Справа № 454/430/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа Виконавчий комітет Сокальської міської ради до ОСОБА_2 про розподіл будинковолодіння,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернулася в суд з даним позовом до відповідача про поділ житлового будинку в натурі, покликаючись на те, що позивач по справі, ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2, є співвласниками у рівних частках житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності від 19.09.2014р. НОМЕР_2. Право власності ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності від 19.09.2014р. НОМЕР_1.

Останнім на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,10га. за адресою АДРЕСА_1, державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 30 липня 2004р. Ними переобладнано житловий будинок АДРЕСА_1 на два окремих житлових будинки з окремими входами та заїздами. Позивач провела добудову і реконструкцію своєї частини будинку, внаслідок чого суттєво збільшилась її частка у спільній власності. Як наслідок , позивачка хоче, щоб її частина будинку була окремою, бо вони мають два окремих входи та фактично два окремих будинковолодіння.

Позивач та відповідач зверталися із заявою до Виконавчого комітету Сокальської міської Ради про зміну статусу житлового будинку на два окремих будинковолодіння, де їм роз'яснено, що рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування не може бути такою підставою, а підставою для реєстрації речового права може бути рішення суду.

Зазначає, що виконавчий комітет Сокальської міської ради рішенням №156 від 18 листопада 2014р. вирішив присвоїти поштову адресу АДРЕСА_1 ? частці житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_2 та присвоїти поштову адресу АДРЕСА_1 частці житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1.

Позивачкою, ОСОБА_1, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, домогосподарство в себе включає: А-1 - житловий будинок пложею 39,1 - м.кв., підвал площею - 4,1 м.кв., А1-1 - житлову прибудову з масандрою площею - 51,3 м.кв., В - гараж площею 31,9 м.кв., Д - сарай площею 19,6м.кв., вбиральню.

Відповідачкою , ОСОБА_2, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, домогосподарство в себе включає: А-1 - житловий будинок пложею - 81,4 м.кв., підвал площею - 3,0 м.кв., а - сходи 3,6 м.кв..

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, подали заяви в яких вказують, що позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, розгляд справи проводити без їхньої участі.

Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву, у якій зазначають, що позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення, наслідки визнання позову їй зрозумілі, розгляд справи просить проводити без її участі.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що не заперечує щодо задоволення даного позову, справу просить розглядати без її участі.

Заслухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно рішення Виконавчого комітету Сокальської міської ради рішенням №156 від 18 листопада 2014р. вирішино присвоїти поштову адресу АДРЕСА_1 ? частці житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_2 та присвоїти поштову адресу АДРЕСА_1 частці житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 власником якого є ОСОБА_1.

Згідно технічного паспорту, виготовленого ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1, домогосподарство в себе включає: А-1 - житловий будинок площею 39,1 - м.кв., підвал площею - 4,1 м.кв., А1-1 - житлову прибудову з масандрою площею - 51,3 м.кв., В - гараж площею 31,9 м.кв., Д - сарай площею 19,6м.кв., вбиральню та відповідачкою .

Також, згідно технічного паспорту, виготовленого ОСОБА_2, на житловий будинок АДРЕСА_1, домогосподарство в себе включає: А-1 - житловий будинок площею - 81,4 м.кв., підвал площею - 3,0 м.кв., а - сходи 3,6 м.кв..

Крім цього, відповідно до свідоцтв про право власності від 19.09.2014р. НОМЕР_2 та від 19.09.2014р. НОМЕР_1, встановлено, що позивач та відповідач являються співвласниками у рівних частках житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.1 ч.2.ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно ст. 364 Цивільного Кодексу України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності набувається у порядку, визначеному законом; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст..380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2,6 ст. 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житлові будинки підлягає реєстрації у Державному реєстрі.

Відповідно до п.5 ст. Стаття 19. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень є - рішення судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Крім цього, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 Земельного кодексу України.

Так, згідно ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

На підставі ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи,

припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У відповідності до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Виходячи з положень ст. 183 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок", виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 (А-1 - житловий будинок пложею 39,1 - м.кв., підвал площею - 4,1 м.кв., А1-1 - житлову прибудову з масандрою площею - 51,3 м.кв., В - гараж площею 31,9 м.кв., Д - сарай площею 19,6м.кв., вбиральня).

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 (А-1 - житловий будинок пложею - 81,4 м.кв., підвал площею - 3,0 м.кв., а - сходи 3,6 м.кв)

Головуючий: М. Я. Адамович