Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2015 Справа №607/1844/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між відкритим акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, яке після проведених 07.06.2011р. змін до Статуту банку, затверджених постановою КМУ від 06 квітня 2011р. № 502 „Про внесення змін до постанови КМУ від 25 лютого 2003 р. №261 перейменовано на публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України (надалі-Позивач) та ОСОБА_2 (надалі-Позичальник) укладено Кредитний договір № 14 від 27.02.2008 р. (надалі-Кредитний договір), згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 75 000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, терміном повернення кредиту не пізніше 27 лютого 2028 року.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Позивачем та ОСОБА_1 (надалі-Відповідач) був укладений та посвідчений державним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3 іпотечний договір від 29.02.2008р. за №1841 (надалі-Іпотечний договір).

Згідно договору в іпотеку Позивачу передано належне Відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира №99, площею 64,4 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Володимира Великого №4, м. Тернопіль. Право власності відповідача ОСОБА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру права власності на нерухоме майно, виданим ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2008р. за №22116250.

Підпунктом 4.2.2 Кредитного договору визначено, що в разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом чи процентами Банк вправі вимагати достроково повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за Договором, та стягнути заборгованість, в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення предмет іпотеки.

Пунктом 7.8 Кредитного договору сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) і для всіх грошових зобовязань (в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми Кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, тощо), що передбачені договором.

Підпунктом 3.1.3 Іпотечного договору Банк та Відповідач погодили, що Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання або неналежного виконання зобовязання за Кредитним договором.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК ). Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з боржника не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї, або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених, як цим так і кредитним договором іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

У звязку із невиконанням Відповідачем своїх кредитних зобовязань, позивач надіслав 17.11.2014р. відповідачу письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та попередив, що у разі несплати Відповідачем боргу протягом 30-ти календарних днів з моменту одержання даної вимоги, АТ „Ощадбанк, керуючись п.6.2 Іпотечного договору та ст.39 Закону України „Про іпотеку, вимушений буде звернутися в суд і задовольнити свої вимоги звернувши стягнення на передане ОСОБА_4 в іпотеку Банку нерухоме майно. Вимога про дострокове повернення кредиту отримана відповідачем 26.11.2014р. та залишилася без задоволення.

Пунктом 6.6. Іпотечного договору Позивач та відповідач погодили, що позивач має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки в рахунок виконання зобовязань на підставі договору купівлі-продажу в задоволення вимог АТ «Ощадбанк».

Станом на 30.01.2015р. заборгованість Відповідача за Кредитним договором склала 56794,12 доларів США, що еквівалентно 917 792,98 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 51992,65 доларів США, що еквівалентно 840201,22 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 4389,37 доларів США, що еквівалентно 70932,22 грн., пеня по кредиту - 412,10 доларів США, що еквівалентно 6659,54 грн.

АТ «Ощадбанк» вважає, що на підставі викладеного має усі правові підстави для звернення стягнення на майно ОСОБА_4В, що знаходиться в іпотеці Банку з метою погашення боргу ОСОБА_2

Із вказаних підстав позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором №14 від 27.02.2008р. у розмірі 56794,12 доларів США, що еквівалентно 917 792,98 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 51992,65 доларів США, що еквівалентно 840201,22 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 4389,37 доларів США, що еквівалентно 70932,22 грн., пеня по кредиту - 412,10 доларів США, що еквівалентно 6659,54 грн. звернути стягнення на належне ОСОБА_4 та передане нею згідно Іпотечного договору від 29.02.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 1841 нерухоме майно, а саме: - трикімнатну квартиру №99, площею 64,4 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Володимира Великого №4, м. Тернопіль, надавши Банку як Іпотекодержателю право продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки по ринкових цінах, які склалися на дату реалізації іпотеки. Відстрочити виконання рішення про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно на період дії мораторію встановленого Законом № 1304-VII від 03.06.2014 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовні заяві, просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав їх незаконності та необґрунтованості вказавши на те, що позивачем не подано доказів факту отримання кредитних коштів, а поданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором є суперечливим. Крім цього, позовні вимоги не можуть бути задоволенні, оскільки суперечать вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», так як позивач просить звернути стягнення на єдине житло відповідача, всупереч вимогам вказаного Закону.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором №14 від 27.02.2008р. у розмірі 56794,12 доларів США звернути стягнення на належне ОСОБА_1 та передане нею згідно Іпотечного договору від 29.02.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 1841 нерухоме майно, а саме: - трикімнатну квартиру №99, площею 64,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Володимира Великого №4, м. Тернопіль, надавши Банку як Іпотекодержателю право продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві в порядку ст. 38 Закону України „Про іпотеку, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки по ринкових цінах, які склалися на дату реалізації іпотеки. Відстрочити виконання рішення про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно на період дії мораторію встановленого Законом № 1304-VII від 03.06.2014 р.

Із наявного у матеріалах справи листа ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» від 06.05.2015 року № 253/07-2 та Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.06.2015 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстрована на праві власності квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. ОСОБА_5 набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

За вказаних обставин справи суд вважає, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до задоволення не підлягають, оскільки позивач просить, всупереч вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», звернути стягнення на нерухоме житлове майно квартиру № 99 загальною площею 64,4 кв.м. за адресою вул. В.Великого, 4 в м. Тернополі, яка є предметом заставита виступає як забезпечення зобовязань громадянина України ОСОБА_2 за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України (публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України) в іноземній валюті та яка використовується як місце постійного проживання майнового поручителя ОСОБА_1 за відсутності у неї іншого нерухомого житлового майна, в той час як вказаним Законом заборонено звертати стягнення на належне відповідачу таке майно.

Твердження представника позивача про законність заявлених вимог про звернення стягнення на нерухоме житлове майно відповідача, оскільки позивачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно на період дії мораторію встановленого Законом № 1304-VII від 03.06.2014 року суд вважає неправомірним, оскільки позивачем, на думку суду, не доведена дійсна сума заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року, так як на час вирішення даного спору не набрав чинності закон, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості, а тому позивач не вправі (не може) стверджувати, що заявлена ним сума заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року в розмірі 56794,12 доларів США - залишиться такою ж після набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено на час розгляду справи, дійсну суму заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року, який укладався між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212- 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_2 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14 від 27.02.2008 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6