АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №757/17337/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9821/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції:Матійчук Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
11 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Соколової В.В., Невідомої Т.О. при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «Рада 7» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за житлово - комунальні послуги в розмірі 41 248,16 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу - 1 325,72 грн., 3% річних - 290,74 грн. та судовий збір - 428,65 грн.. Посилається на те, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. ТОВ «Рада 7» являється житлово - комунальною організацією, яка обслуговує вказаний будинок. 17 березня 2014 року між сторонами укладено Договір про надання житлово - комунальних послуг. ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим у нього утворилася відповідна заборгованість.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Рада7» заборгованість за надані житлово - комунальні послуги в розмірі 41 248,16 грн., інфляційну складову боргу - 1 325,72 грн., 3% річних в сумі 290,74 грн. та судовий збір у розмірі 428,65 грн..

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість наданого ТОВ «Рада 7» розрахунку заборгованості, а саме первинні документи, на підстави яких визначено суму боргу. Крім того, судом не враховано, що станом на березень 2014 року розмір заборгованості відповідача по його особовому рахунку визначався позивачем в розмірі 8 819,42 грн., проте в червні 2015 року необґрунтовано збільшено до 41 248 грн.. ОСОБА_3 зазначає, що в березні 2014 року добровільно сплатив на користь позивача 7 373,98 грн., а в квітні 2014р. -2 256,43 грн. відповідно, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи, які суд не врахував. Також суд не з'ясував за який період стягується заборгованість та не звернув увагу на сплив строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Рада-7» - Шишової Ю.О., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 являється власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.17).

Судом встановлено, що обслуговуючою організацією, яка надає житлово - комунальні послуги мешканцям вказаного будинку є ТОВ «Рада-7» (а.с.163-166).

17.03.2014 року між ТОВ «Рада-7» та ОСОБА_3 укладено договір № 238/07/УЖ про надання житлово - комунальних послуг відповідно до чинного законодавства України (ч.1 ст.19 Закону № 1875) (а.с.10-13). За умовами п.8.11 вказаного договору, плата за послуги передбачені цим договором підприємство нараховує, а споживач оплачує з 26.11.2008 року.

Внаслідок неналежної оплати наданих житлово -комунальних послуг заборгованість за період з грудня 2008 року по квітень 2013 року становить 42 864 грн., з яких: основний борг - 41 248,16 грн., сума інфляційних нарахувань - 1 325,72 грн., 3% річних - 290,74 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем (а.с.161-162).

Натомість, заперечуючи проти вказаної суми боргу, ОСОБА_3 не надав суду належних та допустимих доказів , які б спростували вищевказаний розрахунок.

Крім того, за умовами ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

В свою чергу ОСОБА_3 не викликався представник ТОВ «Рада-7» для складення акту-претензії з підстав ненадання послуг.

За умовами ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, колегія не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позвачем пропущено строк позовної давності, оскільки в суді першої інстанції відповідачем не було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, а самостійне застосування судом строку позовної давності та як наслідок відмова у позові не відповідають вимогам матеріального права.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст.307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-