Справа № 304/1950/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска В.В.

суддів - Готри Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишаку Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 та товариства з додатковою відповідальністю «Райп» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на заочне рішення Перечинського районного суду від 18 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

27 листопада 2014 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія «УНІКА» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який мотивувало тим, що 19 квітня 2012 року між ПрАТ СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №014042/4002/0001185 щодо автомобіля марки «Тоyоtа Rav 4», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

26 серпня 2012 року в м. Перечин, по вул. Садова, з вини ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ-21063, р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого транспортного засобу ОСОБА_2.

20 лютого 2013 року на підставі Договору ПрАТ СК «УНІКА» виплатило ОСОБА_2 належне страхове відшкодування в розмірі 10616 грн. 00 коп.. Вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил Дорожнього руху ОСОБА_1, якого цивільно-правова відповідальність була застрахована ТДВ СК «Райп», про що свідчить поліс №АВ/519884.

Відповідно до висновку експерта від 23 вересня 2012 року №288/09-12 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тоyоtа Rav 4» з урахуванням зносу складає 10675 грн. 60 коп., а згідно кошторису СПД ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту складає 10616 грн. 00 коп..

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 франшизу в розмірі 500 грн. 00 коп., а з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 10116 грн. 00 коп..

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 18 березня 2015 року у позові приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 та товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія «Райп» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального права, неповного встановлення обставин справи, просив скасувати оскаржуване ним заочне рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Межі доводів апеляційної скарги - на підтвердження факту перерахування коштів позивач згідно додатку № 12 до позовної заяви надіслав суду копію платіжного доручення про виплату страхового відшкодування в розмірі 10616 грн., яке долучив до апеляційної скарги.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки.

Надіслана товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» судова повістка за зазначеною в матеріалах справи адресою повернулася з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а іншої адреси для надіслання їй поштової кореспонденції страхова компанія не подала ні суду першої, ні апеляційної інстанції. Апеляційний суд вважає за можливе відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_1 та представника страхової компанії «Райп».

Представник приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» Астапович О.В. підтримав апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, поясненя представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що будь-яких належних та допустимих доказів того, що ПрАТ «СК «Уніка» виплатило ОСОБА_2 належне страхове відшкодування саме у розмірі 10616 грн. 00 коп., ані позивачем ані його представником суду не надано.

Проте з таким висновком суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як матеріалами справи так і судом встановлено, що 19 квітня 2012 року між ПрАТ СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №014042/4002/0001185 щодо автомобіля марки «Тоyоtа Rav 4», 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

З довідки № 9061249 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої відділенням державної інспекції Перечинського РВ УМВС України в Закарпатській області, та довідки інспектора дізнання з адміністративного обслуговування Перечинського-В.Березнянського районів вбачається, що дійсно 26 серпня 2012 року о 15 год. 40 хв. на вул. Садова у м. Перечині відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який порушуючи ПДР, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «Тоyоtа Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль марки «Тоyоtа Rav 4» отримав механічні пошкодження задньої правої частини, деформовано передню ліву дверку. Учасниками даної дорожньо-транспортної пригоди були водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Вина водія ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 серпня 2012 року, встановлена постановою судді Перечинського районного суду від 13 вересня 2012 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Встановлено, що 27 серпня 2012 року ОСОБА_2 повідомив позивача про настання страхового випадку, про що 27 вересня 2012 року було складено відповідний страховий акт №00098458, який 19 лютого 2013 року був затверджений головним фахівцем Департаменту врегулювання збитків.

Крім цього судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля марки «Тоyоtа Rav 4» згідно висновку №288/09-12 експертного автотоварознавчого дослідження по листу ПрАТ СК «Уніка» від 23.09.2012 року складає всього 10675 грн. 60 коп., тоді як відповідно до попереднього кошторису СПД ОСОБА_5 від 25 вересня 2012 року складає всього 10616 грн. 00 коп., що на 59 грн. 60 коп. менше вищезазначеної суми.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 також була застрахована ТДВ СК «Райп», про що свідчить Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № АВ/5195884.

На підтвердження факту виплати страхового відшкодування в розмірі 10616,00 грн. позивач згідно додатку № 12 до позовної заяви надіслав суду копію платіжного доручення про виплату страхового відшкодування в розмірі 10616 грн., яке долучив до апеляційної скарги. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції перевіряючи матеріали позовної заяви не складав акт про відсутність серед додатків певного додатку, а якщо такий факт мав місце, він мав бути зафіксований згідно Інструкції з діловодства, що затверджена наказом ДСА України №173 від 17 грудня 2013 року, який мав бути надісланим позивачу, проте останній такого акта не отримував.

З наданої апеляційному суду копії платіжного доручення № 005390 від 20 лютого 2013 року вбачається, що ПРаТ «СК «Уніка» виплатила ОСОБА_5 - фізичній особі-підприємцю 10616,00 грн.. Призначення платежу - страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №014042/4002/0001185 від 19.04/2012. Без ПДВ. ОСОБА_2, д.н. НОМЕР_1 (а.с. 61).

Згідно з ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статтей 979, 990 ЦК України обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України регламентовано, що шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 36.6 Закону України № 1961 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно поліса № АВ/5195884 встановлено франшизу в розмірі 500 грн..

Узагальнюючи наведене, колегія суддів робить висновки про те, що позивачем доведено підставність позовних вимог, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст.10 ЦПК України.

Відтак позовні вимоги про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10116,00 грн. та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача франшизи у розмірі 500 грн. необхідно задовольнити.

З огляду на викладене та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню як незаконне та необгрунтоване через неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та необхідно ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, такі складаються із судового збору в розмірі 365,40 грн., витрат, що пов'язані з явкою представника позивача до суду в розмірі 596,22 грн. та добових у розмірі 243 грн., тому вимогу позивача про відшкодування відповідачами судових витрат необхідно задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволенихх позовних вимог (5%), які становлять 60 грн. 26 коп., стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог(95%), які становлять 1144,96 грн..

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити.

Заочне рішення Перечинського крайонного суду від 18 березня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» франшизу у розмірі 500,00 (п'ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 10116,00 (десять тисяч сто шістнадцять) грн. 00 коп..

Стягнути товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Райп» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати у розмірі 1144 грн. 96 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати у розмірі 60 грн. 26 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: