Номер провадження 2/754/5097/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2., яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, 1999 року народження та ОСОБА_4, 2006 року народження, треті особи Служба у справах дітей Деснянської районної м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві, про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві позивач зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та проживає в ній одна. Однак в квартирі окрім позивача зареєстровані відповідач ОСОБА_2. та її неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідачка та її неповнолітня донька ОСОБА_3 не проживають в спірній квартирі з 2002 року, а молодший онук позивачки - ОСОБА_4, взагалі ніколи не проживав в квартирі, був лише зареєстрований за адресою реєстрації своєї матері, а тому позивач просить визнати ОСОБА_2. та її неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2., яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, 1999 року народження та ОСОБА_4, 2006 року народження, в судове засіданні не з'явилась, про розгляд справи була належним чином повідомлена. До суду направила письмові заперечення проти позову (а.с.23-40).

Від служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов лист з проханням слухати справу за відсутності їх представника, в якому зазначено, що проти позову в частині визнання неповнолітніх такими, що втратили право користування житлом заперечують в повному обсязі (а.с.21).

Представник Деснянського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві в судове засіданні не з'явився, про розгляд справи третя особа була повідомлена належним чином. При цьому, до суду надійшли листи з проханням слухати справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до реєстраційного посвідчення, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки форми №3 від 18 серпня 2015р., в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 1983 року, ОСОБА_2. з 1998 року, ОСОБА_3, 1999 року народження, з 1999 року та ОСОБА_4, 2006 року народження, з 2006 року (а.с.4).

Відповідно до рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2015 року, ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1, у зв'язку з розірванням шлюбу (а.с.29).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до актів про не проживання від 03 серпня 2015р., 28 липня 2014р., 03 лютого 2015р. встановлено, що ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 фактично не проживають з 2002 року, участі в утриманні житла не приймають, особистих речей осіб не виявлено, спальні місця та інші ознаки, які вказують на фактичне проживання вказаних осіб, відсутні (а.с.5-7).

Згідно довідки №131 виданої Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області від 02.03.2015р., ОСОБА_2 дійсно проживає в домоволодінні по АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання. Разом з нею проживають діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.9).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні діти ОСОБА_8 та ОСОБА_4 не проживають в квартирі в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік.

Відповідачем до заперечення на позов були надані наступні докази:

Довідки №25/9 Плисківської сільської лікарської амбулаторії Борзнянського району Чернігівської області від 25.09.2015р., в якій зазначено, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на обліку у Плисківській сільській лікарській амбулаторії з 2009 року (а.с.31).

Довідка Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області №807 від 23.09.2015р., в якій зазначено, що ОСОБА_2 дійсно проживає в АДРЕСА_2 та на території Плисківської сільської ради ніде не працює (а.с.36).

Довідка Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області №808 від 23.09.2015р., в якій зазначено, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживає в АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_4 (а.с.37).

Отже, враховуючи письмові докази надані як позивачем так і відповідачем, а також показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік.

Викладені у запереченні причини не проживання відповідачів в судовому засіданні не були підтверджені будь-якими доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання її доньки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Щодо визнання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 з 2015 року проживає разом зі своїм батьком.

Враховуючи те, що неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відсутні за місцем свого зареєстрованого проживання через волевиявлення їх батьків, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання неповнолітніх осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.405 ЦК України, ст.. 160 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Деснянський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: