Справа № 738/1383/15-ц
№ провадження 6/738/11/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Чепурко В.О.,

секретаря судового засідання - Мойсієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до Менського районного суду Чернігівської області із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Подання мотивовано тим, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Менського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження №2841954 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 28 лютого 2003 року і до повноліття дитини. 25 березня 2003 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено постанови на виконання боржнику. Станом на 01 вересня 2015 року заборгованість по аліментам становить 22 248,70 грн.. просить суд, вирішити питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 просить подання розглянути без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 377-1 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 31 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Таким чином, в розумінні вказаних правових приписів, обовязковою законною підставою для обмеження громадянина України у його праві виїзду за межі України може бути лише ухилення боржника від виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і взду в Україну громадян України», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

В судовому засіданні встановлено, що Постановою місцевого суду Менського району Чернігівської області від 07 березня 2003 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісяця, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 28 лютого 2003 року і до повноліття дитини. Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 51 грн..

25 березня 2003 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-210/2003.

ОСОБА_3 16 лютого 2015 року звернулась до державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції з заявою в якій зазначає, що ОСОБА_2 перебуває за межами України та злісно ухиляється від сплати аліментів. Просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі зазначеної заяви, заступником начальника відділу ДВС Менського РУЮ ОСОБА_6 17 березня 2014 року здійснюється виклик ОСОБА_2, для вирішення питання щодо сплати заборгованості по аліментам в сумі 14 423,80 грн..

09 січня 2015 року та 25 лютого 2015 року державними виконавцями відділу ДВС Менського РУЮ складено акти, відповідно до яких встановлено, що боржник на території Данилівської сільської ради Менського району Чернігівської області зареєстрований, але фактично не проживає. Майна боржника на яке можливо звернути стягнення за адресою м. Мена провулок Свердлова, 5 не виявлено, здійснені заходи державним виконавцем щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

ОСОБА_2 на обліку в управлінні, як отримувач пенсії не перебуває, що підтверджується повідомленням начальника Управління пенсійного фонду України в Менському районі від 20 лютого 2015 року.

Транспортних засобів зареєстрованих за ОСОБА_2 по базі НАІС не значиться, відповідно до повідомлення начальника центру ДАІ від 25 лютого 2015 року.

Відповідно до повідомлення Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 03 березня 2015 року, ОСОБА_2 15 серпня 2013 року був документований паспортом громадянина України для тимчасових поїздок за кордон.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах подання відсутні пояснення боржника щодо невиконання ним зобовязання за рішення суду, інші належні докази ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобовязань, а саме відсутні докази направлення боржнику викликів про явку до відділу ДВС з метою добровільного погашення заборгованості, які були проігноровані боржником, та вжиття державним виконавцем інших заходів щодо виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а Цивільно-процесуальним кодексом України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208, ст. 210, ст. 293, ст. 377-1ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника по сплаті аліментів за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пяти днів в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя: В.О. Чепурко