Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Каторжинської Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Житомирської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради (далі відповідач), у якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме 4/100 ідеальних часток в будинку АДРЕСА_1 в м. Житомирі в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка ОСОБА_4 Перед смертю вона склала заповіт, за яким житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Житомирі заповіла пропорційно: 1/2 частину - ОСОБА_5 та 1/2 частину - ОСОБА_6, яка померла ще до смерті спадкодавця-ІНФОРМАЦІЯ_2. 26.12.2011 позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом та видачі свідоцтва про спадщину на 4/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 Також до нотаріуса із заявами звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Пізніше ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права на спадщину за заповітом. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2013 р. по даній справі, визнано за ОСОБА_5 право власності на 4/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Житомирі в порядку спадкування за заповітом від 30.01.2001 року після смерті ОСОБА_6 Звернувшись до приватного нотаріуса за одержанням свідоцтва про спадщину за законом на 4/100 частин житлового будинку, позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що не надано правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю 4/100 житлового будинку, відсутністю документів про ступінь споріднення ОСОБА_5 і ОСОБА_4

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

30.01.2001 року ОСОБА_4 склала заповіт (а.с.10), яким на випадок своєї смерті заповіла:

- ОСОБА_7 - жилий будинок та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_2 а також предмети домашнього вжитку, які знаходяться у будинку;

- ОСОБА_6 та її чоловіку ОСОБА_5 та в рівних частках кожному все інше рухоме і нерухоме майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, в тому числі жилий будинок АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6 (а.с.26), а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (а.с.17).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 на праві власності належало таке майно: житловий будинок АДРЕСА_2 в с. Лука та земельна ділянка, 8/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11, 18,19).

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

26.12.2011 ОСОБА_2, 27.12.2011 ОСОБА_5, а 04.04.2012 року ОСОБА_3 - дочка ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.49).

Постановою приватного нотаріуса Ширяєвої О.В. від 22.06.2012 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 8/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з неможливістю встановити коло осіб які прийняли спадщину та тих, які мають право на обов'язкову частку у спадщині; відсутністю документів про ступінь споріднення ОСОБА_5 і ОСОБА_4; наявністю прогалин і протиріч у законодавстві.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто до відкриття спадщини після ОСОБА_4, її частка не може переходити до інших спадкоємців за заповітом, зокрема до ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_6 За наведених підстав рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 25.07.2013 р. по справі № 296/2903/12-ц за ОСОБА_5 визнано право власності на 4/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Житомирі в порядку спадкування за заповітом від 30.01.2001 року після смерті ОСОБА_4 (а.с.7,8).

Постановою приватного нотаріуса Ширяєвої О.В. від 07.08.2013 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 4/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Житомирі, так як вчинення такої дії суперечить чинному законодавству України, та не подано відомості (інформацію), документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (а.с.5,6).

Як встановлено з матеріалів справи, мати позивача ОСОБА_9 є рідною сестрою померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4, виданого повторно 27.06.1951 р. райбюро ЗАГС с. Троянів, Житомирської області (а.с.13), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження ОСОБА_10, виданого 07.12.2011 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського управління юстиції (а.с.14), а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб дошлюбного прізвища ОСОБА_9 від 07.12.2011р. виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського управління юстиції (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_9 є матір'ю ОСОБА_2 (а.с.16).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 p., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 р. Житомирським міським бюро ЗАГС (а.с.9).

Отже, ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_4 та відноситься до п'ятої черги спадкоємців.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 4/100 із 8/100, які заповідалися ОСОБА_4, на решту 4/100 частин майна, належних померлій ОСОБА_4 спадкоємців за заповітом немає, ОСОБА_5, та його дочка ОСОБА_3 не є спадкоємцями за законом, оскільки не надали нотаріусу доказів родинних стосунків з померлою, що підтверджується матеріалами спадкової справи, суд вважає, що позивач, якому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, має право на спадкування 4/100 частин майна, належних померлій ОСОБА_4, як спадкоємець п'ятої черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до пункту 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертався до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О.В. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 4/100 ідеальних часток в будинку АДРЕСА_1 в м. Житомирі у порядку спадкування за законом ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Житомирської міської ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме, на 4/100 ідеальних часток в будинку АДРЕСА_1 в м. Житомирі в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. С. Рожкова