Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 325/434/15-ц
Провадження № 22-ц/778/4127/15
Головуючий у 1-й інстанції: Діоба Г.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2,

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року по справі за позовом прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області до ОСОБА_3 про визнання недійсним виданий відповідачу 11.12.2009 року державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297059 та про витребування у неї на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області земельну ділянку площею 0,12 га, вартістю 3 725,18 гривень, розташовану за межами населеного пункту на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області.

У позові зазначив, що державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі п.п. 5,6,8,9 розпорядження голови Приазовської РДА Запорізької області № 910 від 04.12.2009р. "Про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку", які постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014р.(справа№908/2284/13) визнані недійсними, тому державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, а земельна ділянка - витребуванню на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, яке відповідно до ст.122 ЗК України є органом уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297059 виданий ОСОБА_3 11 грудня 2009 року.

Витребувано у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,12 га, вартістю 3 725,18 гривень, розташовану за межами населеного пункту на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту (кадастровий номер :02:004:0384) на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн..

ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Визнаючи недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 297059 виданий на ймя ОСОБА_3 11 грудня 2009 року, суд обгрунтовно виходив з того, що його видано на земельну ділянку, яка відноситься до прибрежної захисної смуги уздожв моря, тобто з порушеннм норм діючого земельного законодавства. Проте рішення суду в частині витребування земельної ділянки на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області ухвалено без повного зясування повноважень цього державного органу.

Судом першої інстанції встановлено, що державний акт серії ЯИ № 297059 на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га для ведення садівництва, розташовану на території Ботіївської сільської ради виданий 11.12.2009 року відповідачу ОСОБА_3 на підставі пунктів 5,6,8,9 розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації № 910 від 04.12.2009 року. За даними відділу Дерземагенства у Приазовському районі Запорізької області (лист № 10-28-0.0-248/2-15 від 10.02.2015 року) земельна ділянка, власником якої є відповідач, має кадастровий номер :026004:0384, грошова оцінка складає 3 725,18грн., об'єкти нерухомості на даній земельній ділянці не розташовані.

Задовольняючи позов прокурора Приазовського району Запорізької області в частині визнання недійсним вищевказаний державний акт на право власності на земельну дліянку, суд першої інстанції обгрунтовно виходив з того, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року визнано недійсними пункти 5,6,8,9 розпорядження голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області № 910 від 04.12.2009 року "Про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку" у зв'язку з тим, що розпорядження в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність громадянам-членам обслуговуючого кооперативу "Азов-2010" прийнято з порушенням вимог статей 60, 118, 151 Земельного кодексу України, статей 88, 90 Водного кодексу України. Вказане рішення суду набрало законної сили.

За положеннями ст., ст. 60, 88 ЗК України уздовж морів та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів - з урахуванням містобудівної документації.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в силу ч.1,2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності лише за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Висновок суду першої інстанції про те, що держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано, узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року (справа № 6-12цс13) та від 23 жовтня 2013 року (справа № 6-93цс13), які є обов'язковими для застосування усіма судами України.

Доводи апелянта про те, що судом не застосовна позовна давність були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують. Недійсність пунктів, на підставі яких виданий державний акт ОСОБА_3 встановлена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.04.2014 року, а з позовом до суду прокурор звернувся 12.03.2015 року, тому відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Відповідно до п.5 Перехідних положень Закону України „Про внесення змін додеяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності з 01.01.2013 року передбачено, що державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із ст.122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну дліянку.

Отже рішення суду в частині витребування у ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,12 га, вартістю 3 725,18 гривень, яка розташована за межами населеного пункту на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, (кадастровий номер :02:004:0384) на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, яке відноситься до територіального органу виконавчої влади на місцях з питань земельних ресурсів, є законним та обгрунтованим.

Доводи апелянта про неповне зясування повноважень Головного управління Держземагенства у Запорізькій області, яке згідно до Положення про Головне управління Держземагенство №123 від 17.06.2008 року здійснює державний контроль за використанням та охороною земель не грунтуються на вимогах норм діючого законодавства.

Іншим доводам апелянта дана належна та обєктивна оцінка судом першої інстанції при ухваленні рішення суду у цій справі.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 08травня 2015 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: