У х в а л а

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Парінової І.К., Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, та ОСОБА_5 до Полтавської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Полтавської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, третя особа - Орган опіки та піклування Октябрської районної у м. Полтаві ради, про зміну правового статусу службової квартири та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційними скаргами Полтавської міської ради та Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, який уточнили в процесі розгляду справи, та остаточно просили:

- зобов'язати Полтавську міську раду виключити з числа службових приміщень квартиру АДРЕСА_1;

- зобов'язати Полтавську міську раду прийняти на баланс вказану квартиру як комунальну;

- зобов'язати комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради (далі - КП ЖЕК № 2) укласти договір найму житлового приміщення з ОСОБА_3

На обґрунтування позовних вимог посилались на те, що вони працюють у Полтавській дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта»)та проживають у спірній квартирі, а саме: ОСОБА_5 - з 07 жовтня 1997 року, ОСОБА_3 - з 08 червня 1999 року.

Вказали, що вказана вище квартира при здачі будинку в експлуатацію, який мав статус гуртожитку, була на балансі Полтавського поштампу, правонаступником якого внаслідок реорганізації стала Полтавська дирекція УДППЗ «Укрпошта», а статус квартири змінений на службову; разом з тим на обліку в Полтавській дирекції УДППЗ «Укрпошта» квартира не перебуває і всі угоди відносно спірної квартири позивачі самостійно уклали з комунальними структурами.

Позивачі зазначили, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2013 року за позивачами визнано право на проживання та користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, що надало їм право діяти у своїх інтересах як користувачів.

Вважають, що особи, які пропрацювали на підприємстві більше 10 років, мають право постійного користування житловим приміщенням, проте статус квартири, як службової, перешкоджає їм у здійсненні своїх прав.

Таким чином, посилаючись на самоусунення Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від оперативного управління квартирою, оскільки на обліку у цього відповідача квартира не перебуває, проте УДППЗ «Укрпошта» відмовляє в передачі службової квартири в ордерну, а тому позивачі вважають, що порушуються їх права, які просили захистити у визначений ними спосіб.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Зобов'язано Полтавську міську раду прийняти на баланс квартиру АДРЕСА_1 як комунальну.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційних скаргах Полтавська міська рада та УДППЗ «Укрпошта», мотивуючи свої доводи неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення місцевого суду.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю, а розташована в ньому квартира № 15 є службовою, і доказів, які б свідчили про зняття її статусу службової та передачу до житлового фонду комунальної власності, позивачами не надано, а вирішення питання про виключення квартир із числа службових є правом, а не обов'язком УДППЗ «Укрпошта», без письмового клопотання якого Полтавська міська рада не має права виключити спірну квартиру з числа службових, дійшов висновку про відсутність підстав для зобов'язання Полтавської міської ради прийняти на баланс спірну службову квартиру.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції і ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що належних та допустимих доказів належності спірної квартири до числа службових жилих приміщень не надано, а тому дійшов висновку, що знаходження вказаної квартири на балансі КП «ЖЕК № 2» як службової Главпоштампу не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим наявні підстави для зобов'язання Полтавської міської ради прийняти спірну квартиру на баланс як комунальну, в якій мешкають два і більше наймачів, що належить до житлового фонду загального призначення.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2/554/2421/2013 від 13 липня 2013 року визнано за ОСОБА_3, неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право користування квартирою АДРЕСА_1

Вказаним рішенням встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є комунальною власністю, квартира № 15 є службовою і обліковується за УДППЗ «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції. Даних, які б свідчили про зняття статусу службової і передачу її до житлового фонду комунальної власності, не надано; принаймі, на підтвердження статусу службової надано ордер від 04 серпня 1969 року № 1280 без зазначення особи, на ім'я якої його видано (а. с. 23-24, т. 1).

Рішення суду набрало законної сили та згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України ці обставини не підлягають доведенню.

Разом із цим матеріалами справи підтверджується, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 23 липня 1969 року № 492 «Про заселення жилого будинку АДРЕСА_1» дозволено житлово-експлуатаційній конторі № 2 заселити жилий будинок АДРЕСА_1 згідно з виданими ордерами Октябрським райвиконкомом (а. с. 129, т. 1).

04 серпня 1969 року виконавчим комітетом Октябрської районної у м. Полтаві ради Поштамту був виданий ордер № 1280 на службову квартиру АДРЕСА_1, який 07 вересня 1969 року зареєстрований у КП ЖЕК № 2 (а. с. 177-178, т. 1).

Крім того, з листа КП ЖЕК № 2 від 30 січня 2013 року № 255/02 на адресу директора Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» вбачається, що при проведенні інвентаризації житлового фонду та звірці даних паспортного столу виявлено, що на балансі підприємства знаходяться гуртожитки в яких згідно з картками поквартирного обліку наявні квартири, які є службовими Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

При цьому згідно облікової картки ЖЕО № 2 в графі наймач (орендар) зазначено «служ. Главпочтамп» (а. с. 15, т. 1).

З листа Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 18 лютого 2014 року №20-09-07 вбачається, що службова квартира за адресою: АДРЕСА_3, перебуває в службовому користуванні Полтавського Поштамту з 1969 року (на теперішній час в Полтавській дирекції УДППЗ «Укрпошта») згідно з рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 23 липня 1969 року № 492, і в оперативному управлінні Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ця квартира не перебувала та не перебуває (а. с. 74, т. 1).

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі не заперечували службовий статус спірної квартири, та саме просили зобов'язати Полтавську міську раду виключити її з числа службових приміщень та прийняти на баланс як комунальну.

Відповідно до ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно з приписами ст. 121 ЖК України порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ст. 122 ЖК України).

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства та викладених обставин справи колегія суддів касаційного суду вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку, що виключення квартир із числа службових є правом, а не обов'язком Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та Полтавської міської ради; при цьому Полтавська міська рада не має права виключити з числа службових спірну квартиру без письмового клопотання Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта», а до компетенції суду не відноситься виключення житлового приміщення із числа службового, а тому відсутні правові підстави, які можуть зобов'язати Полтавську міську раду прийняти на баланс спірну службову квартиру.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, не встановивши жодних порушень норм процесуального права при дослідженні доказів у справі, вдався до переоцінки письмових доказів, які були досліджені місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, а тому скасоване апеляційним судом помилково.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> скасовано судове рішення <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі рішення суду першої інстанції <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Полтавської міської ради та Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Полтавської дирекції УДППЗ «Укрпошта» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2015 року скасувати, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

І.К. Парінова

Т.О. Писана