Провадження №2/748/1006/15
Єдиний унікальний № 748/3319/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого : судді Хоменко Л.В.,

при секретарі: Грибановській В.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ПАТ « Страхова компанія « Арсенал Страхування» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « Арсенал Страхування» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, інфляційних витрат, пені, трьох відсотків річних та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ПАТ « Страхова компанія « Арсенал Страхування» невиплачене страхове відшкодування у сумі 12 815 грн. 26 коп., інфляційні витрати у сумі 2 049 грн. 45 коп., три відсотки річних від построченої суми у розмірі 255 грн. 95 коп., пеню у розмірі 211 грн. 53 коп., моральну шкоду у сумі 3 500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 червня 2014 року між ПАТ « Страхова компанія « Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 укладений Договоір добровільного страхування наземного транспорту, яким застраховано автомобіль марки GREAT WALL VOLEXX С30, реєстраційний номер НОМЕР_1. 16 січня 2015 року внаслідок дорожньо транспорнтої пригоди її автомобіль отримав пошкодження, які відповідно до п.22.2.2. Договору є страховим випадком. У той же день було повідомлено страховика. Постановою Ірпінського міського суду Київської області винним у ДТП визнано ОСОБА_4 10 лютого 2015 року ТОВ « Богдан ОСОБА_5» було виставлено рахунок фактуру на суму 44 789 грн. 40 коп. 25 березня 2015 року страхова компанія перерахувала згідно рахунку фактури 28 408 грн. 90 коп. Згідно акту виконаних робіт від 11 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту становила 42 824 грн. 16 коп. Позивачем 11 червня 2015 року сплачено різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту та сплаченим страховим відшкодуванням у сумі 14 415 грн. 26 коп. У подальшому відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування ( доплати). Таким чином розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 12 815 грн. 26 коп. Крім того за період прострочення з 26 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року за розрахунком позивача пеня складає 211 грн. 53 коп., розмір витрат від інфляції 2 049 грн. 45 коп. та три відсотки річних 255 грн. 95 коп., які просить стягнути з відповідача. Посилаючись на п.3 ст. 386 та 23 ЦК України просить стягнути моральну шкоду у сумі 3 500 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2позов не визнав, надав заперечення проти позову, які зводяться до того, що оскільки транспорний засіб позивачкою було недостраховано, то страховою компанією взято до уваги п. 27.23 Договору страхування про пропорційність страхового відшкодування. За обрахунком відповідача пропорція складає 0,67 % ( 80 000 / 118 700), а розмір страхового відшкодування становить 28 408 грн. 90 коп. ( 44 789, 40 * 0,67 1600 = 28 408 грн. 90 коп. На підтвердження правомірності застосування п. 27.23 Договору посилається на довідку експерта автотоварознавця про вартість автомобіля станом на 04 квітня 2014 року - 107 365 грн. 05 коп. При підписанні договору страхування позивач засвідчила свою згоду з умовами, закріпленими у договорі. Стягнення моральної шкоди вважає безпідставним, посилаючись ст. 611 ЦК України, оскільки, ні законом, ні договором не передбачено стягнення моральної шкоди за порушення зобовязання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 червня 2014 року між ПАТ « Страхова компанія « Арсенал Страхування» та ОСОБА_3 був укладений Договір страхування наземного транспортного засобу за яким застраховано автомобіль марки GREAT WALL VOLEXX С30, реєстраційний номер НОМЕР_1.

16 січня 2015 року внаслідок дорожньо транспорнтої пригоди зазначений автомобіль отримав пошкодження, які відповідно до п.22.2.2. Договору є страховим випадком.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області винним у ДТП визнано ОСОБА_4 ( а.с. 14)

10 лютого 2015 року ТОВ « Богдан ОСОБА_5» було виставлено рахунок фактуру на суму 44 789 грн. 40 коп. ( а.с. 17)

Листом від 06 квітня 2015 року страхова компанія повідомила позивача про здійснення оплати страхового відшкодування у сумі 28 408 грн. 90 коп. та зазначила, що сума є попередньою та може бути переглянута відповідно до умов договору за умови відновлення автомобіля на авторизованій СТО ТОВ « Богдан ОСОБА_5» та після надання актів виконаних робіт, квитанцій про сплату різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та сплаченим страховим відшкодуванням.( а.с. 19)

18 березня 2015 року ОСОБА_3 за погодженням із страховою компанією спрямовано виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ « Богдан-Авто ОСОБА_5».

Згідно акту виконаних робіт СТО ТОВ « Богдан ОСОБА_5» від 11 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту становить 42 824 грн. 16 коп. ( а.с. 20)

11 червня 2015 року ОСОБА_3 сплатила на рахунок СТО ТОВ « Богдан ОСОБА_5» різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту та сплаченим страховим відшкодуванням у сумі 14 415 грн. 26 коп. ( а.с. 21)

На звернення позивача та її представника листом від 29 вересня 2015 року ПАТ « Страхова компанія « Арсенал Страхування» відмовила ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування пославшись на п. 27.23 Договору страхування, відповідно до якого: у разі , коли за результатами експертизи при настанні страхового випадку виявиться, що страхова сума на момент укладення цього Договору становить певну частку дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору, яку розрахував експерт( тобто страхова сума менше дійсної вартості), страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків ( пропорційна система відповідальності). При цьому франшиза вираховується після застосування вказаної умови пропорційності до визначених згідно п. 27.10, п.27.11 Договору збитків.( а.с. 23).

Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування наданого відповідачем від 23 березня 2015 року при визначенні страхового відшкодування у сумі 28 408 грн. 90 коп. застосовано коефіцієнт пропорційності 0,67 ( 44 789, 40 грн. Х 0,67 1600 грн. ( франшиза)).

На підтвердження середньої ринкової вартості транспортного засобу станом на 04 червня 2014 року ( момент укладення договору страхування) складає 107 365 грн. 05 коп., що підтверджено довідкою № 12480 від 23 березня 2015 року про оцінку майна спеціаліста ОСОБА_6, який має кваліфікацію оцінювача.

Таким чином, у порушення п.27.23 Договору та обставина, що страхова сума на момент укладення Договору страхування становить певну частку дійсної вартості транспортного засобу, яку розрахував експерт( тобто страхова сума менше дійсної вартості застрахованого автомобіля ) встановлена не висновком експертизи, а довідкою спеціаліста.

Крім того, ця обставина при укладенні договору страхування була відома, як страховій компанії, так і позивачу, що не заперечується у судовому засіданні, та зазначено у додатку № 1 до Договору( а.с. 12), а саме ринкова вартість автомобіля зазначена 118 700 грн., а страхова сума 80 000 грн. Не зважаючи на це, договір страхування було укладено на погоджених сторонами умовах, зазначених у договорі.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», статтею 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Таким чином, доводи відповідача про застосування у даному випадку коефіцієнта пропорційності страхових виплат не заслуговують на увагу.

Пунктами 27.10. 1 Договору передбачено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу( кошторис витрат), у який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з урахуванням умов, зазначених п.17.3 цього договору, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків з СТО( п.27.11 договору). В окремих випадках за згодою страховика та страхувальника розмір збитків може визначатись на підставі авто товарознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою( аварійним комісаром).

За умовами п. 27.11. укладеного між сторонами договору страхування при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених у кошторисі збитків за вирахуванням встановленої в розділі 12 Договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми.

Відповідно до п. 27.11.2 Договору на базі СТО на вибір страховика при розрахунку страхового відшкодування у Кошторис збитків включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначаються виключно з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на вибір Страховика.

Згідно акту виконаних робіт СТО ТОВ « Богдан ОСОБА_5» від 11 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту становить 42 824 грн. 16 коп. ( а.с. 20)

Пунктом 2 ч.1 ст. 20 Закону України « Про страхування» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 27.15 Договору при визнанні страховиком події « страховим випадком» страхове відшкодування виплачується протягом десяти робочих днів з дня отримання відповіді вигодонабувача про спосіб сплати страхового відшкодування.

Отже, не пізніше 25 березня 2015 року відповідач мав здійснити повністю виплату страхового відшкодування у сумі 42 824 грн. 16 коп. за виключенням франшизи в сумі 1600 грн. Розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 12 815 грн. 26 коп., а тому, враховуючи викладене, вимога про стягнення недоплаченого страхового відшкодування у сумі 12 815 грн. 26 коп. підлягає задоволенню, як передбачено умовами укладеного між строронами договору.

Одночасно законодавством, що регулює правовідносини у сфері страхування, визначено, що в разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку у розмірі, встановленому договором або законом (статті 992 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 30.1 Договору страхування передбачено майнову відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01% від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожний робочий день прострочення здійснення страхового відшкодування.

За розрахунком позивача розмір пені за період прострочення з 26 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року складає 211 грн. 53 коп. ( 12 815 грн. 26 коп. * 0,01%*165 днів = 211 грн. 53 коп. З даним розрахунком суд погоджуються, оскільки він обчислений правильно та сторона відповідача не надала заперечень проти такого розрахунку.

Таким чином, вимога позивача в частині стягнення пені у розмірі 211 грн. 53 коп. також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Три проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, три проценти річних та інфляційні виплати, є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

За таких обставин, суд, враховуючи розмір страхового відшкодування, вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути інфляційні витрати у розмірі 2049 грн. 45 коп. та 3% річних у розмірі 255 грн. 95 коп. згідно розрахунку позивача.

Період заборгованості з 26 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року, сума боргу 12 815 грн. 26 коп.* сукупний індекс інфляції 1.160 = розмір інфляційний витрат 2 049 грн. 45 коп.

За період з 26 березня 2015 року по 23 листопада 2015 року кількість днів прострочення 243. Сума боргу (12 815 грн. 26 коп.* 3%)/ 365 * 243 = 255 грн. 95 коп.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення на користь позивача 12 815 грн. 26 коп. недовиплаченого страхового відшкодування, пені у розмірі 211 грн. 53 коп., інфляційних витрат 2 049 грн. 45 коп. та 3% річних 255 грн. 95 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується моральної шкоди, суд вважає що у цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

При обґрунтуванні моральної шкоди позивач посилається на ст. 386 ЦК України, згідно якої власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, та статтю 23 ЦК України, якою передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення його прав.

Судом встановлено, що в даному випадку правовідносини склались у звязку з порушенням зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 28.3.12 укладеного між сторонами договору передбачено, що непрямі збитки, викликані страховим випадком( моральна шкода і т.і.) страховиком не відшкодовуються.

Таким чином відшкодування моральної шкоди укладеним між сторонами договором не передбачено. Крім того, відсутній причинний зв'язок між зазначеною позивачем моральною шкодою та діями відповідача. За таких обставин у цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За обставин, викладених вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.( 1% від задоволених позовних вимог, але не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати від сплати якого позивача звільнено на підставі п.3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 15 332 грн. 19 коп., з яких невиплачене страхове відшкодування - 12 815 грн. 26 коп., пеня у розмірі 211 грн. 53 коп., інфляційні витрати - 2049 грн. 45 коп. та 3% річних 255 грн. 95 коп.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Арсенал Страхування» відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова Компанія « Арсенал Страхування» на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти діб з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні можуть оскаржити рішення суду у той же строк з моменту отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В. Хоменко