№ 336/133/15-ц
пр. № 2/336/641/2015
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про виселення без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник» звернулось з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вказавши, що відповідачі разом з неповнолітніми дітьми, не маючи на те законних підстав, мешкають в гуртожитку по вул. Панфьорова, 146а у м. Запоріжжя. Позивач просить виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13 з кімнат № 505 та № 508 гуртожитку по вул. Панфьорова, 146 а у м. Запоріжжя.

Згідно ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити позовні вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким принцип узгоджується з обовязком позивача, встановленим ст. 119 ЦПК України, зазначити в позовній заяві зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі.

Стаття 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Стаття 28 ЦК України вказує, що фізична особа набуває прав та обов'язків і здійснює їх під своїм ім'ям. Ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18ю.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права. З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

Таким чином, позивач повинен зазначити прізвище, ім'я та по батькові особи, щодо якої ставить позовні вимоги в тій частині позовної заяви, де сформульовані такі вимоги, а саме вказати які саме вимоги заявлені до кожної особи.

Однак, позивач в якості відповідачів по справі вказав шістьох осіб, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, між тим як позовні вимоги заявлено про виселення тринадцяти осіб.

З позовної заяви неможливо зрозуміти чи є неповнолітні особи відповідачами по справі. Позивачем фактично замість неповнолітніх осіб, щодо яких заявлено позовні вимоги, але які не вказані відповідачами, в якості відповідачів зазначені повнолітні відповідачі, які за певних умов можуть бути законними представниками малолітніх або неповнолітніх фізичних осіб відповідно до ст. 39 ЦПК України.

Крім того, позивач просить про виселення тринадцяти осіб з двох окремих кімнат гуртожитку, але не вказує кого саме з відповідачів та з якої кімнати належить виселити.

Порядок виконання рішення суду про виселення особи визначений ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 від 21.04.1999 року, яка вказує, що державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Таким чином, у рішенні суду та виконавчому листі повинні бути вичерпно, чітко та безумовно зазначені дії, які належить вчинити, зокрема у рішенні суду про виселення особи повинно бути зазначено особу, яка підлягає виселенню, та житлове приміщення, звідки таку особу належить виселити.

Однак, позивачем прохальна частина позовної заяви викладена без дотримання вищевказаних вимог чинного законодавства.

Крім того, позивачем в одній позовній заяві обєднано позовні вимоги про виселення різних осіб з двох житлових кімнат.

Стаття 118 ч. 2 ЦПК України вказує, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Однак, в позовній заяві не вказано яким чином позовні вимоги щодо різних осіб та різних житлових приміщень пов'язані між собою та з якої причини такі вимоги належить розглядати разом.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно вказати прізвище, ім'я та по батькові всіх осіб, які є відповідачами по справі та визначити процесуальний статус кожної особи; в частині позовної заяви, де сформульовані позовні вимоги, зазначити з якого саме житлового приміщення (кімнати) та яку саме особу належить виселити; вказати підстави поєднання позовних вимог щодо різних осіб та різних житлових приміщень в одне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище «Моторобудівник» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про виселення без надання іншого житлового приміщення залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк