У Х В А Л А

22 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,

Гуменюка В.І., Сеніна Ю.Л., -

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 квітня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто із ПАТ «Укрінбанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 215 744 грн 24 коп.; вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року касаційну скаргу ПАТ «Укрінбанк» відхилено, судові рішення у справі залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ПАТ «Укрінбанк» порушує питання про скасування ухвалених у справі рішень та ухвалення нового рішення про відмову в позові з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосуванню судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 216 та 1212 ЦК України, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ПАТ «Укрінбанк» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року та постанову Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходив із того, що ПАТ «Укрінбанк» не був стороною договору відчуження нерухомого майна з прилюдних торгів, отримав грошові кошти від реалізації даного майна з підстав, які пізніше відпали, а тому зобов'язаний на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України повернути кошти покупцю майна ОСОБА_4 без сплати процентів за час користування грошима.

Разом з тим, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України, у зв'язку порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року, наданій як приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування подібних правовідносинах норм матеріального права, Верховний Суд України дійшов правового висновку у справі за позовом іпотекодавця про визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, акту про проведення прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів й застосування реституції, отже у справах наявні різні підстави та предмет спору.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Укрінбанк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Ю.Л. Сенін