Справа № 779/967/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1207/2015
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Горблянського Я.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Максюти І.О.

секретаря: Капущак С.В.

за участю: представника банку - Рокетської С.В.

відповідача ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на рішення Богородчанського районного суду від 21 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк " звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 16.06.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява позичальника разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає кредитний договір. У зв'язку з порушенням зобов'язань станом на 28.02.2015 року заборгованість становить 14434,22 грн., яку банк просив стягнути з відповідача.

Рішенням Богородчанського районного суду від 27.04.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його незаконним, ухваленим з порушенням норм процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності стосовно виконання умов договору, встановивши що строк дії договору автоматично лонгується, оскільки жодна із сторін не заявила про свій намір його розірвати, а тому суд прийшов до невірного висновку, що строк позовної давності пропущений. Оскільки кредитний договір продовжує діяти, то відповідно до ст.253 ч.5 та ст.261 ЦК України, перебіг строку позовної давності звернення з вимогами до відповідача ще не розпочались, а відтак не можуть бути пропущені.

Крім того, згідно з скріншоту, взятого з банківського програмного комплексу «Приват-48» строк дії карти встановлений до травня 2012 року. В зв'язку з цим тільки в травні 2015 року спливає для банку строк у межах якого він має право звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Зважаючи на зазначені обставини, представник просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін , колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції застосував наслідки спливу строку позовної давності звернення до суду, про що було заявлено відповідачем.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального права та дійсним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 16.06.2008 року укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» (тоді - ЗАТ КБ «ПриватБанк») кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

В зв'язку з неналежним виконанням кредитного зобов'язання в відповідача виникла заборгованість в розмірі14434,22 грн., з яких 3491,70 грн. - заборгованість за кредитом, 7817,12 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2199,96 грн. - заборгованість за пенею, комісією, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 675,44 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Встановлено, що останнє погашення боргу відповідач здійснив 06.11.2009 року, а до суду з позовом банк звернувся тільки в березні 2015 року, таким чином пропустивши строк позовної давності звернення до суду, оскільки такий починається з моменту коли особа дізналася про порушення свого права.

Доводи відповідача про те, що відповідно до п.9.12 Умов і правил надання банківських послуг, якщо жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін, суперечать правовій позиції Верховного Суду України щодо визначення перебігу строку позовної давності, викладеній в постановах від 19 березня 2014 року в справі № 6-14 цс 14, від 01.10.2014 року у справі 6-134цс14, від 12.11.2014 року у справі №6-167цс 14 та інших, яка згідно з ч.2, ст. 214 ЦПК України повинна бути обов'язково врахована судом при розгляді справ.

Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_3 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобов'язань за договором від 16.08.2008 року не виконав, а тому пролонгація не відбулася.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно скріншоту, взятого з банківського програмного комплексу «Приват48», кредитна картка «Універсальна» НОМЕР_1 має встановлений строк дії по травень 2012 року включно, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки скріншот - це зображення створене зі запису видимих елементів екрана комп'ютера або іншого візуального вихідного пристрою, яке робиться програмними засобами, а тому не є офіційним документом Банку, не погоджено обома сторонами Договору, що, в свою чергу, не може розцінюватись судом як неналежний доказ.

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - відхилити.

Рішення Богородчанського районного суду від 21 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

І.О. Максюта