Справа № 350/564/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1389/2015
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В. Г. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» на ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 28 квітня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки існує таке, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет спору і з тих же підстав (п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України).

ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» на дану ухвалу подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вказав, що закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав на наявність судового рішення Рожнятівського районного суду від 24.12.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року і яке ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет спору і з тих же підстав.

Так, рішенням Рожнятівського районного суду від 24.12.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року. Підставою для відмови у задоволенні позову стало неповідомлення відповідача про зміну кредитора у борговому зобовязанні.

Однак, як зазначено в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року, ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» звернулося в суд передчасно і позивач має можливість виконати вимоги договору переуступки та очевидно звернутися з цих підстав до суду повторно.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із новим позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року. При цьому позивач посилається на інші підстави для стягнення боргу, а саме на повідомлення про зміну кредитора, що є новою підставою, відмінною від попереднього позову.

Тому, на думку апелянта, провадження у даній справі закрито судом помилково.

З наведених підстав ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Сторони в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що у квітні 2015 року ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року №2. Позивач просив суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість, що станом на 10.02.2015 року становить 206 137,03 грн., а саме: 123 538,75 грн. заборгованість за кредитом; 59 828,58 грн. заборгованість по відсотках; 19 751,6 грн. комісія; 3018,10 грн. штраф.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Рожнятівського районного суду від 24.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.03.2014 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 «Кридитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року №2. Тобто існує таке, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет спору і з тих же підстав.

Такий висновок суду є невірним, виходячи з наступного.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі є вичерпними та визначені ст. 205 ЦПК.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Як вбачається з рішення Рожнятівського районного суду від 24.12.2013 року «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року №2. При цьому позивач просив стягнути заборгованість, що утворилась станом на 10.09.2013 року і становить 212 195, 36 грн., з яких: 123538,75 грн. заборгованість за кредитом; 42 512,75 грн. відсотки за користування кредитом; 14 740 грн. заборгованість за комісією; 31 404,24 грн. штраф.

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що кредитна заборгованість відповідача, яку позивач просить стягнути з останнього, визначена в іншій сумі та за інший період.

Крім того, рішенням Рожнятівського районного суду від 24.12.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2008 року з тих підстав що відповідач не повідомлений про зміну кредитора у борговому зобовязанні.

При пред»явленні позову в квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 іншу суму заборгованості за кредитним договором ( не 212 195,36 грн., а 206 137,03 грн.) при цьому подав докази повідомлення відповідача про зміну кредитора у борговому зобовязанні.

У зв»язку з цим, у суду не було підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки рішення, яке набрало законної сили, не є тотожним до позову, який розглядається, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 28 квітня 2015 року скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Пнівчук О.В.

Судді: Беркій О.Ю.

ОСОБА_4