Справа № 657/349/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Максимович І. В. ,

при секретарі Боровинській С.В., Шаховій О.В., Лебедєвій А.С.,

представник позивача(відповідача) ОСОБА_1,

представник відповідача (позивача) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину нерухомого майна, що входить до складу спадщини та позовом (зустрічний позов) ОСОБА_4, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить : визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1), право власності на ? частину домоволодіння №49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області.

Ухвалою Каланчацького районного суду від 11.06.2015 року зустрічний позов ОСОБА_4, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? нерухомого майна, об»єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 02.07.2015 року, окрім забезпечнння позову уточнено позовні вимоги позивача-відповідача ОСОБА_3, що стосуються номеру спірного домоволодіння «№49» по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, а не «№47». Мотивуючи свої вимоги, позивач-відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 (діє згідно договору про надання правової допомоги від 08.12.2014 року, ордер ХС №028789 від 08.12.2014 року) заявлені позовні вимоги підтримали та пояснили, що відповідач-позивач у справі ОСОБА_4 є колишнім чоловіком ОСОБА_5, яка померла 25.09.2014 року матері ОСОБА_3, шлюб яких тривав з 1981 року по 1997 рік. За час спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 ними був придбаний будинок, згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 10.01.1991 року, укладеного між ОСОБА_4 та Совхозом «Каланчацький» по вул. Каховській № 47 в смт. Каланчак Херсонської області.

Згідно свідоцтва про смерть від 26.09.2014 року ОСОБА_4 1-КГ №188317 -ОСОБА_5 померла 25.09.2014 року. Після її смерті, а саме 06.10.2014 року позивачем-відповідачем у справі ОСОБА_3 було подано заяву про прийняття спадщини, про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи. Однак ОСОБА_4, дізнавшись про смерть ОСОБА_5, подав до суду позов про виселення ОСОБА_3, так як останній весь час проживав в даному будинку, тому отримати право власності через нотаріальне оформлення спадщини у позивача-відповідача ОСОБА_3 не було можливості. Зазначені обставини вказують на той факт, що ОСОБА_4 має право на ? частини спірного домоволодіння, а на іншу ? частини спірного домоволодіння має право ОСОБА_3, як єдиний спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_5.

В судовому засіданні відповідач-позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2, ( діє згідно ордеру серії ХС № 014362 від 10.04.2015 року та договору про надання юридичної допомоги по цивільній справі від 10 квітня 2015 року) позовні вимоги по зустрічному позову підтримали та пояснили, що з 1981 року по 1997 ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5. Під час шлюбу 10.01.1991 року совхоз «Каланчацький» продав ОСОБА_6, як молодому спеціалісту, будинок № 49 з присадибними ділянками по вул. Каховській в смт. Каланчак. Оплата будинку повинна була здійснюватись на протязі 25 років. Однак у 1992 році ОСОБА_6 продав будинок матері, який залишився йому у спадщину, доклав власні збереження, які були заощадженні у нього ще до шлюбу і повністю сплатив вартість придбаного будинку. Після розлучення у 1997 році, за усною домовленістю з ОСОБА_5, ОСОБА_4 було надано дозвіл останній, мешкати у будинку до кінця життя. Після смерті ОСОБА_5 , яка померла 25.09.2014 року, позивач ОСОБА_4 намагався, як власник, почати життя у своєму будинку, але відповідач ОСОБА_3 син ОСОБА_5В, почав створювати йому різні перешкоди у володінні і користуванні будинком. Тому ОСОБА_4 просить визнати за ним право власності на ? частини домоволодіння № 49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, за первісним позовом ОСОБА_3, відмовити в задоволені в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволені про що надали до суду заперечення на зустрічний позов.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 позовні вимоги, заявлені ОСОБА_7 не визнав та просив відмовити в їх задоволені. Вимоги, заявлені ним при подачі зустрічного позову, підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, а в первісному позові, заявленому ОСОБА_3 просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, які засвідчують його право власності.

За таких обставин захистити своє цивільне право позивач має змогу тільки згідно статті 16 ЦК України.

Судом встановлено, що з 1981 року по 1997 ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 (ОСОБА_5В.) . Під час шлюбу 10.01.1991 року ОСОБА_4 купив у совхоза «Каланчацький», як молодий спеціаліст, будинок № 49 з присадибними ділянками по вул. Каховській в смт. Каланчак.

Підтверджень того, що даний будинок ОСОБА_4 придбав за власні кошти, отримані з продажу домоволодіння, яке йому перейшло у власність як спадщина у 1992 році відповідачем-позивачем ОСОБА_4, до суду не надано. Тому слід вважати, згідно виогст. 22 КпШС України, які діяли на момент виникнення правовідносин і які втратили чинність з 01.01.2004 року на підставі Сімейного Кодексу № 2947-III від 10.01.2002 - майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми, або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

В 1997 році шлюб між ОСОБА_4М та ОСОБА_8 (ОСОБА_5В.) було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (ОСОБА_5В.) не проживали разом та не вели спільне господарство. В будинку № 49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області, залишилась проживати ОСОБА_8 (ОСОБА_5В.) разом зі своїм сином ОСОБА_3. Зазначена обставина знайшла своє підтвердження в матеріалах справи, підтверджена показами свідків та визнана сторонами по справі.

25.09.2014 року ОСОБА_5 (ОСОБА_8В.) померла. Позивач-відповідач ОСОБА_3, як син покійної вселився у спірний будинок будучи неповнолітнім, зареєстрований в будинку з 1991 року і проживає в ньому по теперішній час. Зазначені обставини відповідач-позивач ОСОБА_4 визнає та не оспорює.

Позивач-відповідач ОСОБА_3, як єдиний спадкоємець після смерті матері, 06.10.2014 року подав заяву про прийняття спадщини, а саме ? домоволодіння № 49 по. вул. Каховській в смт. Каланчак, про що свідчить копія витягу про реєстрацію спадкової справи.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦКУ, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.. 1296 ЦКУ, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину.

Відповідно до вимог ст.. 1217 ЦКУ, спадкування здійснюється за заповітом, або за законом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_3 позивач-відповідач у справі скористався своїм правом спадкоємця в установленому законом порядку. Однак, відповідач-позивач ОСОБА_4 подав до суду позов про виселення ОСОБА_3 фактично оспорюючи його право власності на частину домоволодіння, а тому ОСОБА_3 був змушений звернутись до суду з позовом на захист свого права та своїх 2 дітей (1 дитина неповнолітня), які також зареєстровані та проживають в даному будинку.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, пояснили, що вони є сусідами, оскільки проживають ІНФОРМАЦІЯ_2, пояснили наступне: ОСОБА_4 свого часу проживав з матір»ю ОСОБА_3- ОСОБА_5В (ОСОБА_8В.) після розлучення ОСОБА_4 виїхав та не проживав ІНФОРМАЦІЯ_3 років, а догляд за будинком (ремонт, перебудова будинку, добудова веранди, внутрішні ремонти в будинку, побудова сараїв) здійснювала ОСОБА_5 зі своїм сином ОСОБА_3, який змалечку проживав біля матері

Свідок ОСОБА_12 В,А. в судовому засіданні пояснив, що в 1991 році придбав у ОСОБА_4 будинок, що розташований в смт. Каланчак по вул.. Сімферопольській за 6000 рублів та згодом віддав ОСОБА_13 2000 рублів. Чи був ОСОБА_4 одружений йому невідомо, оскільки з ним на дану тему не розмовляв.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 позовні вимоги за первісною позовною заявою не визнав, та звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на ? нерухомого майна. Проте вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача-відповідача за первісним позовом та відповідача-позивача за зустрічним позовом, стосуються одного предмету спору.

На підставі викладеного і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, суд, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, дійшов висновку що вимоги первісного позову підлягають задоволенню в повному обсязі, вимоги зустрічного позову задовольнити частково.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу відносяться витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права…

Суд вважає, що позовні вимоги позивача-відповідача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача-позивача ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в сумі 2500 гривень (квитанція до прибуткового касового ордера № 0207/15; квитанція до прибуткового касового ордера №0407/15), підлягають також задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 392, 1216, 1218, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст. 10,11, 16, 60, 84, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину нерухомого майна, що входить до складу спадщини, задовольнити.

Позов (зустрічний позов) ОСОБА_4, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? нерухомого майна, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1), право власності на ? частину домоволодіння №49 по вул. Каховській в смт. Каланчак Херсонської області.

Визнати за ОСОБА_4, право власності на ? частину домоволодіння №49 по вул. Каховській у смт. Каланчак Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області, через Каланчацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України. Суддя: Максимович І. В.

Повний текст рішення виготовлено: 20.07.2015 року.