Справа № 381/618/15-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г.В.
Провадження № 22-ц/780/4868/15 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 28.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С., Гуля В.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про повернення банківського вкладу (депозиту) та процентів, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 січня 2015 року між нею та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 2098535, відповідно до умов якого банк прийняв від неї та розмістив на депозитному рахунку 13 550 доларів США із встановленою процентною ставкою по вкладу 8 % річних на строк до 06 лютого 2015 року. Зазначала, що 06 лютого 2015 року вона звернулася до банку з заявою про повернення суми банківського вкладу (депозиту) та сплати відсотків за депозитом, однак у поверненні коштів їй було відмовлено.

07 травня 2015 року відповідачем частково виплачено її кошти за вказаним договором банківського вкладу (депозиту) у розмірі 200 000 грн.

З урахуванням зменшення розміру позовних вимог, ОСОБА_2 просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на свою користь 84 550 грн., що еквівалентно 4 026,19 доларів США та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу (депозиту) від 06 січня 2015 року у розмірі 84 550 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» в дохід держави судовий збір у розмірі 845 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та в частині стягнення судового збору скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про повернення банківського вкладу та процентів відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріли справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги про повернення банківського вкладу (депозиту) та нарахованих відсотків, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «КБ «Надра» в порушення вимог Цивільного Кодексу України та умов, укладеного між сторонами договору строкового банківського вкладу (депозиту) від 06 січня 2015 року, на вимогу позивача банківський вклад (депозит) не повернуло та не сплатило нараховані відсотки.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 06 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір №2098535 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Забота» (далі - Договір), за умовами якого вкладник зобов'язується в строк не пізніше 5 календарних днів з дня підписання цього договору передати, а банк зобов'язується прийняти 13 550 доларів США зі сплатою 8 % річних на строк 1 місяць (а.с.11).

Того ж дня, на виконання умов договору ОСОБА_2 перерахувала з поточного рахунку на відкритий у ПАТ «КБ «Надра» депозитний рахунок № 2098535 кошти у розмірі 13 550 доларів США, що підтверджується квитанцією № 2260 (а.с. 12).

Згідно з пунктом 3.4.5 договору банк зобов'язався повернути вкладнику вклад в кінці строку розміщення вкладу або достроково в порядку, передбаченому цим договором, шляхом перерахування коштів на рахунок.

Пунктом 4.9 договору встановлено, що у випадку, якщо вкладник в період дії договору звернувся до банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, банк в останній день закінчення строку розміщення вкладу, повертає на рахунок вкладника вклад і нараховані відповідно до умов договору проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу (депозиту) та відсотків у зв'язку із закінченням строку розміщення вкладу 06 лютого 2015 року (а.с. 13), проте відповідач не повернув вклад та відсотки за вкладом.

Відповідно до п.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління НБУ від 05 лютого 2015 року № 83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись п.2 ч.5 ст. 12, ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 26 від 05 лютого 2015 року про початок з 06 лютого 2015 року процедури виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 6 лютого 2015 року по 5 травня 2015 року та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. (а.с. 23-24).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23 квітня 2015 року № 85 дію тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» продовжено до 05 червня 2015 року, включно (а.с. 96).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 червня 2015 року № 113 на підставі постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» з 5 червня 2006 року та розпочата процедура ліквідації ПАТ «КБ «Надра», призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на період з 05 червня 2015 року до 04 червня 2016 року (а.с.74-75).

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом першим частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 цього Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 даного Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

За договорами, строк яких настав, на підставі п.4 ч.1 ст. 52 вказаного Закону фізичним особам вкладникам перераховується 200 000 грн.

Із матеріалів справи вбачається та не заперечується ОСОБА_2, що 08 травня 2015 року на підставі п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вона отримала 200 000 грн., що підтверджується даними поточного звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку (а.с.93).

При апеляційному розгляді справи встановлено, що 08 липня 2015 року ОСОБА_2 подала заяву уповноваженій особі Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про включення її до реєстру кредиторів з метою отримання суми залишку. Вказана заява було зареєстрована в реєстрі вимог кредиторів за №8815 від 08 липня 2015 року (а.с.137).

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що стягнення з банку належних позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК України не врахував вказаних вимог закону та обставин справи та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про повернення банківського вкладу (депозиту) та нарахованих відсотків.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про повернення банківського вкладу (депозиту) та нарахованих відсотків не відповідає вимогам ст.213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про повернення банківського вкладу (депозиту) та процентів, з наведених вище підстав.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, не оскаржується, тому відповідно до положень ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2015 року в частинізадоволення позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про повернення банківського вкладу (депозиту) та процентів, а також стягнення судових витрат - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про повернення банківського вкладу (депозиту) та процентів - відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді