23.01.2015 Єдиний унікальний номер 205/9666/14-ц
Справа №2/205/401/15
23 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач 19 листопада 2014 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08 квітня 2013 року між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 999-00044954/1 про надання кредиту, відповідно до умов якого банк надав позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Elektron, шляхом сплати з поточного рахунку №999-00044954 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, з максимальною сумою заборгованості 18 500,00 грн., зі строком повернення до 07.04.2016 року, зі сплатою відсотків за користування в розмірі 19% річних від суми заборгованості.
Відповідачка в порушення умов договору № 999-00044954/1 про надання кредиту від 08.04.2013 року, отримані кредитні кошти не повертає та не сплачує відсотки за його використання згідно умов договору, у зв'язку із чим, станом на 04.09.2014 року заборгованість її складає 26 631,16 грн., з якої: заборгованість за кредитом 15 592,61 грн.; заборгованість по процентам 2 788,55 грн.; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку 3 850,00 грн.; штраф 4 400,00 грн.
Оскільки відповідачка добровільно здійснювати погашення заборгованості не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідачки суму боргу за договором № 999-00044954/1 про надання кредиту від 08.04.2013 року, в розмірі 26 631,16 грн. та судовий збір у сумі 266,31 грн.
Позивач в особі свого представника діючого на підставі довіреності ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В змісті позовних вимог просив суд розглядати справу за відсутності свого представника. У змісті позовних вимог просив справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.4).
Відповідачка у судове засідання не зявилась. Про день, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, у відповідності до вимог ч.6 ст.74 ЦПК України, шляхом направлення на вказаний позивачем мобільний номер телефону СМС-повідомлення, яке було доставлено (а.с.35). Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи за своєї відсутності до суду не надсилала.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
В ході судового розгляду справи встановлено, що 08 квітня 2013 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір № 999-00044954/1 про надання кредиту, відповідно до умов якого банк зобовязався надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № 999-00071423 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (Овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобовязався своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобовязання згідно цього договору (а.с.16-20).
В порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, в наслідок чого станом на 04.09.2014 року має заборгованість, яка становить 26 631,16 грн., з якої:
· заборгованість за кредитом 15 592,61 грн.;
· заборгованість по процентам 2 788,55 грн.;
· комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку 3 850,00 грн.;
· штраф 4 400,00 грн. (а.с.5,6,7-8,9).
Згідно п.4.9 кредитного договору, позичальник зобовязується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплатити процентів за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200,00 грн. за перший прострочений платіж, та 500,00 грн. за кожний наступний прострочений платіж.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 26 631,16 грн.
Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 266,31 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Шавула