Справа № 234/3281/15-ц
Провадження № 2/234/2122/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Воропаєвій Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості,-
В Краматорський міський суд надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, судовою повісткою. Клопотання про відкладення розгляду від нього також не надходило.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.
Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 2 ст 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.
Згідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки від 29.10.2014 року (а.с. 7) ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 4500 грн., яку зобов'язався повернути в строк до 09.11.2014 року. На теперішній час борг відповідачем не повернутий. Та сума трьох процентів річних за прострочення повернення позики за період з 09.11.2014 року по 20.05.2015 року складає в розмірі 71,38 грн = 4500 (сума боргу) * 3 % * 193 (календарні дні) / 365.
Таким чином, суд вважає, що позов в даній частині підлягає задоволенню та з відповідача варто стягнути на користь позивача суму боргу за розпискою від 29.10.2014 року в сумі 4500 грн., а також три проценти річних в розмірі 71,38 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за розписками від 03.11.2014 року в розмірі 3500,00 грн. та від 17.11.2014 року в розмірі 3000,00 грн., та нараховані на дані суми проценти. Однак, суд вважає, що в даній частині позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не було надано доказів стосовно передання даних сум у борг відповідачу, а саме: письмових договорів позики.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 243,60 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 88, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 4500,00 грн., проценти за користування позикою в сумі 71,38 грн., а всього в сумі 4571,38 грн. (чотири тисячі п'ятсот сімдесят одна грн.. 38 коп.)
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: