У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"19" жовтня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Першої державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна.

16 жовтня 2015 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5, 6 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, в позовній заяві повинні бути зазначені: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до частини четвертою цієї ж статті, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: скасувати арешт на ? частку квартири АДРЕСА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 1436798; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 03 листопада 2004 року за № 1436798 про арешт ? частки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 30 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В даному випадку, сторони в цивільному процесі характеризуються окрім інших, ще й тим, що між ними виник спір про право цивільне.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що у 2015 році, в рамках оформлення спадщини вона отримала витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 84425626 від 26 січня 2015 року, сформований нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Шульгою С.В., з якого їй стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис від 03 листопада 2004 року за № 1436798 про накладення арешту на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка на момент внесення запису належала ОСОБА_3

Разом з тим, позивачем у поданій позовній заяві не наведено відомостей, яким чином Перша державна нотаріальна контора не визнає, оспорює або порушує права та інтереси позивача.

Крім того, як вбачається з позову, арешт на ? належної на той час ОСОБА_3 квартири за адресою АДРЕСА_1 накладено згідно ухвали Мінського районного суду м. Києва б/н від 03 березня 2000 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, з метою забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей про звернення позивача до Оболонського (Мінського) районного суду м. Києва із відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Мінського районного суду м. Києва від 03 березня 2000 року, враховуючи що заходи забезпечення позову, зокрема арешту, скасовуються судом, що накладав арешт на відповідне майно.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 119, 121, 210 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першої державної нотаріальної контори міста Києва, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: