Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

24.12.15 Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Суббота М.І.

при ceкpeтapi ОСОБА_1

розглянувши у викритому судовому засіданні в залi суду м. Лисичанськ цивільну справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

12.03.2015 року помер батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки № 53 по вул. Комсомольська в м. Лисичанськ, який померлий заповідав позивачу. 30.07.2015р., позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але 11.11.2015р., йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з тим, що батько при житті не зареєстрував в КП БТІ право власності на житловий будинок.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, згідно ст. 10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести тi обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно технічному паспорту та договору посвідченому державним нотаріусом, 10.04.1961р. ОСОБА_4 купив у ОСОБА_5 житловий будинок № 53 по вул. Комсомольська в м. Лисичанськ та земельну ділянку.( л.с.10,11-14, 15).

Як убачається з свідоцтва та заповіта, 12.03.2015р., помер ОСОБА_4, який після своєї смерті все майно заповідав позивачу.( л.с.7,8).

Згідно роз»ясень викладених у листі ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

При таких обставинах, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно яке належало спадкодавцеві.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 1268-1270 ЦК України та ст.10, 60-64, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та земельну ділянку №53 по вул. Комсомольська в м. Лисичанськ, Луганської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 12.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.І. Суббота.