У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області, державне підприємство «Запорізьке лісомисливське господарство», про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним державного акта за касаційною скаргою Сашкова Миколи Вікторовича, який діє в інтересах Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Запорізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, і остаточно просив визнати недійсним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради № 5 від 15 грудня 2006 року, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_1

Посилався на те, що рішенням Петро-Михайлівської сільської ради № 5 від 15 грудня 2006 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1020 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. На підставі цього рішення ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 7 листопада 2012 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства у Запорізькій області, земельна ділянка, що відведена ОСОБА_1, частково розташована за межами вказаного населеного пункту на землях лісогосподарського призначення, які перебувають у користуванні ДП «Запорізьке лісомисливське господарство», тому не могла бути виділена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передана у приватну власність.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, позов задоволено частково.

Поновлено прокурору строк звернення до суду.

Визнано недійсним рішення Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 5 від 15 грудня 2006 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_1, та зобов'язано його повернути земельну ділянку, розташовану на території Петро-Михайлівської сільської ради площею 0,1020 га, до земель державної власності, а також повернути до відділу Держземагенства у Вільнянському районі Запорізької області оригінал державного акта.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши факт отримання ОСОБА_1 земельної ділянки у власність, розташованої за межами населеного пункту, без розроблення проекту землеустрою і без проведення державної експертизи землевпорядної документації, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сашкова Миколи Вікторовича, який діє в інтересах Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 7 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар