Справа № 0911/1032/2012
Провадження № 22-ц/779/1108/2015
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д.В. Д. В.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.,

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представників Бойко Г.О., Зубченко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменко О.С. та дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойка О.М. за апеляційною скаргою начальника відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції на ухвалу Надвірнянського районного суду від 17 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2014 року ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» звернулося з даною скаргою, посилаючись на те, що по виконавчому листу № 0911/1031/2012 від 26.10.2012 року про стягнення з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на користь компанії «Мондаві Холдінг С.А.» заборгованості в сумі 1 025 710,50 доларів США (гривневий еквівалент - 10 970 157 грн), державним виконавцем за актом опису та арешту майна від 02.06.2014 року звернуто стягнення на майно ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», що в 5 разів перевищує необхідний для виконання за виконавчим документом. Тому просило визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Бойка О.В. з накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні ВП №36222108 в розмірі та обсязі, що перевищують необхідні для виконання за виконавчим документом; визнати неправомірною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень ДВС України Кузьменка О.С. у ненаданні відповіді на заяву про зняття арешту з майна боржника та у не зверненні стягнення на майно, вартість якого є достатньою для покриття суми заборгованості й зняття арешту з решти майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття»; зняти арешт з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладений за актом опису та арешту майна від 02.06.2014 року, крім майна в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а саме: мазуту М-40 48,084 т вартістю 347 132 грн, мазуту М-40 в кількості 1054,499 т вартістю 7 612 721 грн, коксу КС-8 в кількості 6,060 т вартістю 4725 грн, коксу КС-0 в кількості 325,900 т вартістю 211770 грн, вакуумного газойлю в кількості 245,919 т вартістю 2796468 грн; зняти арешт з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», що перевищує розмір та обсяг, необхідний для виконання за виконавчим документом; зняти арешт з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 36222108 від 28.01.2013 року; зняти арешт з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладений за актами опису та арешту майна від 08, 09 та 14 квітня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 36222108.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 17 квітня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність в.о. начальника відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. при здійсненні виконавчого провадження ВП № 36222108, яка полягає у нерозгляді заяви ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 03.11.2014 року та ненадання жодної відповіді на неї в порушення приписів ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження". В решті скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі начальник відділу ДВС Надвірнянського РУЮ посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку, а не звертатись зі скаргами до відділу ДВС. Суд не врахував, що скарга у виконавчому провадженні повинна містити певні вимоги. Скарга, подана без додержання вимог, визначених Законом України "Про виконавче провадження", розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". Відповідно до службової записки, відділом примусового виконання рішень ДВС України було розглянуто клопотання представника ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 03.11.2014 року та надано відповідь листом від 26.12.2014 року № 14-0-34-6521/2-1. Тому просить оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у визнанні неправомірними дій ст. державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Бойка О.В. з накладення арешту на майно боржника у виконавчому провадженні ВП №36222108 в розмірі та обсязі, що перевищують необхідні для виконання за виконавчим документом; відмови у знятті арешту з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладеного за актом опису та арешту майна від 02.06.2014 року, крім майна в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, а саме відповідної кількості та вартості мазуту, коксу, газойлю; відмови у знятті арешту з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», що перевищує розмір та обсяг, необхідний для виконання за виконавчим документом; відмови у знятті арешту з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП № 36222108 від 28.01.2013 року; відмови у знятті арешту з майна ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», накладеного за актами опису та арешту майна від 08, 09 та 14 квітня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 36222108, не оскаржується, тому її законність й обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється.

В судовому засіданні представники ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» і компанії «Мондаві Холдінг С.А.» доводи апеляційної скарги заперечили. Представник відділу ДВС Надвірнянського РУЮ, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання. Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що державним виконавцем розглядалася вказана заява та надавалася скаржнику відповідь на неї, тому бездіяльність державного виконавця слід визнати незаконною.

Висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень є виконавче провадження - сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, згідно яких державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі примусового виконання рішень ДВС України перебуває виконавчий лист № 0911/1031/2012 Надвірнянського районного суду від 26.10.2012 року про стягнення з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на користь Мондаві Холдінг С.А.» заборгованості в сумі 1 025 710,50 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 10 970 157 грн.

Під час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем 28.01.2013 року винесено постанову про арешт коштів боржника і постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що скарга, подана без додержання вимог, визначених Законом України "Про виконавче провадження", розглядається в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Згідно ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.

04.11.2014 року ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» подало заяву до відділу примусового виконання рішень ДВС, проте в порушення вимог законодавства державним виконавцем вчасно відповіді на вказану заяву надано не було.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Проте, в апеляційній скарзі виконавча служба не зазначила жодних причин неподання доказів до суду першої інстанції, зокрема відповіді від 26.12.2014 року № 14-0-34-6521/2-1 на заяву ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» від 04.11.2014 року.

На час розгляду скарги в матеріалах справи не містилось відомостей про те, що державним виконавцем розглядалася вказана заява та надавалася скаржнику відповідь на неї, тому бездіяльність державного виконавця в цій частині суд правильно визнав неправомірною.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції відхилити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 17 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю.

Меленко О.Є.