Справа № 364/562/15-ц
Провадження № 2/364/181/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області

третя особа : Володарська районна державна адміністрація Київської області

про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у квітні 2015 року звернувся до суду з названим позовом , в якому вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_2 . З 1976 року матір була прийнята в члени колгоспу ім. ХХІ Партз'їзду с.Тадіївки Володарського району Київської області . У 1993 році відбулося переіменування колгоспу на « Зоря» , а у 1995 році відбулася реорганізація та на базі колгоспу було створено колективне сільськогосподарське підприємство « Зоря» . 20.07.1995 року КСП « Зоря» було видано Державний акт на право колективної власності на землю . Матір з членів господарства не виводилася , однак у власність земельну частку ( пай)не було їй виділено .Позивач вказував , що після смерті матері відкрилася спадщина за законом , яку фактично , шляхом управляння та володіння спадковим майном, прийняв її батько - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Вона , як спадкоємець першої черги просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку у розмірі 3,91 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сількогосподарського виробництва , яка розташована в межах земель Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року .

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача - Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області позовні вимоги не визнав та вказав , що у задоволенні позову слід відмовити, у зв'язку із закінченням строку позовної давності.

Представник третьої особи - Володарської районної державної адміністрації Київської області вимоги позивача не визнала , при цьому посилалася на закінчення строку звернення до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено , що позивач ОСОБА_1 , донька ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про її народження ( а.с.7) .

ОСОБА_2 відповідно до архівної довідки від 13 березня 2015 року працювала в колгоспі ім.ХХІ Партз'їзду с.Тадіївка Володарського району Київської області з 1976 року по 1990 рік ( а.с.24) та виробила відповідну кількість трудоднів ( а.с.25-26). Інформація відділу Держземагенства у Володарському районі Київської області вказує , що відповідно до додатку 1 до Державного акту на право колективної власності на землю громадянам-членам колективного сільськогосподарського підприємства « Зоря» с. Тадіївка Володарського району - ОСОБА_2 включена до списку громадян , що мають право на земельну частку ( пай). Однак судом встановлено , що за свого життя ОСОБА_2 не отримала сертифікат, який посвідчує право на земельну частку(пай) . Відомості щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_2 державних актів на право власності на землю у Відділі Держземагенства у Володарському районі Київської області відсутні ( а.с.7). ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 померла ( а.с.9).Наведені обставини вказують на те що померла ОСОБА_2 також не отримала Державний акт на право власності на землю.

Згідно довідки виданої виконкомом Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області № 70 від 02.04.2015 року ОСОБА_3 з дня смерті дружини ОСОБА_2 ( а.с.9) по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року , був зареєстрований та проживав один в АДРЕСА_1 , згідно записів по господарської книги № 2( а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 року ) відкрилася спадщина за законом , яку прийняла позивач на що вказують свідоцтва про прийняття спадщини на житловий будинок ( а.с.13) та земельну ділянку ( а.с.11).

Судом було встановлено , що відповідно до ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року), п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8.08.1995 року право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

Встановлені судом обставини вказують, що на час видачі спілці селян « Зоря » Державного акта на право колективної власності на землю 20 липня 1995 року , мати позивача була живою та була членом названого підприємства та була включена до списку осіб членів КСП , які мають право на земельну частку ( пай) . Починаючи з дня видачі Державного акта господарству, тобто з 20 липня 1995 року сама - ОСОБА_2 та після її смерті її чоловік ОСОБА_3 , та їх дочка позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк не зверталися до правонаступників с/с «Зоря» с.Тадіївка Володарського району Київської області , та вони не зверталися і до сільської ради с.Тадіївка Володарського району Київської області з вимогою про визнання права на земельну частку ( пай) за ОСОБА_2 .

У разі виникнення спору спадкодавець та позивач мали право звертатися до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай), однак ні спадкодавці за свого життя ні сама позивач цього не робили .

Дійсно член колективного сільськогосподарського підприємства , включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті

успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Однак починаючи з 1995 року, а саме з 20.07.1995 року тобто дня коли КСП « Зоря» отримали державний акт на право колективної власності на землю і саме з цього часу слід вважати , що їм було відомо про порушене право, особи не зверталися до компетентних органів та не звертавлися до суду з відповідним позовом, отже жодних дій з боку спадкоємців для належного оформлення права на земельну частку ( пай) не було вчинено.

В судовому засіданні позивач вказала суду , що вона не зверталася з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 , оскільки вона не бажала приймати спадкове майно в той час .

Представник позивача зазначив , що після смерті ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично прийняв спадщину шляхом управляння та володіння спадковим майном , оскільки, проживав з нею до дня її смерті та продовжував проживати і надалі у будинку де і був зареєстрований ( АДРЕСА_2 ( а.с.10). Вважє , що мати позивача ОСОБА_2 , що ОСОБА_2 мала право на земельну частку ( пай) , оскільки вона була включена у списки до державного акту на колективну власність на землю с/с « Зоря» с.Тадіївка Володарського району , але не отримала сертифікат на право на земельну частку ( пай ). Вказував , що батько позивача ОСОБА_3 успадкував право ОСОБА_2 на земельну частку ( пай), а отже і позивач має право на отримання у власність земельної частки ( паю) , як спадкоємець першої черги після смерті свого батька.

Представник відповідача - Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області вказав , що на ім'я ОСОБА_2 не видавався сертифікат на право земельну частку ( пай) , та за її життя земельна ділянка в натурі не наділялася , а після смерті останньої її чоловік не звертався з вимогою про видачу сертифіката чи наділу земельної ділянки в натурі . Вважає , що , отже після смерті ОСОБА_2 не відбулося фактичного прийняття та користування спадковим майном, зокрема земельної ділянки ( паю). Одночасно представник вказував суду , що строк позовної давності слід рахувати, починаючи з дня смерті - ОСОБА_2.

Представник Володарської районної державної адміністрації Київської області також вказувала , що позивач пропустила строк звернення до суду з вимогою про захист своїх прав , а саме прийняття спадщини після батька , оскільки її батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року , отже 17.09.2014 року строк звернення закінчився .

Даючи оцінку твердженням позивача та її представника суду слід зазначити , що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку .

Підсумовуючи вище викладене суд приходить до висновку, що батько позивача -ОСОБА_3 не набув права на земельну частку ( пай) , на який мала право його дружина ОСОБА_2 , та не отримав у спадщину земельну ділянку, а отже і позивач не може набути право власності на земельну ділянку на яку вона претендує після смерті батька ОСОБА_3, оскільки, як і зазначено вище можливо набути лише те , що належало спадкодавцю . Отже вимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку є безпідставною .

Оскільки представник Тадіївської сільської ради та представник Володарської РДА посилалися на пропуск позивачем позовної давності то слід вказати , що згідно зі статтею 257 ЦК у спорах про захист прав власників земельних ділянок застосовується позовна давність тривалістю у три роки, якщо інше не передбачено законом.

Однак , як роз'яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Наведене вище вказує, що матір позивача мала право на отримання державного акта на право власностіна землю, однак за свого життя ні вона , а після її смерті ні її чоловік , ні позивач не зверталася ні до сільської ради с.Тадіївка Володарського району Київської області , ні до сільськогосподарського підприємства , чи інших відповідних організацій . Позивач як спадкоємець першої черги за законом звернулася до суду з даним позовом вже після закінчення строку позовної давності у квітні 2015 року. Поважних причин пропуску строку позовної давності позивач суду не вказала та не надала жодного письмового доказу, який би вказував на поважність пропуску встановлення законом строку.

Таким чином у суда відсутні підстави для поновлення строку звернення до суду з зазначеним позовом і відповідно у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із закінченням строку позовної давності .

Керуючись п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 р. №720/95, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) , ст.ст. 71, 80 ЦК України ( 1963 року), ст.ст. 256, 1218 ЦК України , ст.ст. 22.23 Земельного Кодексу України, ст.ст. 60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до Тадіївської сільської ради Володарського району Київської області , Володарської районної державної адміністрації Київської області про надання земельної частки ( паю) - відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 18 травня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун