16.07.2015 ЄУН №337/2466/15-ц
Провадження №2/337/1133/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Восьма Запорізька державна нотаріальна контора, житлово-будівельний кооператив «Коксохім-2», про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 січня 1999 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву (а.с.60), в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 (до шлюбу ОСОБА_1) ОСОБА_4 подала до суду заяву (а.с.38) про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

Представники третіх осіб: Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори та житлово-будівельного кооперативу «Коксохім-2», в судове засідання повторно не зявились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с.28,29,34а,41,42,44). З Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.35, 45). Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з долученої до позовної заяви копії свідоцтва про одруження серії ІІ-АГ №545231, 28 квітня 1972 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 одружились, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження було зроблено відповідний актовий запис № 215 (а.с.9).

У вказаному шлюбі 07 червня 1973 року народився ОСОБА_1, позивач, а 27 листопада 1977 року ОСОБА_6 (відповідач), після одруження ОСОБА_2 (а.с.11, 15, 16).

Квартира АДРЕСА_2 була виділена ОСОБА_5 та його родині (дружині ОСОБА_3 та сину ОСОБА_1С.), відповідно до ордеру №5 від 10 квітня 1975 року (а.с.22) на підставі рішення виконкому міської ради м. Запоріжжя від 05.09.1974 р. № 363.

Батько позивача ОСОБА_5, який являвся членом житлово-будівельного кооперативу «Коксохім-2» (а.с.12), помер 17 листопада 1988 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії ІІ-ЖС № 378736 від 18 листопада 1988 року (а.с.8).

Після смерті чоловіка мати позивача ОСОБА_3 стала членом ЖБК «Коксохім-2» та виплатила за квартиру частину паю, що залишалася, у квітні 1990 року (а.с.12,13).

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про власність» у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу набуває права власності на це майно.

При цьому, як зазначено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена ЖБК, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира. Разом з тим, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира.

Отже, сплативши в повному обсязі у квітні 1990 року пай за квартиру, саме мати позивача ОСОБА_3 набула право власності на неї. При цьому, відповідно діючому законодавству право власності зареєстровано не було.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 047345, 03 січня 1999 року ОСОБА_3 померла (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно, зокрема на спірну квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її діти ОСОБА_1 (а.с.11) та ОСОБА_2 (а.с.15-16).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1, постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, та не відмовився від неї, тому на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначене підтверджено довідкою, засвідченою головою правління ЖБК «Коксохім-2»(а.с.14).

Відповідач ОСОБА_2 хоча, згідно копії довідки № 12 від 10.03.2015 (а.с.14) і була зареєстрована у спірній квартирі до 02 червня 2001 року, однак, як зазначає позивач, після укладення у 1997 році шлюбу стала мешкати за адресою проживання свого чоловіка, отже не прийняла спадщину ні на момент її відкриття, ні шляхом подання відповідної заяви протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, що вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи після померлої ОСОБА_3 (а.с.46-53).

07 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Восьмої Запорізької державної нотаріальної конториза отриманням свідоцтва про право на спадщину (а.с.46зв.), проте нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо нерухомого майна померлої (а.с.53).

При цьому, як вбачається з копії нотаріальної справи померлої (а.с.46-53), та зокрема, інформаційних довідок зі спадкового реєстру (а.с.54-55) інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались.

Таким чином, право власності на спірну квартиру спадкодавцем ОСОБА_3 було набуто правомірно, проте відсутність належного оформлення та реєстрації цього права відповідно до вимог ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стала підставою для відмови позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про також правомірно набуте ним право на спадщину за законом.

У звязку з наведеним, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 197 ч.2, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 03 січня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун