КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/5516/15-ц
Провадження № 2-о/552/168/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2015 року Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого судді Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань Виноградної Л.О., заявника ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 , представника зацікавленої особи - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції,
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що її син ОСОБА_4 перебував в зоні антитерористичної операції в Донецькій області в період з 20.07.2014 року по 19.08.2014 року включно, брав участь у бойових діях під час антитерористичної операції в Донецькій області та факт, що ОСОБА_4 загинув під час бойових дій виконуючи військовий обов`язок по захисту територіальної цілісності України в зоні антитерористичної операції в м.Іловайськ, Донецької області. Свою заяву обгрунтовує тим, що її син ОСОБА_4 в період з 20 липня 2014 року по 19.08.2014 року як доброволець приймав участь у бойових діях в зоні антитерористичної операції в Донецькій області та загинув під м. Іловайськ. Встановлення факту участі її сина у бойових діях по захисту незалежності та територіальної цілісності України необхідне їй для отримання нею пільг відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
19.10.2015 року від заявника надійшла заява про уточнення її вимог, відповідно до яких просить суд, встановити факт, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України перебував в складі батальйону особового призначення БПСМОП «Шахтарськ» в зоні антитерористичної операції в період з 20.07.2014 року по 19.08.2014 року та брав участь у бойових діях на території Донецької області, м. Ілловайськ в складі даного батальйону під час проведення антитерористичної операції та загинув під час бойових дій на території Донецької області, м. Ілловайськ 19 серпня 2014 року.
В судовому засіданні заявник та її представник уточнену заяву підтримали повністю та просять її задовольнити.
Представник заінтересованої особи- Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.
Представник заінтересованої особи - Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції - в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника служби.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини та дослідивши докази, приходить до таких висновків.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Відповідно до довідки від 01.10.2014 року виданої ГУ МВС України в Дніпропетровській області БПСМОП «Шахтарськ» ОСОБА_4 дійсно у липні 2014 року поїхав у складі батальйону до Донецької області. Він перебував в зоні АТО з 30.07.2014 року до 19.08.2014 року разом із бійцями БПСМОП «Шахтарськ». Батальйон діяв згідно ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» та виконував роботу по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції.
Відповідно до довідки від 10.10.2014 року ГУ МВС України в Дніпропетровській області БПСМОП «Шахтарськ» доброволець батальйону «Шахтарськ» Горячевський О.О. перебував в спец.підрозділі «Шахтарськ» МВС України, котрий задіяний у проведені антитерористичної операції у Донецькій області, з 20 липня 2014 року. Загинув в бою під м. Іловайськ 19 серпня 2014 року.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3096 від 21 серпня 2014 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Старобешеве Донецької області. Причиною смерті стали вибухова травма, відкриті осколкові переломи кісток склепіння та основи черепа з руйнуванням речовин головного мозку. Смерть настала внаслідок дій передбачених законом та воєнних операцій.
Заявник як член сім`ї бажає отримати гарантії щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав після загибелі сина. Однак, набути таких прав не може, оскільки її син проходив службу як доброволець, а надання таким особам статусу учасника бойових дій на даний час законодавством не передбачено.
Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу згідно ч.1 ст.17 Конституції України є захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки.
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України ( ст.65 Конституції України ). Така ж норма закріплена статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни. Згідност..7 цього Закону виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи і організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні ( об`єднані районні ), міські ( об`єднані міські ) військові комісаріати, військові комісаріати Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а також територіальні центри ( в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві ) та філіали ( в районах та містах ) комплектування військовослужбовцями за контрактом.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність. Суб`єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об`єднання громадян ( ст.4 Закону України «Про основи національної безпеки України» ).
На державному рівні щодо військовослужбовців Збройних Сил України, СБУ, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій. Разом з тим, особи, які були зараховані в інші військові формування, а також з числа яких були сформовані спеціальні підрозділи територіальної оборони і які були залучені державними або громадськими організаціями або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, добровільно захищаючи незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України, але не входили до складу формувань, визначених у п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ( Збройних сил, Нацгвардії, СБУ тощо ), на даний час не мають чітко визначеного юридичного статусу.
Крім того, суд звертає увагу на те, що участь добровольців та добровольчих формувань в антитерористичній операції в районах її проведення на боці сил АТО в установленому законом порядку не була заборонена. Зі сторони держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах її проведення на боці сил АТО, а, навпаки, такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Частина 5 ст.17 Конституції України встановлює обов`язок держави забезпечувати соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Законом України від 6 травня 2014 року № 1233 "Про внесення зміни до статті 6 Закону України №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності 22 травня 2014 року, розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій. Так, учасниками бойових дій згідно п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визнаються військовослужбовці ( резервісти, військовозобов`язані ) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що відповідно до наданих письмових доказів доведено факт перебування ОСОБА_4 в складі батальйону особового призначення БПСМОП «Шахтарськ» в зоні антитерористичної операції та його участі у бойових діях на території Донецької області, м. Ілловайськ в період з 20.07.2014 року по 19.08.2014 року день його загибелі.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.
Керуючист ст. ст.213-215,256 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України перебував в складі батальйону особового призначення БПСМОП «Шахтарськ» в зоні антитерористичної операції в період з 20.07.2014 року по 19.08.2014 року та брав участь у бойових діях на території Донецької області, м. Ілловайськ в складі даного батальйону під час проведення антитерористичної операції.
Встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України перебував в складі батальйону особового призначення БПСМОП «Шахтарськ» в зоні антитерористичної операції та загинув під час бойових дій на території Донецької області, м. Ілловайськ 19 серпня 2014 року.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави.
Суддя О. К. Миронець