Справа № 541/3043/14-ц
Провадження №2/541/74/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2015 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

при секретарі - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про визначення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

21 листопада 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою № 62 в будинку № 5 по вул. Свідницького в м. Миргород.

В ході судового розгляду позивачі уточнили свої позовні вимоги щодо визначення порядку користування квартирою з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи № 73 від 27.02.2015 року та просили визначити порядок на підставі варіанту № 2, запропонованого експертом.

Позовні вимоги позивачі мотивували тим, що з 1983 року по 2014 рік позивачка, ОСОБА_1, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 В шлюбі в них народилось вдвоє дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В 1993 році всі члени сім'ї приватизували квартиру АДРЕСА_1 з визначенням частки кожного розміром ? частина.

13 грудня 2008 року ОСОБА_4 подарував свою частку права власності батькові ОСОБА_3, та продовжив проживати у квартирі. Таким чином ОСОБА_3 став власником ? частини квартири.

Позивачки вказують, що квартира являється єдиним їхнім житлом, в якому вони зареєстровані та проживають. Разом із позивакою ОСОБА_2 зареєстрований малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачки вказують вони не можуть в повній мірі реалізувати своїх повноваження власників квартири та безперешкодно користуватись її житловими приміщеннями, так як постійно виникають конфлікті ситуації з позивачами з різних підстав. Тому вважають, що визначення порядку користування квартирою, яка перебуває у спільній частковій власності зможе врегулювати їх суперечки.

В судовому засіданні позивачі та їх представник, адвокат ОСОБА_7, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Суду позивачки пояснили, що між позивачами та відповідачами виникли дуже напружені відносини. При перебуванні в одній квартирі протягом нетривалого часу постійно виникають конфлікти. При визначенні порядку користування квартирою просили суд в обовязковому порядку виділити їм в індивідуальне користування кімнату "7", до якої найбільше попадає природного освітлення, та як з ними зареєстрований та потенційно може проживати малолітній син позивачки ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти визначення порядку користування квартирою, однак також наполягав на виділенні йому в індивідуальне користування кімнати "7" 17,4 м2. Суду пояснив, що у квартирі постійно проживають він та син ОСОБА_4. Позивака ОСОБА_1 проживає в квартирі рідко. А донька ОСОБА_2 взагалі у квартирі з сином не проживають, так як разом із чоловіком живуть в квартирі чоловіка в м. Миргород по вул. Якова Усика.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення позову, однак просив урахувати його право на проживання в спірній квартирі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1983 року по 2014 рік.

Сторони мають двох повнолітніх дітей ОСОБА_1 (на момент розгляду справи ОСОБА_2) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В період перебування у зареєстрованому шлюбі в 1993 році всі члени сімї ОСОБА_4 набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом її приватизації, з визначенням частки кожного розміром 1/4 (а.с. 3 )

13 грудня 2008 року ОСОБА_4 подарував свою частку права власності батькові ОСОБА_3, та продовжив проживати у квартирі (а.с. 5). Таким чином ОСОБА_3 став власником ? частини квартири а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент розгляду справи мають право власності по 1/4 частині квартири.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України п. 14 постанови від 22.12.95 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

За правилами ст. 358 ч. 3 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, передбачене ч. 3 ст. 358 ЦК України.

Керуючись вищевикладеними нормами права, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які разом являються власниками 1/2 частини спірної квартири, до ОСОБА_9, іншого співвласника, про визначення порядку користування квартирою № 62 будинку № 5 по вул. Свідницького в м. Миргород.

Суд визначає порядок користування спірною квартирою за варіантом №2 викладеним у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 73 від 27.02.2015 року, який у найбільшій мірі на переконання суду відповідатиме розмірам часток позивачів та відповідача, ОСОБА_3. При визначенні в користування житлових приміщень, суд визначає кімнату "7" позивачам, так як дана кімната в найбільшій мірі відповідає умовам можливого проживання в ній малолітньої дитини, яку має позивака ОСОБА_2. Суд також враховує те, що ОСОБА_3 має більші особисті можливості щодо здійснення переобладнань в житловій кімнаті "5", які необхідно провести відповідно до висновку експерта.

Щодо позовних вимог до ОСОБА_4, суд відмовляє у їх задоволенні, так як він не являється власником квартири.

ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст. 156 та ст. 64 Житлового кодексу являється членом сімї власників спірної квартири, а саме ОСОБА_3 так і ОСОБА_1 Його право користування приміщеннями квартири є похідним від прав власників квартири, і являється правом користування чужим майном (сервітут).

Частиною 1 статті 156 Житлового кодексу визначено, що члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до вимог статті 405 Цивільного кодексу України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_4 має право користуватись як приміщеннями, які виділені в користування як позивачці ОСОБА_1 так і відповідачу ОСОБА_3

При розподілі судових витрат суд враховує те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково, лише щодо відповідача ОСОБА_3. А тому судові витрати позивачок підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог (на половину).

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою № 62 будинку № 5 по вул. Свідницького в м. Миргород між співвласниками по варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 73 від 27.02.2015 року:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, виділити наступні приміщення:

в індивідуальне користування виділити приміщення площею 17,3 м2, а саме: житлове приміщення, житлова кімната «5» площею 13,7 м2 ; підсобні приміщення частина коридору «1» площею 1,9 м2 та кладова «6» площею 1,7 м2 ,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, виділити наступні приміщення:

в індивідуальне користування виділити приміщення площею 17,4 м2, а саме: житлове приміщення, житлова кімната «7» площею 17,4 м2.

В спільне користування співвласників ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділити підсобні приміщення : частину коридору «1» площею 8,5 м2, ванна «2» площею 2,6м2, туалет «3» площею 1 м2, кухня «4» площею 6,9 м2 , усього 19,0 м2.

Зобовязати ОСОБА_3 здійснити наступні переобладнання :

В кладові «6» замурувати дверний отвір.

В кладові «6» з боку житлової кімнати «5» пробити проріз і в кімнаті «5» влаштувати вбудовану шафу площею 1,7 м2, Оскільки проріз пропонується пробити в панельній перегородці, всю панель по периметру необхідно підсилити металевими елементами.

В житловій кімнаті «5» зняти дверне полотно.

Площу 1,9 м2, коридору «1», між житловими кімнатами «5» і «7». Відділити перегородкою і влаштувати двері в кімнату «5».

В частині позовних вимого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені судові витрати по 675 грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Городівський О.А.