У х в а л а

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави.

Посилалося на те, що 26 грудня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № KRHТАК03180009, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 46 894 грн зі сплатою 14,04 % річних строком до 25 грудня 2013 року. В забезпечення виконання боржником зобов'язань, між позивачем та ОСОБА_4 укладений договір застави, відповідно до якого останній передав в заставу банку автомобіль Dacia марки Logan, який належить йому на праві власності. Крім того, 20 жовтня 2010 року між позивачем та ПАТ «Акцент-Банк» укладений договір поруки, відповідно до якого останній поручився за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором. Позичальник порушив умови виконання кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 09 листопада 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 141 506,78 грн, в рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет застави, витребувати у ОСОБА_4 та передати банку предмет застави, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Dacia марки Logan, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 шляхом опису та передачі з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для продажу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про вилучення автомобіля та передачі його у володіння, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ухвалено в цій частині нове рішення, яким витребувано у ОСОБА_4 та передано у володіння шляхом опису ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль Dacia марки Logan, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, в рахунок погашення якої позивач має право звернути стягнення на предмет застави.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про вилучення автомобіля та передачі його у володіння, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, апеляційний суд виходив з того, що п. 17.10 договору застави встановлено, що в разі порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, заставодавець зобов'язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад по акту прийому-передачі.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про вилучення автомобіля та передачі його в заклад банку, включаючи комплект ключів і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та задовольняючи в цій частині позовні вимоги, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, яким частково скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване, а доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, яким частково скасовано рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко