Справа №442/784/15-ц
Провадження №2/442/527/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Крамара О.В., при секретарі Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка розташована на третьому поверсі, трьохповерхового будинку, тобто на останньому. З метою утеплення квартири та для скорочення затрат на енергоносії для обігріву квартири, він утеплив горище над своєю квартирою та відповідно облаштував допоміжне приміщення. Перед початком запланованих ним робіт по утепленню, він поговорив із мешканцями під»їзду, які дали свою (усну) згоду. На даний час всі роботи по утеплені та переплануванні завершено.

В процесі виконання вказаних вище робіт на його адресу, не надходило жодних скарг чи заяв з приводу порушень прав та інтересів третіх осіб, однак коли вже почав користуватися цим горищем, то відповідачі по справі постійно чинять йому перешкоди у користуванні цим горищем, обґрунтовуючи це тим, що він не брав від них згоди на виконання таких робіт і їм не подобається, що він таке зробив, оскільки горище це місце загального користування, і тим самим він їм нібито створив певні незручності, при цьому інколи чинять перешкоди у вільному доступі до квартири. Відповідачі твердять, що ними також були затрачені певні кошти на утеплення горища, однак жодних доказів про таке не мають, тобто безпідставно претендують на його майно.

Оскільки без згоди відповідачів він не може до кінця оформити свої права на квартиру та не може вільно розпоряджатися своїм майном, змушений звернутися до суду за захистом своїх права та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву в якій просять слухати справу за його відсутності. Позовній вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилися, надіславши на адресу суду заяву в якій просять слухати справу за їх відсутності. Позовні вимоги визнають та не заперечують, щодо їх задоволення.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована ЗУ від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст.1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 ст. З ЦК України). Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч. 2 ст. 5 ГК України.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦКУ). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що стверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів. Позивач погодив перепланування із сусідами, було виготовлено технічну документацію. В процесі перепланування квартири на його адресу не надходило жодних скарг чи заяв з приводу порушень прав та інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України до правомочностей власника належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс)

Правовомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочності розпорядження означають юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, котрі, однак, не повинні суперечити закону та не порушувати прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном. Підставою відповідного звернення до суду може слугувати посилання позивача на належне йому право користуватись і розпоряджатись майном, а також факти , що підтверджують дії відповідача у створені позивачеві перешкод, щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт обєктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Факт чинення перешкод, відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивачу у користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1, встановлений матеріалами справи, відповідачі не спростували вимоги наведені у позовній заяві, а навпаки їх визнали, що відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Оскільки перепланування квартири АДРЕСА_1, проведено без порушень будівельних норм і правил. Вказане перепланування відповідає санітарним, протипожежним та будівельним нормам забудови, не порушує прав інших осіб, а власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном, тому є підстави для визнання за позивачем права власності.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11,16, 317, 319, 391, 392 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею - 54,4 кв.м., яка складається з: коридору площею - 6,3 кв.м.; житлової кімнати площею - 18,2 кв.м., кладової площею - 0,6 кв.м, кухні площею - 8,2 кв.м., вбиральні площею - 1,4 кв.м, ванни площею - 2,7 кв.м., лоджії площею - 3 кв.м. та житлової кімнати площею - 36,6 кв.м

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя __________________ Крамар О.В.