Номер провадження: 22-ц/785/2360/15
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Максимець І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7, департаменту міського господарства Одеської міської ради, житлово-експлуатаційної контори дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод керамічних виробів», за участю третіх осіб ОСОБА_8, комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_9, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, прокуратури Малиновського району м. Одеси про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності на житло недійсним, усунення перешкод у користуванні, вселення, визнання порядку користування житловим приміщенням, зміну договору найму житлового приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 6 жовтня 2014 року в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до суду з вищеназваним позовом, вказала, що ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_10, з яким без укладення шлюбу проживала сім'єю в житлі батьків останнього. Чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 була отримана у 1973 році від Одеського заводу керамічних виробів батьком ОСОБА_10 ОСОБА_11 по ордеру на склад сім'ї з п'яти осіб. Після смерті батьків ОСОБА_10 в квартирі залишилися проживати вона ОСОБА_3 з ОСОБА_10, дочкою ОСОБА_4, сестра ОСОБА_10 ОСОБА_8. з донькою ОСОБА_9, сестра ОСОБА_10 ОСОБА_5 з чоловіком, сином ОСОБА_7, дочкою ОСОБА_6 Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_10, з 20 вересня 2013 року сестра померлого ОСОБА_10 ОСОБА_5 не допускає її та дочку до квартири, через що змушена проживати в сімейному гуртожитку в

кімнаті своєї матері. У 2014 році стало відомо про приватизацію квартири АДРЕСА_1 Посилаючись на порушення приватизацією квартири прав неповнолітньої дочки ОСОБА_4, позивач в інтересах дочки просила визнати недійсним розпорядження органу приватизації департаменту міського господарства Одеської міської ради за №240281 від 11 листопада 2013 року про передачу квартири АДРЕСА_1 в спільну часткову власність; визнати недійсним видане органом приватизації департаментом міського господарства Одеської міської ради за №3-29750 від 11 листопада 2013 року свідоцтво про право власності на житло в рівних частках ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_4 в користуванні квартирою; вселити ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 встановити порядок користування квартирою, яким виділити неповнолітній ОСОБА_4 у користування кімнату площею 8,8 кв. м, ОСОБА_8 кімнату площею 8,2 кв. м, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 житлові кімнати площею 10,9 кв. м, 19,1 кв. м, залишивши коридор, ванну кімнату, вбиральню, кухню, вбудоване приміщення у спільному користуванні; змінити договір найму житлового приміщення та зобов'язати Житлово-експлуатаційну контору ДП ТОВ «Одеський завод керамічних виробів» укласти з ОСОБА_4 окремий договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-8).

Відповідач ОСОБА_5 в своїх інтересах та інтересах дочки ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_7 в особі представника, позов не визнали (а.с.39-40).

Відповідач департамент міського господарства Одеської міської ради, житлово-експлуатаційна контора ДП ТОВ «Одеський завод керамічних виробів», треті особи пояснень, заперечень суду першої інстанції не надали.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.166-173).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду апелянт мотивувала неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_3, 1976 року народження, ОСОБА_10, 1975 року народження, в зареєстрованому шлюбі не перебували.

ОСОБА_10 з 19 липня 1993 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12, 1974 року народження, шлюб не розірвано (а.с.14).

ОСОБА_3 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.15).

ОСОБА_10 був зареєстрований з 19 серпня 1991 року по день смерті в квартирі АДРЕСА_1 в м. Одесі (а.с.14, 16).

ОСОБА_3 зареєстрована з 26 лютого 1993 року в кімнаті АДРЕСА_2 (а.с.11).

ОСОБА_4 зареєстрована з 17 вересня 1997 року в кімнаті АДРЕСА_2 (а.с.12).

В квартирі АДРЕСА_1 в м. Одесі були зареєстровані основний квартиронаймач ОСОБА_13, 1940 року народження, з 7 вересня 1973 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, її чоловік ОСОБА_11, 1941 року народження, з 7 вересня 1973 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, її дочка ОСОБА_8, 1969 року народження, з 14 жовтня 1985 року по 9 квітня 1993 року, онука ОСОБА_9, 1987 року народження, з 25 липня 1987 року по 2 квітня 1993 року, онук ОСОБА_14, 1988 року

народження, з 30 липня 1988 року по 9 квітня 1993 року, син ОСОБА_10, 1975 року народження, з 19 серпня 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року, дочка ОСОБА_15, 1966 року народження, з 30 червня 1982 року по 27 лютого 2002 року, в квартирі залишилися зареєстрованими дочка ОСОБА_13 ОСОБА_5, 1972 року народження, з 5 вересня 1988 року, онук ОСОБА_7, 1992 року народження, з 14 січня 1993 року, онука ОСОБА_6, 1998 року народження, з 31 серпня 1998 року (а.с.57).

ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_16 зареєстрованими в квартирі ніколи не були.

На час приватизації в квартирі проживали та були зареєстрованими ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 (а.с.41).

11 листопада 2013 року департаментом міського господарства Одеської міської ради за №3-29750 на підставі розпорядження органу приватизації від 11 листопада 2013 року №240281 ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право приватної спільної часткової власності на житло - квартиру НОМЕР_1 загальною площею 62,40 кв. м житловою площею 47,00 кв. м по АДРЕСА_1 Державна реєстрація права власності проведена 4 лютого 2014 року (а.с.42-48).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Місце проживання ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_16 зареєстровано в кімнаті НОМЕР_2 сімейного гуртожитку по АДРЕСА_2 до того ж місце проживання неповнолітньої за даною адресою значиться фактично з дня її народження. ОСОБА_16 ніколи не була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1

Місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч.ч.1,2 ст.160 СК України).

Оскільки ОСОБА_16 з моменту народження зареєстрована за постійним місцем проживання матері ОСОБА_3, то слід виходити з того, що місце проживання дитини було визначено за згодою її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_10 За життя ОСОБА_10 зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання дитини не змінювалось. Сам по собі факт проживання певний час ОСОБА_3 з дитиною з ОСОБА_10 в спірній квартирі не є підставою вважати квартиру постійним місцем проживання ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_16, так як вони в силу реєстрації в сімейному гуртожитку зберігали за собою право на жиле приміщення в гуртожитку та відносились до нього як до свого постійного місця проживання.

Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено передачу займаних квартир у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в тому числі й тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (ст.8).

Збереження ОСОБА_16 права на житло в гуртожитку виключає збереження права на житло в квартирі при приватизації житла. Після смерті ОСОБА_10 ОСОБА_3 з дочкою ОСОБА_4 з вересня 2013 року проживають в гуртожитку за місцем реєстрації. Вимоги про вселення, усунення перешкод у користуванні квартирою пред'явлено після приватизації квартири. Право на приватизацію квартири, яке мав, але не реалізував за життя ОСОБА_10, автоматично до його дочки ОСОБА_4 не переходить. Право на вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, визначення порядку користування житловим приміщенням, зміну договору найму житлового приміщення є похідними від права користування житловим приміщенням як своїм постійним місцем проживання, що в даному випадку є не доведеним.

Рішення ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, ухвалено з дотриманням норм процесуального права. Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3, діючої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7, департаменту міського господарства Одеської міської ради, житлово-експлуатаційної контори дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський завод керамічних виробів», за участю третіх осіб ОСОБА_8, комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_9, Малиновського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, прокуратури Малиновського району м. Одеси про визнання розпорядження та свідоцтва про право власності на житло недійсним, усунення перешкод у користуванні, вселення, визнання порядку користування житловим приміщенням, зміну договору найму житлового приміщення - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков