Справа № 2-1372/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою ДТП, посилаючись на те, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2 27 жовтня 2008 року відбулося ДТП. Наслідком цього ДТП стало пошкодження автомобіля позивача, відповідно йому була завдана матеріальна шкода в сумі 7 383, 24 грн., яку він просив стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у сумі 8 000 гривень.

В процесі судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, відмовився від відшкодування завданої йому моральної шкоди та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 7 383, 24 грн.

Відповідач не заперечувала щодо задоволення уточненого позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні 27 жовтня 2008 року відповідач ОСОБА_2, заходжуючись в стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем марки «ВАЗ», держаний номер НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом не переконався в безпеці маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мазда», держаний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого відбулася дорожньо транспортна пригода.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси Деруса А.В. по адміністративній справі № 3 36659/08 від 3 грудня 2008 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КпАП України та притягнут до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Зазначена постанова в встановленому порядку відповідачем не оскаржувалась.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, ДТП, що відбулось 27 жовтня 2008 року є наслідком дій ОСОБА_2, вина якого встановлена в межах адміністративного № 336659/08, та підтверджується зібраними по справі № 336659/08 доказами, фактично встановленими обставинами справи.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, при цьому сума матеріальної шкоди завданої внаслідок аварійного пошкодження автомобіля склала 7 383, 24 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 4331 від 30.01.2009 року.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки мало місце взаємодія джерел підвищеної небезпеки, то згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, при цьому шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина відповідача встановлена та підтверджена матеріалами адміністративного провадження та зафіксована постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2008 року по адміністративній справі № 3 36659/08. Таким чином, встановлені судом обставини та зібрані по справі докази дозволяють задовольнити позов в частині покладання обовязку компенсувати матеріальну шкоду на відповідача в повному обсязі.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Таким чином встановлені судом обставини та зібрані по справі докази дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 20, 23, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої матеріальної шкоди в розмірі 7 383, 24 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зо дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ