Справа №531/1434/14-ц
Провадження №2/531/8/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Шаршонь Т.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Підгайної О.М.,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги - ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері- ОСОБА_7 .

У позові посилається на те, що позивач є сином ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років мати померла. Вона була зареєстрована і постійно проживала з 18.10.1978 р. по день смерті в АДРЕСА_1. Мати за життя склала заповіт, посвідчений 16.01.1996 р. виконкомом Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області і зареєстрований у реєстрі № 2, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за Законом матиме право заповіла ОСОБА_1 . Заповіт на день смерті не змінений і не скасований, про що свідчить відмітка від 20.02.2014 року секретаря виконкому Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області. На вищезазначене будинковолодіння мається технічний паспорт, виготовлений 18.03.2014 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (інвентаризаційна справа за № 330). Державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори було направлено запит до ПП ПБТІ «Інвентаризатор» щодо підтвердження факту реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, згідно якого видано довідку від 21.03.2014 р. № 2291, що реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не проводилась. В шестимісячний термін з дня відкриття спадщини Карлівською держнотконторою заведена спадкова справа № 112/2013 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на підставі поданої онукою померлої ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини за законом. Сином померлої ОСОБА_1 у визначений шестимісячний термін з дня відкриття спадщини подана заява про прийняття спадщини згідно заповіту, посвідченого виконкомом Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області 16 січня 1996 року за реєстром № 2. Ніяких інших заяв про прийняття її спадщини чи про відмову від спадщини в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини вищевказаної спадкодавці до Карлівської держнотконтори не надходило. За відсутності правовстановлюючого документа, виданого на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після цієї спадкодавці не може бути вчинена Карлівською держнотконторою на ім»я її сина ОСОБА_1 Тож, оскільки дане питання можливо вирішити лише в судовому порядку, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом.

13 жовтня 2014 року ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву, яку було доповнено 21 жовтня 2014 року, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на 1/2 частину майна в порядку спадкування.

В судовому засіданні від представника третьої особи надійшла заява, яку підтримала ОСОБА_4, про залишення її зустрічного позову без розгляду. Ухвалою суду дану заяву було задоволенно та залишено зустрічний позов ОСОБА_4 без розгляду.

Позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі, також представником було надано обгрунтування позовних вимог, які просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов визнав повністю, вважає, що його доцільно задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_9 - чоловік спадкодавці , разом з дружиною побудували будинок. На даний час головою господарства є ОСОБА_4 Дане господарство не є колгоспним двором, а являється робочим двором. У тих, хто проживає у домоволодінні, правовстановлюючі документи відсутні. Визначення особи головою двору є лише статистичними даними і не несе за собою набуття права власності.

Третя особа та її представник заперечили проти задоволення позову згідно доданого раніше до матеріалів справи заперечення та доповнення до заперечення. ОСОБА_4 зазначила, що вона проживає по АДРЕСА_1, доглядала за ОСОБА_7 до її смерті, разом з чоловіком робила ремонт та облаштування будинку, проводила газ, воду, будували паркан, перебудували літню кухню.

Свідок ОСОБА_6, яка є дочкою позивача та сестрою ОСОБА_4- третьої особи по справі, онукою спадкодавці, пояснила, що ОСОБА_4 проживала з бабусею з десяти років, робила добудови у господарстві, перепланування літньої кухні, за чиї кошти це робилося вона не знає. Бабуся казала, що залишить будинок синові , а не онуці ОСОБА_4 У третьої особи по справі є інший свій будинок, де проживає її син.

Свідок ОСОБА_10 зазначила, що знає позивача з народження, він організовував поховання матері. Спірний будинок та надвірні будівлі будувалися спадкодавицею та її чоловіком. Позивач був військовим, проживав з матір*ю з 1957 р., завжди їй допомагав. Бачила, що коли бабуся хворіла і була вже лежача, то лежала на дворі , бо ОСОБА_4 заважав неприємний запах. Пам*ятає, що у 1998 р. ОСОБА_7 клопоталась про необхідність написання заповіту на сина ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_8 , яка являється секретарем Ланнівської сільради, є відповідальною за господарське ведення, пояснила, що головою робочого двору була ОСОБА_7, після її смерті головою стала її онука ОСОБА_4 Новий власник повинен надавати до сільради правовстановлюючі документи для внесення необхідних даних, якщо документи не надаються, то відомості заповнюються зі слів. До ОСОБА_7 головою двору був її чоловік. На даний час заповіт ОСОБА_7 не змінений та не скасований.

Свідок ОСОБА_12, яка знає спадкодавця та її чоловіка з 1982 р., у суді пояснила, що ОСОБА_4 добудувала огорожу, провела воду, газ, проводила ремонт у господарстві, позивач є сином спадкодавиці, останні чотири роки він не допомагав матері, похованням займалася ОСОБА_4 З 1982 р. позивач не з*являвся у господарстві, оскільки посварився з батьком , який помер у 1992 р., за життя він казав, що будинок залишиться тим, хто їх догляне . А до смерті доглядала третя особа по даній справі.

Свідок ОСОБА_14 зазначила, що з 1983 р. вона є співмешканкою позивача, знає, що будинок будувався з 1957 по 1961 р.р., батьки позивача будували його разом. Після смерті батька позивач навідував матір щодня, допомагав їй. Позивач провів газ, воду. До останнього дня між позивачем та матір*ю були добрі стосунки, після її смерті, ОСОБА_1 організував поховання. ОСОБА_4, ще при житті бабусі, вимагала у неї переписати на неї будинок. У селі третя особа жила з 1951 по 1967 р.р. , потім у 1983 р. повернулася , з цього часу навідувалася до ОСОБА_7 два-три рази на тиждень. ОСОБА_4 збудувала у господарстві лише навіс над літньою кухнею.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що знає позивача з 1990 р., він до останнього спілкувався з матір*ю , допомагав їй по господарству, мати до сина відносилася дуже добре. Свідок інколи допомагав позивачу виконувати ремонтні роботи у спірному господарстві.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, пояснення свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.6), спадкодавця ОСОБА_7 є матір*ю позивача, його батьком у свідоцтві зазначено ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується доданою копією свідоцтва про смерть ( а.с.7).

При житті ОСОБА_7 склала заповіт від 16.01.1996 р. , яким на випадок своєї смерті заповіла все належне їй на момент смерті майно ОСОБА_1

18.03.2014 р. на замовлення позивача, було виготовлено технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 ( а.с.9-13).

З довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 21.03.2014 р. вбачається, що реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не проводилась.

Через відсутність правовстановлюючого документу на спірний будинок нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, про що винесено постанову ( а.с.16).

ОСОБА_7 проживала по АДРЕСА_1 з 18.10.1978 р. по день смерті, та у складі сім*ї мала онуку - ОСОБА_4, правнука - ОСОБА_16, що підтверджується довідкою Ланнівської сільради ( а.с.17).

З довідки Ланнівської сільради ( а.с.47, 121) вбачається , що ОСОБА_4 разом зі своїм сином ОСОБА_16 проживає у вищевказаному господарстві.

У довідці Ланнівської сільради від 26.02.2015 р. ( а.с.122) йдеться про те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 р. відносилося до типу робочого двору, головою якого був ОСОБА_9, а членами: дружина- ОСОБА_7, мати- ОСОБА_11, онука- ОСОБА_6, онука - ОСОБА_4 Земельна ділянка 0,10 га.

Судом встановлено, що спірне домоволодіння не відносилося до типу колгоспного двору, а тому третя особа- ОСОБА_4 не може мати право власності на частку домоволодіння як член колгоспного двору, про що вона зазначає у своєму запереченні.

Домоволодіння по АДРЕСА_1 при житті ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було збудоване повністю, оскільки первинна інвентаризація зроблена ще в 1965 році, що підтверджується технічним паспортом ( а.с.11).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщин у, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч.1 ст. 22 КЗпШС який був дійсний на час спільного проживання батьків позивача, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Суду, за показаннями сторін та свідків стало відомо, що подружжя ОСОБА_7, батьки позивача, спільними зусиллями побудували будинок по АДРЕСА_1 , та проживали у ньому до час своєї смерті. ОСОБА_7 після смерті чоловіка у 1992 році прийняла спадщину, у вигляді належної йому на праві спільної сумісної власності частину спірного будинку , оскільки вона вступила в управління та володіння спадковим майном.

Суд скептично ставиться до показань третьої особи відносно тих обставин, що вона разом з чоловіком проводила будівництво у господарстві, оскільки згідно технічного паспорту, усі побудови на території господарства було зроблено до 1990 року, а відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ( а.с.124), між ОСОБА_19 та ОСОБА_4, реєстрація шлюбу відбулася лише 22.09.1992 р.

Також, у своєму запереченні ОСОБА_4 зазначає, що земельна ділянка під будівництво не виділялася і право власності на землю ні за ким не реєструвалося, водночас нею додано довідку Ланнівської сільради Карлівського району від 26.02.2015 р. ( а.с.122) , у якій вказується на те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 01.07.1990 р. відносилося до типу робочого двору, головою якого був ОСОБА_9, а членами: дружина- ОСОБА_7, мати- ОСОБА_11, онука- ОСОБА_6, онука - ОСОБА_4 та вказано - земельна ділянка 0,10 га. Відсутність права власності чи то права користування земельною ділянкою спадкодавцем ще не підтверджує той факт, що земельна ділянка не виділялася , спадкодавець ОСОБА_7 та її чоловік користувалася земельною ділянкою площею 0,10 га, починаючи з 1967 р. та сплачували за неї плату .

Крім того, у технічному паспорті відсутні відмітки про наявність самочинного будівництва на території домоволодіння, що означає, що усі визначені у технічній документації побудови було зроблено з дозволу усіх членів господарства.

Таким чином, встановлення факту прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є вирішальним для визнання за позивачем права власності на домоволодіння в порядку спадкування.

Відповідно до частини 2 пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 19.03.2013 № 95, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 15.04.2013 за № 612/23144 (далі- Порядок, який набрав чинності з дня його офіційного опублікування, публікація якого відбулася в Офіційному віснику України 29.04.2013 р. ), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На спірне домоволодіння мається технічний паспорт, який підтверджує побудову об»єктів до 05.08.1992 року і відповідно до вищезазначеного Порядку наявність цього технічного паспорта усуває необхідність введення в експлуатацію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що побудовані до 05.08.1992 року.

Таким чином, спірне домоволодіння на момент смерті спадкодавця (ІНФОРМАЦІЯ_1) є об*єктом права власності та підлягає спадкуванню спадкоємцями.

ОСОБА_4 вважає, що оскільки на сьогодні вона голова домогосподарства- то тільки вона має виключне право на реєстрацію за собою будь- яких прав на дане домоволодіння.Поняття «голова домогосподарства» регулюється Інструкцією з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженою Наказом державного комітету статистики України від 08.12,2010 р. №491 та зареєстрованою в міністерстві юстиції України 05.01.2011 р. № 9/18747.Відповідно до п.1.4. Інструкції «голова господарства- особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/ або земельної ділянки (ділянок).Тобто, голова домогосподарства не обов»язково повинен бути власником домоволодіння.

До дня смерті, домоволодіння значилося за ОСОБА_7, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області від 17.03.2015 р. №02-27/369.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Беручи до уваги викладене, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і вважає за можливе визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Керуючись 328,1223 ЦК України, ст.549 ЦК Української РСР, ст. 22 КЗпШС, Порядком прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 19.03.2013 № 95, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 15.04.2013 за № 612/23144, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 17.10.2013 р. №868, Інструкцією з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженою Наказом державного комітету статистики України від 08.12,2010 р. №491 та зареєстрованою в міністерстві юстиції України 05.01.2011 р. № 9/18747, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області, через Карлівський районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було винесено без участі особи, яка його оскаржує, з дня отримання копії рішення.

Суддя