Справа № 541/2253/15-ц
Номер провадження 2/541/1034/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 жовтня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі головуючого судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Продан І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

27.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що 09 лютого 2004 року помер його батько ОСОБА_3, який за життя мав на праві власності земельну ділянку площею 2,61 га. на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району. Він прийняв спадщину після смерті батька, але позбавлений можливості оформити на себе належну батькові земельну ділянку площею 2,61 га. через нотаріальну контору, оскільки у нього відсутній державний акт про право приватної власності на дану земельну ділянку виданий на імя його батька. Вважає, що батько мав такий державний акт, але де він знаходиться на даний час йому не відомо: можливо на підприємстві, яке орендує земельну ділянку, а можливо в Управлінні Держземагенства в Миргородському районі. Просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,61 га., яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району, що належала його батькові, ОСОБА_3, який помер 09.02.2004 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району в судове засідання не зявився. З установи на адресу суду надійшов лист про розгляд справи у відсутності представника. Позов сільською радою визнається.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлений позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підставі наданих доказів встановлено, що ОСОБА_3 помер 09 лютого 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8). Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його син позивач ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.18-19).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про те, що на час смерті його батько мав у власності земельну ділянку площею 2,61 га. розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З офіційної довідки Управління Держземагенства у Миргородському районі Полтавської області вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_3 не видавався, згідно Національної кадастрової системи кадастровий номер на земельну ділянку не присвоєний (а.с.5).

Відповідно до п.п. 1, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частини земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї; формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Позивачу неодноразово розяснювалася судом різниця між майновим правом (право на отримання земельної частки (паю) та правом на майно (право власності на землю), розяснювалася можливість уточнення, зміни позовних вимог, в звязку з чим в слуханні справи оголошувалася перерва (а.с.21). Але своїм процесуальним правом позивач не скористався, наполягаючи на задоволенні позову по заявленим позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки, згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, суд вважає що на день смерті 09.02.2004 року ОСОБА_3 не мав права власності на земельну ділянку площею 2,61 га, на території ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району.

Отже, спадкодавець ОСОБА_3 не мав права власності на спірну земельну ділянку, зважаючи на що, таке право власності на вищезазначену земельну ділянку не входило до складу спадщини ОСОБА_3, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1269 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4