РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8506/15-ц

Провадження № 2/643/3407/15

14.09.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Поліщук Т.В.

за участю секретаря Чорноморець Т.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО Глуховцева Наталія Володимирівна про виключення запису з Державного реєстру іпотек та єдиного реєстру та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборони відчуження об'єктів нерухомого майна,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в остаточній редакції якого просить виключити запис з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна з щодо квартири НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказана квартира належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про спадкування за законом від 26.12.2012 року. Зазначає, що відповідно до правової позиції яка викладена у постанові Верховного суду України від 24.12.2014 у справі №6-201цс14 оскільки квартира була придбана в час коли обтяжень не було то на власника не розповсюджується стаття 23 ЗУ "Про іпотеку". Отже наявність обтяжень в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на квартирі НОМЕР_1 порушує права позивача.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що квартира НОМЕР_1 є складовою частиною предмету іпотеки за договором іпотеки.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини:

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 5)

Між ПАТ "Укргазбанк" та ОСОБА_4 26.12.2007 був укладений Кредитний договір № 20. За умовами зазначеного договору відповідач надав ОСОБА_4 кредит у сумі 2 644 000,00 дол. США на строк з 26.122007 по 25.12.2012 зі сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи із 12,5% річних (а.с. 6-10).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відповідачем та іпотекодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений Договір іпотеки щодо нерухомого майна, а саме житловий будинок літ. В-5, загальною площею 6 422,9 кв. м, житловою площею 2 285,6 кв. м, (в житловому будинку розташовано 123 квартири), що находиться за адресою: АДРЕСА_1. Відомості про іпотеку були внесені до Державного реєстру іпотек та було накладено заборону на відчуження даного предмету іпотеки (а.с. 11-19, 27-28).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2010 по справі № 2-1404/10 та рішенням Апеляційного суду Харківської області від 07.07.2010 по справі № 22-ц-10856/2010 на користь банку стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1 664 543,02 грн., 2 630 252,33 дол. США, а також судові витрати у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн.

Постановами ВП № 31363558 від 22.02.2012 та ВП №29965421 від 11.11.2011 відділом примусового виконання рішень ДВС України були відкриті провадження щодо ОСОБА_4 на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США та щодо ОСОБА_5 на суму 1 664 543,02 грн. та 2 630 252,33 дол. США.

Рішення суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 добровільно не виконується, а примусові дії щодо виконання рішення суду не дали жодних результатів, що підтверджується листом відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 12.12.2013 року № 13-0-22-7035/5.Проценти за користування кредитними коштами та пеня продовжують нараховуватись, тому заборгованість ОСОБА_4 по кредитному договору станом на 01.06.13 становить 3 664 801,99 дол. США та 23 800 945.13 грн. пені. (а.с. 112-113)

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2009 Договір іпотеки № 16/08-Б, було визнано недійсним, запис про іпотеку виключений з реєстру іпотек.

У подальшому, ухвалою від 04.04.2012 Апеляційного суду Харківської області рішення Московського районного суду від 11.09.2009 по справі № 2-9061 скасоване. В задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Банку про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено. Поновлено відомості щодо предмету іпотеки у Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер 12489264), що підтверджується Витягом з Державного реєстру іпотек № 36009183 від 14.05.2012 та поновлено відомості у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 12488862), що підтверджується Витягом від 14.05.2012 № 36008860. (а.с. 20-26)

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Таким чином, договором іпотеки забезпечене дійсне зобов'язання, що виникло з кредитного договору № 20, який було укладено 26.12.2007 між відповідачем та ОСОБА_4

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена у постанові від 13 травня 2015 у справі №6-63цс15, в якій суд відійшов від раніше викладеної правової позиції, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

За таких умов у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису.

Суд дійшов висновку, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у зв'язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відтак ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов'язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

Суд дійшов висновку про збереження обтяження майна іпотекою внаслідок скасування рішення суду про виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження цього майна іпотекою та про поширення на позивача відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» статусу іпотекодавця за іпотечним договором, враховуючи, що до неї перейшло право власності на квартиру№64, яка є складовою частиною будинку - предмета іпотеки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, та задоволенню не підлягає.

Судові витрати суд розподіляє на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 169, 197, 209, 212, 215, ЦПК України, 204 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_3 про виключення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку № 12489264 від 14.05.2012 року та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 12488862 від 14.05.2012 року відносно квартири АДРЕСА_1, літ. «В-5» у місті Харкові- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Поліщук