Справа № 2-2293/11
Провадження № 6/265/332/15
У Х В А Л А

18 вересня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області (далі за текстом Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ) про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, а саме до квартири, за місцем проживання боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Орджонікідзевський ВДВС ММУЮ звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з поданням про примусове проникнення до жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, за місцем проживання боржника ОСОБА_1, посилаючись на наступні обставини.

На виконанні в Орджонікідзевському ВДВС ММУЮ знаходиться виконавчий лист №2-2293/11 виданий 20 жовтня 2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 378127,80 грн.

В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи до вказаного житлового приміщення, для проведення виконавчих дій, але двері ніхто не відчиняє, в звязку із чим до квартири потрапити не має можливості.

У судове засідання представник Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ не зявився з невідомих суду причин, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.2 ст.376 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України) питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника, вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, негайно. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливим розглянути подання у судовому засіданні на підставі доказів, які маються в матеріалах справи, без участі представника Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає за наступних підстав.

За зверненням державного виконавця в порядку п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом Закон) за поданням, погодженим з начальником державної виконавчої служби, суд на підставі ст.376 ЦПК України вирішує питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконання судових рішень.

Зокрема, пунктом 15 ч.3 ст.11 Закону встановлено, що при виконанні судових рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Крім того, пунктом 11 ч.3 ст.11 Закону встановлено, що державний виконавець при виконанні судових рішень має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Статтею 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Право на недоторканість житла, закріплене у положеннях ст. 30 Конституції України від 28 червня 1996 року №254к/96-ВР (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом Конституція), відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Крім того, право на недоторканість житла бере свої початки в ст.12 Загальної декларації прав людини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, ст.8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини від 04 листопада 1950 року (ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2148-VIII від 19 жовтня 1973 року).

Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними. Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Всупереч викладеним нормам, в матеріалах подання не має жодних відомостей щодо власника квартири АДРЕСА_1 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, за місцем мешкання боржника ОСОБА_1, а також відсутні повідомлення про вручення повісток боржнику, у звязку із чим відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про виклик до виконавчої служби та ухилення останньої від явки до виконавчої служби.

За таких підстав, суд вважає, що подання про примусове проникнення до вказаної квартири є не обґрунтованим, оскільки державним виконавцем не було вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до майна боржника та належного виклику його до виконавчої служби, які не потребують примусового проникнення до майна боржника.

З урахуванням викладених обставин, на підставі ст.ст.8, 22, 30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», керуючись ст.ст. 293, 376 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, а саме до квартири АДРЕСА_2 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області, що належить боржнику ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.М. Міхєєва