Справа № 236/1999/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просе стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 72 255,50 гривень, яка складається з:

- заборгованості за кредитом 30 427,66 гривень,

- заборгованість по відсоткам 31 130,99 гривень,

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4 215,92 гривень,

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3 947,88 гривень,

- інфляційні витрати за кредитом 1 277,96 гривень,

- інфляційні витрати за відсотками 1 255,15 гривень,

та судові витрати сплачені ним у вигляді судового збору в сумі 722,55 гривень.

Повноважний представник позивача до судового засідання не з*явився але подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та просив позов задовольнити. Далі в процесі розгляду справи в режимі відерконференції повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити та пояснившої що позовна давність застосовується до кожного місячного платежу і вона може, якщо це треба суду, надати листи з якими позивач звертався до відповідача з вимогами про погашення кредиту та виконанню інших зобов*язань передбачених договором.

Відповідач ОСОБА_2до судового засідання не з*явилась але подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю але за участю її представника, позовні вимоги не визнала у повному обсязі і просила в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3В.в судовому засіданні погодився з представником позивача щодо надання та отримання відповідачем кредиту на умовах зазначених в договорі між сторонами, але у зв*язку з тим, що заборгованість по кредиту виникла у відповідача перед позивачем 31.10.2008 року , просив застосувати позовну давність та відмовити позивачу в позові у зв*язку зі спливом позовної давності про що надав відповідну письмову заяву.

Судом при досліджені письмових доказів встановлено.

15.12.2005 року між Акціонерно-комерційни банком соціального розвитку, правонаступником якого є позивач, як кредитором, та ОСОБА_2, як позичальником, було укладено договір кредиту №150/4-561 відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 60 000,00 гривень зі сплатою 17 відсотків за перший рік та відсотків за інші роки відповідно до додаткових угод укладених між сторонами, з порядком погашення основної суми заборгованості до 10 січня 2006 року -738, 00 гривень і надалі до 10 числа кожного місяця кожного року по 714,00 гривень та з кінцевим терміном погащення заборгованості по кредиту до 10 грудня 2012 року, при цьому в якості забезпечення зобовязання було передбачено, в день укладання цього договору, укладання між сторонами договору іпотеки щодо передачі в іпотеку позивачу квартири що належить відповідачу в м.Донецьк іпотечною вартістю 75 750,00 гривень ( а.с.4-13,17-18, 84-89).

Відповідачем не виконувались умови укладеного між сторонами договору і у нього перед позивачем виникла заборгованість станом на 31.10.2008 року по умовам укладеного договору, у вигляді заборгованості за кредитом 30 427,66 гривень та заборгованість по відсоткам 31 130,99 гривень, і тому позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції за 2013-2014 роки які складається з наступного :

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту 4 215,92 гривень,

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3 947,88 гривень,

- інфляційні витрати за кредитом 1 277,96 гривень,

- інфляційні витрати за відсотками 1 255,15 гривень,

а всього 72 255,50 гривень ( а.с.14-16).

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі у зв*язку зі спливом позовної давності з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1050 ч. 2, 1054 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обов"язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалась, та сплати процентів, належних йому відповідно до укладеного між ними договору.

Згідно з ч.2 ст.625. ЦК України - Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що оскільки ОСОБА_2порушені умови договору кредиту , щодо повернення в передбачений договором строк сум кредиту, оскільки вона не виконувала умови цього договору по поверненню кредиту та сплати відсотків , чому не заперечував в судовому засіданні її представник, то з неї слід було б стягнути на користь позвича - заборгованость за кредитом та по відсоткам, пеню за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, а також інфляційні витрати за кредитом та за відсотками.

Вирішуючі питання щодо спливу позовної давності, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.256-257 ЦК України-Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст.ст.253,260 ГК України-Перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

В ч.1 ст.261 ГК України зазначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому в ч.5 цієї статті вказано, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п.п.3.3.8-3.3.9 укладеного між сторонами договору - позичальник (відповідач) зобов*язаний був своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахуваними процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеного умовами договору.

Згідно з п.п.4.5 укладеного між сторонами договору у разі невиконання ( неналежного виконання) позичальником (відповідачем) обов*язків визначених п.п.3.3.8-3.3.9 укладеного між сторонами договору, протягом більше , ніж 60 ( шістдесят) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник (відповідач) зобов*язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції ( штраф, пеню).

Отже перебіг строку позовної давності для позивача щодо пред*явлення ним вимог до відповідача в цьому спорі почався на 61 день після 31.10.2008 року і він сплив більше чим півтора року до моменту пред*явлення позову, при цьому представником позивача до суду не було подано заяв чи клопотань про поновлення йому пропущеного строку а також доказів переривання перебігу позовної давності.

Згідно з ч.4 ст.267 ГК України-Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином в позові слід відмовити у зв*язку з спливом позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати сплачені позивачем при пред*явлені позову відносяться за його рахунок і стягненню з відповідача не підлягають ( а.с.1).

Керуючись ст.ст. 251-268,509, 525-527, 543, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.67-70,72 88, 209, 213 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у зв*язку з спливом позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили післязакінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд.. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя