Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1210/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Зимогляд В.В.
Провадження № 22-ц/778/4475/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та упродовж строку інвалідності.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 75 СК України, визнавши необгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 з огляду на те, що вона в силу положень зазначеної норми закону не є особою, що потребує матеріальної допомоги, а також за розміром доходу відповідач неспроможний надавати позивачу передбачену цією нормою матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1982 року, який розірвано рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.04.2015р.

Ще під час перебування у шлюбі - 19 липня 2007 року за висновком МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково, у зв»язку з чим їй призначена пенсія по інвалідності, розмір якої з листопада 2014р. складає 1071,66 грн. ( а.с. 14, 15).

На теперішній час позивач знаходиться на обілу у Мелітопольському міжрайонному онкологічному диспансері та за станом здоров»я потребує періодичного обстеження та профілактичного лікування ( а.с. 11).

За наявною у позивача групою інвалідності їй не протипоказана люба легка праця, зокрема, канцелярська робота, діловод, кур»єр, гардеробник ( а.с. 15).

Позивач з лютого 2015р. зареєстрована в Мелітопольського міському центрі зайнятості як безробітня ( а.с. 69).

Встановлюючи обставини щодо наявності у відповідача можливості надавати позивачу матеріальну допомогу, суд з»ясував, що він є пенсіонером за віком за пільговим стажем за Списком № 1, у зв»язку з чим отримує пенсію у розмірі 2 374,53 грн. ( а.с. 54, 56).

На теперішній час відповідач сумісно проживає з іншою жінкою ОСОБА_4, з якою має спільну дитину дочку ОСОБА_5, 10.06.2013р. народження ( а.с. 52, 53).

За наданими відповідачем документами: копією трудової книжки, довідкою з місця роботи вбачається, що відповідач не працює ( а.с. 51, 55).

Отже, встановлено, що єдиним підтверженим документально доходом відповідача є його пенсія в розмірі 2 374,53 грн., а на його утриманні знаходиться ОСОБА_4, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та малолітня дитина ОСОБА_5 дворічного віку.

Оцінюючи вказані фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу позивачу, а сама позивач в силу вимог ст. 75 СК України не вважається такою, що потребує матеріальної допомоги.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони повністю відповідають дослідженим матеріалам справи та вимогам статті 75 СК України, згідно якої право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатний, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той з подруж-жя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ, ІІІ групи; один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходод від використання його майна, інші доходи не забезпечуюють йому прожитково мінімуму, встановленого законом.

В апеляційній скарзі позивач зазначила, що її чоловік є працездатною особою, має невраховані доходи від діяльності ряда підприємств, де він є одним із засновників, надавши Витяги з Державного реєстру юридичних осіб.

Проте, ці обставини досліджувались судом першої інстанції, який за відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осбі ДПА України про суми виплачених доходів, таких доходів відповідача не встановив. Згідно цих відомостей останню виплату у вигляді заробітної плати у ТОВ «Литейщик» відповідач отримав у квітні 2014р. Тому вказані твердження позивачки спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, суд одночасно правильно визнав, що пенсія самої позивачки у розмірі 1071,66 грн. щомісячно перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015р.» визначено у розмірі 949 грн.

До того ж, як вищезазначено, позивачка за висновком МСЕК може працювати на легкій роботі, через що її зареєстровано як безробітню у центрі зайнятості.

Таким чином, суд першої інстанції, ретельно, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи, правильно визнав, що позовні вимоги ОСОБА_2 на теперішній час є необгрунтованими. Крім того, вона має двох повнолітніх синів, які також зобов»язані надавати їй матеріальну допомогу.

За заявленими доводами колегія визнала апеляційну скаргу необгрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України вона підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_1