АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1014/14-ц Номер провадження 22-ц/786/3257/15Головуючий у 1-й інстанції Горулько С.В. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю..

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.. за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської областві від 07 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку житлового будинку та земельної ділянки.-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати за ним право власності на 14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та земельними ділянками за адресою вул. Гагаріна. 6, с. Шкурутііївка Решетилівського району 1 іолтавської області.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської областві від 07 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв'язку з його повторною неявкою у судове засідання.

В апеляційному порядку дану ухвалу оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати її, а справу повернути до місцевого суду для розгляду по суті позовних вимог, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ІДПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а саме судові засідання від 12 грудня 2014 року, 05 березня 2015 року, 25 березня 2015 року та 07 вересня 2015 року), повторно не зявився в судове засідання, не подавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розписок ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 (а.с. 125-127), вони були завчасно повідомлені про час та місце судового засідання від 05 березня 2015 року, на яке вони не з'явилися. Позивач подав заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку із зайнятістю його представників у іншому судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту телефонограми від 06 березня 2015 року (а.с. 141). ОСОБА_2 був завчасно повідомлений про час та місце судового засідання від 25 березня 2015 року, на яке він та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не з'явилися, подавши заяву про відкладення судового розгляду, у зв'язку з хворобою позивача.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 170) ОСОБА_2 був завчасно, а саме 15 серпня 2015 року, повідомлений про час та місце судового засідання від 07 вересня2015 року, на яке він та його представники ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не з'явилися. Позивач подав заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку із зайнятістю його представників.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення позивача про час та місце проведення судових засідань від 05 березня 2015 року. 25 березня 2015 року та 07 вересня 2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно застосував норми ст. 169 ч.3 ЦПК України та залишив позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду.

Той факт, що ОСОБА_2 повідомив суд про причини своєї повторної неявки до суду, не впливає на вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі першої неявки в судове засідання оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними, у той час як ОСОБА_2 не з'явився до суду втретє.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду та вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла, а отже відсутні підстави для скасування або зміни оскаржуваної ухвали, які передбачені ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.303. 307 ч.2 п.1. 312 ч.І п.1. 314 ч.І. 315 ЦПК України, колегія суддів.-

УХВАЛИ Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської областві від 07 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може були оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.Ю. Мартєв

В.А. Чічль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: