Провадження № 2/225/1617/2015
Справа № 225/4125/15-ц
Головуючий у справі: Челюбєєв Є.В.
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,

при секретарі Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року до суду звернувся позивач з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому ставить питання про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у сумі 73340грн. 89 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 239421-SOGL від 17.07.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 50000,00грн. на термін до 11.07.2011 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_4 повинна була погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання в строки та у порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язань за договором 239421- SOGL від 17.07.2008 року з відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2012 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнено суму заборгованості в сумі 120883,77грн. Оскільки заборгованість за даним судовим рішенням відповідачем не сплачена, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом в сумі 69610грн.37коп., а також штрафи відповідно до договору, де 250 грн. штраф (фіксована частина), 3480 грн. 52коп. штраф (процентна складова). З урахування вказаного рішення суду загальна сума заборгованості складає 73340 грн. 89коп.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує.

Належно повідомлені через засоби масової інформації - газету «Донбасс від 21.08.2015 року» відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Так, відповідно до кредитної згоди № 239421-SOGL від 17.07.2008 року, (а.с. 11-15), вона отримала кредит у розмірі 50000,00грн. на термін до 11.07.2011 року. Відповідно до умов договору ОСОБА_4 повинна була погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання в строки та у порядку, встановлених кредитним договором. Однак, в порушення умов договору ОСОБА_4 не сплачувала суми кредиту, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість.

17.07.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 094-08, з метою забезпечення повернення грошового зобов'язання за кредитним договором. Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач ОСОБА_3 на добровільних засадах несе відповідальність перед банком по зобов'язанням відповідача ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного договору № 239421- SOGL від 17.07.2008 року (а.с.17)

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2012 року було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 112092,61грн. (а.с.4), яке набрало чинності.

З огляду на це суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 6.6. при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості (а.с. 13).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом у сумі 110883грн. 77 коп., яка стягнута на користь банку рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області (а.с.4)

Відповідно до роз'яснень викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, оскільки після постановлення рішення суду грошові кошти не повернуті, то банком продовжувалось нарахування відсотків, а також комісії, пені та передбачених договором штрафів.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 239421- SOGL від 17.07.2008 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанком" та ОСОБА_2 станом на 18.05.2015 року утворилась заборгованість, яка з урахуванням суми, що задоволена за рішенням Індустріального районного суду Дніпропетровської області становить 69610,37грн., штрафи відповідно до договору, де 250 грн. штраф (фіксована частина), 3480грн. 52коп. штраф (процентна складова)

Враховуючи рішення Індустріального районного суду Дніпропетровської області та від 19.09.2012 року та представлений розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 18.05.2015 року, тобто на час винесення судом цього рішення суду заборгованість складає: 69610,37грн., штрафи відповідно до договору, де 250,00грн. - штраф (фіксова частина), 3480 грн. 52 коп. штраф (процентна складова).

Окрім того судом з'ясовано, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, з метою забезпечення повернення грошового зобов'язання за кредитним договором, був укладений договір поруки № 094-08 від 17.07.2008 року (а.с. 17). Згідно з умовами зазначеного договору, відповідач ОСОБА_3 на добровільних засадах несе відповідальність перед банком по зобов'язанням відповідача ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. В приписах частини 2 цієї статті зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 згідно з умовами договору поруки, взяв на себе, на добровільних засадах, зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням відповідача ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору № 239421- SOGL від 17.07.2008 року, а у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, нарахованих відсотків (а.с. 17).

Отже, загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 239421- SOGL від 17.07.2008 року, який підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складає 73340 грн. 89 коп.

Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору кредит позивачу не повернула та не сплачує відсотки за його користування, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами про повернення заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України, ст. ст. 554,610, 611, 625, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Дзержинська Донецької області, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Дзержинська Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 69610 (шістдесят дев'ять тисяч шістсот десять)грн. 37коп., штрафи в сумі 250 (двісті п'ятдесят) грн. та 3480 (три тисячі чотириста вісімдесят) грн. 52коп., а також понесені витрати на сплату судового збору в сумі 733 (сімсот тридцять три) грн. 41 коп., та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 95 (дев'яносто п'ять) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: