обставин події, яка має ознаки страхового випадку.

У відповідності до п.12.2.3 договору № 006-0040985/015НТ страховик має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, замовляти проведення незалежних експертиз та досліджень по з'ясуванню обставин події та визначенню розміру збитків.

Поважність причин відмови позивача на вимогу страхової компанії надати автомобіль для повторного огляду з метою з'ясування обставин події та визначення розміру збитків не встановлена. Доводи про продаж автомобіля спростовані довідкою ВРЕР ДАІ №3 ГУМВС України в Запорізькій області та поясненнями самого позивача про неможливість оформлення договору купівлі-продажу через перебування автомобіля під арештом.

Наведене свідчить, що ПАТ "СК "БрокБізнес" правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, не порушивши при цьому умов договору страхування та вимог закону, тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі п. 3 ч. 1 ст.307, ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів на підставі ч.1 п.3 ст.309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити в частині правових підстав відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року змінити в частині правових підстав відмови у позові.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: