Справа № 182/690/15-ц
Провадження № 4-с/0182/15/2015
У Х В А Л А

Іменем України

01.04.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Багрової А.Г., секретаря Салогуб Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ТОВ „Охорона-Дніпро на рішення та дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся зі скаргою та просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2014 року по виконавчому провадженню № 36695873, за виконавчим листом №426/3659 від 14.02.2013 року виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення боргу з ОСОБА_2, визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 36695873, зобовязати старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 здійснювати виконавче провадження у відповідності до вимог Закону України „Про виконавче провадження.

В обґрунтування скарги послався на те, що державний виконавець не оскаржив ухвалу суду про відмову про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, а також незаконно винесла постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки не вчинила жодних дій в рамках виконавчого провадження для виконання рішення суду.

Заявник просив розглянути скаргу за його відсутності.

Старший державний виконавець ВДВС НМРУЮ ОСОБА_1 подала до суду заперечення на скаргу, просила відмовити заявнику , оскільки діяла в межах повноважень наданих Законом України „Про виконавче провадження, прав стягувача не порушувала, також просила розглянути скаргу за її відсутності. ( а.с.80-82)

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження N 36695873 вбачається, що 14.02.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ТОВ „Безпека. Охорона. Гарантія в розмірі 202882,13 грн. ( а.с.13)

Постановою державного виконавця від 14.02.2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 36695873 за виконавчим листом N 426/3659 ( а.с.28).

26.11.2014 року виконавчий документ № 426/3659 від 14.02.2013 року був повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження, оскільки державним виконавцем було встановлено, що майно боржника, яке було оголошено в розшук не розшукано протягом року ( а.с.77) В постанові стягувачу розяснено про можливість повторно предявити виконавчий документ для виконання в строк до 26.11.2015 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем з дня відкриття провадження зроблено запити щодо наявності зареєстрованого майна ОСОБА_2 до реєстрів прав на нерухоме та рухоме майно боржника, однак надійшли відомості про відсутність зареєстрованих прав на майно ОСОБА_2, також постановою від 05.08.2013 року було оголошено розшук майна боржника, наявні акти виходу державного виконавця за адресою боржника для перевірки майна, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу, однак такого майна не виявлено, зроблені запити з метою встановлення місця роботи боржника тощо.

Також 10.11.2014 року старший державний виконавець звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України. Ухвалою суду від 12.12.2014 року в задоволенні подання було відмовлено.

Відповідно до статті 47 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: п.7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Ураховуючи положення статті 47 Закону України „Про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків, а тому посилання заявника , що цими діями порушені його права є безпідставними.

Посилання заявника , що старший державний виконавець вчинив бездіяльність, оскільки не оскаржив до апеляційного суду ухвалу суду про відмову в задоволенні його подання, суд не бере до уваги, оскільки зазначеними діями старший державний виконавець не порушив права стягувача при здійсненні виконавчого провадження.

Інших протиправних, незаконних дій чи бездіяльності при здійсненні виконавчого провадження старшим державним виконавцем ВДВС НМРУЮ ОСОБА_1 судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та з огляду на законність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.11.2014 року по виконавчому провадженню № 36695873, за виконавчим листом №426/3659 від 14.02.2013 року виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення боргу з ОСОБА_2, суд відхиляє доводи скарги ТОВ „Охорона-Дніпро щодо порушення його прав.

Керуючись ст. ст. 386,387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Охорона-Дніпро відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_3