Справа № 183/3480/15
№ 2/183/2242/15
04 серпня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Дубовенко І.Г.
при секретарі Литвиновій У.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 14 травня 2014 року між ним та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: вул..Щорса, 37 в м.Новомосковськ Дніпропетровської області. В якості гарантії виконання зобовязання позивач передав відповідач згідно п. 9 договору аванс в розмірі 6000 грн., що на момент укладання договору складало 500 доларів США, про що зазначено в договорі. Згідно п. 11 цього ж договору в разі не укладання основного договору купівлі-продажу в термін не пізніше 07 серпня 2014 року з причин, що злежить від продавця, продавець зобовязується повернути гарантійну суму та сплатити покупцю неустойку (штраф) в розмірі гарантійної суми. Розмір неустойки, згідно п. 11 договору складає еквівалент 500 доларів США. Після спливу строку 07 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача з питання щодо укладення договору купівлі-продажу майна, однак відповідач повідомив, що передумав продавати вказаний будинок, однк сплачену ним суму авансу та неустойку відповідач не повернув до цього часу. Тому вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що гроші відповідачу передавала в доларах США, просить задовольнити позовні вимоги. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст..ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
У звязку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду справи за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справив їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом по справі встановлено, що 14 травня 2014 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 500 доларів США гарантовану суму (п. 9 договору), про що сторони уклали в простій письмовій формі договір. В п. 11 договору зазначено, що в разі не укладення договору в строк не пізніше 07 серпня 2014 року з причин, що залежать від відповідача, він зобовязаний повернути гарантовану суму в також сплатити неустойку (штраф) в розмірі гарантійної суму (а.с. 6).
Таким чином судом встановлено, що позивачем передано відповідачеві грошові кошти в загальній сумі 500 доларів США.
Відповідно до ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання зобовязання.
Правила ст.. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в такому розмірі, в якому вони надавались.
Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору позивачем відповідачу сума в розмірі 500 доларів США є авансом і повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалась.
У разі видачі авансу кредитор не може бути зобовязаний до повернення його в подвійному розмірі в той же час сторона, яка видала аванс має право вимагати його повернення у всіх випадках невиконання договору, а сторона, яка отримала аванс, ні за яких умов не може бути зобовязана до його повернення у більшому розмірі, а отже позовні вимоги позивача про стягнення суми що еквівалентна 1000 доларів США підлягають задоволенню частково з відповідача підлягають стягненню сума, що еквівалента станом на день ухвалення рішення 500 доларів США.
Відповідно до ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, однак, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а згідно ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
В матеріалах справи відсутня довідка про курс гривні до долара США, встановлений НБУ, однак, суд вважає за можливе визнати цей факт загальновідомим та, відповідно, таким, що не підлягає доказуванню згідно ч. 2 ст. 61 ЦК України, оскільки щоденно курс НБУ транслюється по телебаченню та доступний в мережі «Інтернет» на офіційному сайті Національного банку України.
А тому в іншій частині позовних вимог належить відмовити.
На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,6 гривень.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 524, 533, 570 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог позивача відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.Г.Дубовенко