Ухвала

іменем україни

27 березня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року,

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суди вірно виходили з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, який почався з 13 травня 2009 року, тобто з дня останнього проведення платежу відповідачем, а з позовом до суду позивач звернувся лише 20 березня 2013 року, при цьому кредитна картка дійсна до лютого 2009 року.

За таких обставин, суди вірно дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», поданою представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 29 січня 2015 року, в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І. Євтушенко