Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1010/15р. Головуючий у 1-й інстанції Апаллонова Ю.В.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління, третя особа ОСОБА_3, визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі ТВБВ № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4

В обґрунтування позову зазначив, що 23 травня 2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №770-Ф. На підставі п.п. 1.1 п.1 зазначеного договору ОСОБА_3 було отримано кредит в сумі 46000 доларів США, строком до 22 травня 2017 року. За користування кредитом було встановлено плату в розмірі 12,5% річних, які повинні сплачуватись згідно п.1.6, п. 1.5 Кредитного договору. 28 липня 2011 року між ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір №1 до договору про іпотечний кредит №770-Ф від 23 травня 2007 року, згідно умов якого сторони змінили остаточний строк виконання зобов'язань - 22 травня 2021 року. Також сторони погодились, що позичальник зобов'язується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 515,00 доларів США шляхом внесення готівки до каси банку та/або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у ТВБВ №10007/0325 філії Запорізьке обласне управління AT "Ощадбанк". Виконання позичальником зобов'язання за вищезазначеним кредитним договором, забезпечується порукою фізичної особи ОСОБА_4 Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Однак, свої зобов'язання за кредитним договором позичальник не виконує, а саме своєчасно не погашає кредит та відсотки по кредиту, чим порушує п. 1.5 кредитного договору. Станом на 23.09.2014р у позичальника за кредитним договором є заборгованість: заборгованість за кредитом складає: 29 410,90 дол. США (397815,63 грн.); заборгованість за відсотками складає: 2 673,18 дол. США (36157,78 грн.); пеня за прострочення відсотків складає: 127,95 дол. США (1730,67 грн.); пеня за прострочення кредиту складає: 111,08 дол. США (1502,48 грн.); заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту складає: 22,15 дол. США (299,60 грн.); заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту складає: 18,50 дол. США (250,23 грн.); сума індексації прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції складає: 141,00 дол. США (1907,18 грн.); сума індексації простроченого кредиту з урахуванням індексу інфляції складає: 120,50 дол. США (1629,90 грн.). Загальна заборгованість по кредитному договору №770-Ф від 23.05.2007р. станом на 23.09.2014 р. складає: 32 625,26 дол. США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає: 441 293,47 грн. Посилаючись на викладені обставини, просив суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь банку заборгованість по кредитному договору №770-Ф від 23.05.2007р. у розмірі 32 625,26 дол. США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає: 441 293,47 грн., а також стягнути солідарно витрати по сплаті судового збору 3654 грн.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління, третя особа ОСОБА_5, визнання договору поруки припиненим.

У позові ОСОБА_4 зазначала,що пункт 2.1. кредитного договору передбачає що виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується договором поруки з фізичною особою. Як вбачається у доданому розрахунку заборгованості останній платіж третьою особою зроблений 28.01.2014 року. Таким чином прострочення третьої особи по кредитному договору №770-Ф від 23.05.2007 року відбулося 01.03.2014 року, тобто на наступний день опісля спливу останнього календарного дня попереднього місяця. Отже відповідач набув права вимагати виконання зобов'язання від третьої особи 01.03.2014 року, а 6-ти місячний строк передбачений ч. 4 ст.559 ЦК України сплинув 01.09.2014 року. Вважає, що є підстави вважати договір поруки таким що є припиненим на підставі договору та ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії - Запорізьке обласне управління заборгованість за Договором про іпотечний кредит №770-Ф від 23 травня 2007 станом на 23.09.2014 року в сумі 32 625,26 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 441293,47 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії - Запорізьке обласне управління витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 грн.

В позовних вимогах про стягнення суми заборгованості солідарно з поручителя ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_4 перед ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління за договором поруки № 1п/770-Ф від 23 травня 2007 року

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Представником ОСОБА_4 надані заперечення на спростування доводів апеляційної скарги.

В частині задоволення судом першої інстанції позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржене, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта Пивоварова В.І., ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

23.07.2007 року ВАТ "Державний ощадний банк України", правонаступником якого є ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 укладено договір іпотечного кредиту №770-Ф, за яким позичальником отримано кредит в сумі 46000 доларів США, строком до 22 травня 2017 року з встановленою платою в розмірі 12,5% річних, які повинні сплачуватись згідно п. 1.5 кредитного договору щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

28.07.2011 року ПАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_3 укладено додатковий договір №1 до договору про іпотечний кредит №770-Ф, яким сторони змінили строк виконання зобов'язань до - 22.05.2021 року.

Сторони погодились, що позичальник зобов'язується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі 515,00 доларів США шляхом внесення готівки до каси банку та/або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні позичкові рахунки позичальника, відкриті у ТВБВ №10007/0325 філії Запорізьке обласне управління AT "Ощадбанк".

Виконання зобов'язань позичальника за вищезазначеним кредитним договором забезпечено порукою фізичної особи ОСОБА_4 договором №1П/770-Ф від 23.05.2007р. Згідно п.4.2 цього договору порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит не пред'явить вимоги до поручителя. ПАТ "Державний ощадний банк України" пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_4

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у позові ПАТ "Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_4 та задоволення позову ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим.

Зокрема, судом вірно застосовано ст.ст. 526, 543, 553-555, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, з системного аналізу яких вбачається, що зобов'язання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобов'язується їх повернути за сплатою процентів, є обов'язковими для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, у тому числі солідарними боржниками за договором поруки в разі настання у сторін договорів відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Суд першої інстанції при вирішенні справи належним чином застосував ст.559 ЦК України та правову позицію, яка міститься у постанові Верховного суду України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014р., прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, які зобов'язані привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Постановою вказано: виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК Українислід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Судом першої інстанції встановлено обставину пропуску строку пред'явлення вимог до поручителя, що є передбаченою законом підставою для припинення поруки.

Доводи апеляційної скарги в переважній частині полягають у викладені фактичних обставин справи, що не спростовує висновки рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції ч.4 ст. 559 ЦК України спростовані під час апеляційного розгляду справи, оскільки не відповідають наведеній постанові Верховного Суду України у справі №6-53цс14 від 17.09.2014р., яка за ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України, практика яких має відповідати цьому рішенню.

Доводи апеляційної скарги про порушення ст. 213 ЦПК України не містять обґрунтування, що саме в рішення суду не відповідає цим нормам процесуального права, як вплинуло на ухвалення рішення. Зі справи та за результатами апеляційного розгляду видно, що ці доводи не підтверджуються, а тому не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності зазначеного судового рішення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановлення нового рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10007/0325 філії Запорізьке обласне управління відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: