Справа № 472/65/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2015 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на проведення будівельно-технічного дослідження, плати за проживання в будинку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на проведення будівельно-технічного дослідження, плати за проживання в будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 15 жовтня 1992 року ОСОБА_5 належав будинок АДРЕСА_1

26 липня 2011 року між ОСОБА_4 та представником власника будинку ОСОБА_5 було досягнуто домовленості щодо купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку за 11000 доларів, що підтверджується розпискою від 26.07.2011 року. Після часткової сплати за купівлю-продаж будинку ОСОБА_4 з сім'єю переселився до будинку та почав в ньому проживати. У вересні 2012 року ОСОБА_4 заявив про свою відмову від укладення договору купівлі-продажу будинку та покинув його. За час проживання відповідача ОСОБА_4 в будинку, останній без будь яких дозволів власника будинку самовільно приступив до переобладнання будинку, демонтував систему водяного опалення, пошкодив систему внутрішнього опалення, демонтував дверні наличники, частково розібрав металеву конструкцію арки двору та не провів жодних робіт з поліпшення або ремонту даних речей.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року власник будинку ОСОБА_5 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.10.2013 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна (житлового будинку) є позивачка ОСОБА_3, яка вважає, що до неї перейшло право на відшкодування завданої померлому ОСОБА_5 за життя матеріальної шкоди і моральної шкоди, оскільки внаслідок демонтування відповідачем системи водяного та внутрішнього опалення, дверних наличників, частково розібраної металевої конструкції арки двору, вартість житлового будинку стала значно меншою, що змусило ОСОБА_5 за життя докласти додаткових зусиль для забезпечення нормального життєвого укладу, що завдало йому постійних нервових та моральних переживань. Крім того, ОСОБА_4 проживав в будинку з 26 липня 2011 року по 05 вересня 2012 рік, не сплачуючи коштів за користування та проживання, а тому позивачка вважає, з відповідача має бути стягнуто плату за користування житлом в розмірі 6500 грн., тобто 500 грн. щомісяця.

Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача їй спричинено матеріальну та моральну шкоду. Просить суд стягнути з ОСОБА_4 в якості відшкодування майнових збитків 18225 грн., в якості відшкодування моральної шкоди 5000 грн., плату за користування та проживання в будинку 6500 грн., а також 800 грн. витрат, понесених на проведення будівельно-технічного дослідження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та з тих же підстав, просить задовольнити позов повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та просив в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог повністю.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва на право приватної власності на житловий будинок від 15 жовтня 1992 року ОСОБА_5 належав будинок АДРЕСА_1

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 10.10.2013 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна (житлового будинку) є позивачка ОСОБА_3.

26 липня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було досягнуто домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за 11 000 доларів США, при цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 домовилися, що відповідач відразу сплатить ОСОБА_6 частину грошей, а після внесення всієї суми, вони звернуться до нотаріуса для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу. При цьому, ОСОБА_6 діяла на підставі довіреності від 04.07.2011 року, надану останній ОСОБА_5 з метою збирання документів для майбутнього оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку та отримання завдатку у покупця.

26 липня 2011 року ОСОБА_4 передав відповідачці ОСОБА_6 2000 (дві тисячі) доларів США та 6 тисяч гривень і на підтвердження цього відповідачка ОСОБА_6 написала розписку про отримання грошей в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а. с. 4). Тобто, ОСОБА_6 отримала від ОСОБА_4 грошові кошти, не маючи для цього достатньої правової підстави, що встановлено рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 08.04.2014 року у справі № 472/1783/13-ц, згідно якого стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 21 986 (двадцять одну тисячу дев'ятсот вісімдесят шість) гривень, отриманих 26 липня 2011 року ОСОБА_6 від ОСОБА_4 без достатньої правової підстави. Вказане рішення суду ухвалою колегії судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 28.05.2014 року залишено без змін.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин, а згідно з ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Довіреність, що міститься в матеріалах справи, видана на ім'я ОСОБА_6 не відповідає вказаним вище правовим нормам, а тому між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відсутні будь-які договірні зобов'язання.

Частиною 2 ст. 1230 ЦК України встановлено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях.

Також, згідно з ч. 3 цієї статті до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що саме під час проживання відповідача ОСОБА_4 в житловому будинку, який належав ОСОБА_9, відповідач без будь яких дозволів власника будинку самовільно приступив до переобладнання будинку, демонтував систему водяного опалення, пошкодив систему внутрішнього опалення, демонтував дверні наличники та частково розібрав металеву конструкцію арки, оскільки на час вселення родини відповідача до будинку будь-які акти та (або) інші документи щодо технічного стану житлового будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не складалися. Також, суд не бере до уваги як докази про вказані вище обставини акт від 05.09.2012 року (а. с. 10) та покази свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_10, оскільки відповідач ОСОБА_4 не проживав в домоволодінні ОСОБА_5 з 02.07.2012 року, що підтверджується довідкою Поріччанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 93 від 06.03.2015 року (а. с. 76), а проживав в с. Градівка Веселинівського району Миколаївської області.

З огляду на викладене, та враховуючи недоведеність позивачем ОСОБА_3 та її представником договірних зобов'язань, в тому числі і договору найму будівлі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя останнього, а також рішень судів щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди, суд вважає позовні вимоги повністю необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Не підлягають стягненню з відповідача і витрати на проведення будівельно-технічного дослідження, оскільки таке дослідження не відноситься до судових витрат у розумінні статей 79, 86 ЦПК України та суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позовних вимог повністю.

Керуючись ст. ст. 81, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, витрат на проведення будівельно-технічного дослідження, плати за проживання в будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області А. О. Тустановський