ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2844/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"20" травня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Сирбул О.Ф.
при секретарі Ткачі А.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення депозитних коштів,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти за договором банківського вкладу № 577-2014/31 (далі - Договір) в сумі 200 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 липня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» був укладений договір № 577-2014/31 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. Позивачем було здійснено поповнення на вкладний рахунок у сумі 200 000 грн. У зв'язку із виникненням необхідності ОСОБА_2 вирішив достроково припинити дію договору шляхом його розірвання, про що ним неодноразово повідомлялося банк. Оскільки вказані грошові кошти не були повернуті позивачу, тобто свої зобов'язання, передбачені договором і законом, відповідач не виконав, ОСОБА_2 був змушений звернутись до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчить відповіднє зворотнє поштове повідомлення, яке містяться в матеріалах справи, про причини його неявки суду не відомо (а.с. 47).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 липня 2014 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» був укладений договір № 577-2014/31 «Про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року (вклад "Постійний клієнт" 13 міс.), за умовами якого сума вкладу становить 200 000 грн. зі щомісячною відсотковою ставкою 24 % річних, строком до 17.08.2015 року (а.с. 10-15).
Згідно умов договору ОСОБА_2 на вкладний рахунок № НОМЕР_2 було внесено 200 000 грн. (а.с.10).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Згідно зі ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі.
Відповідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається.
Як вбачається з матеріалів справи, заявою за вх. № 85 від 03.11.2014 р. ОСОБА_2 звертався до в.о. начальника відділення № 31 АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_3 з проханням дострокового припинення дії договору банківського вкладу/договору про приєднання № 577-2014/31 від 16.07.2014 р. на суму 200 000 грн. Дану операцію просив здійснити 04.12.2014 р. згідно умов договору та видати кошти через касу в АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.16).
Станом на 16 грудня 2014 року позивачем, Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» кошти за депозитним вкладом у сумі 200 000 грн. повернуто не було.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та Цивільного кодексу.
Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відносини, що виникають з договорів про надання фінансово-кредитних послуг є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», що також встановлено Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року № 5 (із змінами та доповненнями) в пункті 2 якої зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів).
Крім того, згідно п. 3.3 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до п. п. 6.1., 6.4. Договору Банк повертає Вклад або його частину та сплачує нараховані та несплачені проценти у строк, що визначений у Договорі про приєднання Договору. Повернення Вкладу або його частини раніше настання дати повернення Вкладу вважається достроковим.
Відповідно до п. 6.4.1. Договору Вкладник має право звернутись до Банку з письмовою вимогою про повернення суми Вкладу або його частини до закінчення строку розміщення Вкладу, вказаного в Договорі про приєднання до Договору за 31 календарний день.
Відповідно до п. 8.1.4. Договору вкладник маж право достроково припинити Договір з письмовим повідомленням Банку за 31 календарний день.
Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем до суду подано не було.
Судом встановлено, що оскільки виплата грошового вкладу обумовлена договором, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а з ПАТ «Імексбанк» на користь ОСОБА_2 мають бути стягнути кошти за договором банківського вкладу у розмірі 200 000 грн.
На підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 212, 213, 215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 192, 207, 526, 533, 610, 611, 625, 629, 1058,1060, 1061 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення депозитних коштів - задовольнити.
За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.
Суддя: