Карлівський районний суд Полтавської області
Справа № 531/328/15
Провадження № 2/531/227/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2015 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді -Жмурка П.Я. ,

при секретарі - Клименко Т.М.,

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг ,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому вказував, що 24.01.2015 р. з його кредитної картки № НОМЕР_1 шахрайським способом через мережу Інтернет було здійснено переказ грошових коштів у сумі 3053,84 грн. та 4068,89 грн. відповідно о 23.32 год. та 23.33 год цього дня Дізнався він про це з смс-повідомлення Банку та з ранку зателефонував на гарячу лінію з проханням заблокувати картку та анулювати чи заблокувати платіж, який не здійснював. 25.01.2015 він звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення злочину, яка зареєстрована в реєстрі досудових розслідувань та встановлено, що переказ коштів здійснений на іншу карту ПАТ «КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2. При його зверненні, Банк повідомив, що він зобов'язаний повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними. Він вважає, що заяву на розблокування карткового рахунку для його використання в мережі Інтернет він не подавав, Банк безпідставно не призупинив завершення грошового переказу, тому вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права як споживача фінансових послуг. Також вважає, що діями відповідача йому завдано моральну шкоду. На підставі викладеного прохав визнати дії (бездіяльність) ПАТ КБ «ПриватБанк» неправомірними, визнати транзакцію щодо переказу 24.01.2015 р. коштів з його кредитної картки у сумі 13135,00 грн. не чинною, зобов'язати відповідача повернути кошти в сумі 3053,84 грн. та 4068,89 грн. шляхом відновлення їх на картковому рахунку, стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн.. Потім збільшив позовні вимоги добавивши стягнення з відповідача 854 грн.73 кон.за пеню.

Представник відповідача ПАТ «КБ «ПриватБанк» спочатку в перших засіданнях був присутнім, а потім надав останні дві заяви про прохання перечення даного засідання у зв*язку з неможливістю бути присутнім, додавши свої пояснення. Просив перенести слухання на іншу дату. Суд вирішив слухати справи без представника відповідача, оскільки вважає, що інтереси відповідача мог би представляти інший представник, який також є по справі. Відповідач посилаються на те, що відповідальність за усі операції, здійснені в мережі Інтернет по Картках, прив'язаних до Карткового рахунку Клієнта, покладаються на Клієнта. Окрім цього вони вважають , що позивач сам надав свій пароль комусь і таким чином винний у транзакції - переводі .

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з*ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об*єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом і даний факт прийнятий сторонами бо він ніким не оспорюється, в 2009 році між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання банківських послуг (а.с. 5).

24.01.2015 р. з картки НОМЕР_3, оформленої на ОСОБА_2, було здійснено списання коштів у сумі 3175,99 грн. та 4231,65 грн. (а.с.7).

27.01.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до керівників НБУ в Полтавській області та ПРУ КБ «Приватбанк» з заявою про вчинення злочину (зняття з кредитної картки коштів), в якій виклала обставини, зокрема про те, що не здійснював переказ грошей даний факт прийнятий сторонами бо він ніким не оспорюється і це вбачається з відповіді ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25.03.2015 № 20.1.0.0/7-20150127/943 (а.с. 142).

31.01.2015 р. слідчим СВ Карлівського РВ У УМВС України в Полтавській області зареєстрована заява ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення про те, що 24.01.2015 р. невідома особа заволоділа грошовими коштами в сумі 7407,6400 грн.. Заява зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним номером № 0000059 за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України. Розпочато досудове розслідування (а.с. 70).

З пояснення ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається , що 24.01.2015 р з картки НОМЕР_1 імітованої на ім.*я ОСОБА_2 через ПК privat 24 (мобільна версія) були здійснені успішно транзакції - перевод средств на картку ПриватБанка на загальну суму 7122,73 грн. (а.с.140-141)

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон), який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Ст.ст. 4, 22 вищевказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування …, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Як зазначено у п. 7.2. Правил користування платіжними картками (далі - Правила) при видачі карти банк за замовчуванням блокує можливість використання карти в мережі Інтернет, а також при здійсненні ризикових операцій у країні і за кордоном.

Згідно п. 7.3. Правил…, у випадку, якщо клієнт бажає отримати можливість оплати товарів/послуг по Інтернету, йому необхідно або подати заяву на розблокування карткового рахунку або оформити до свого карткового рахунку додаткову Інтернет карту.

У випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет клієнт має подати до Банку заяву по даному питанню . Банк в свою чергу представляє інтереси клієнта в Міжнародній Системі по питанню повернення несанкціоновано списаної суми (п. 7.7 Правил).

Відповідно до п.1.1.2.1.13. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) Клієнт зобов'язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру, ПІНу, сім-карти мобільного телефону, отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні…

У випадку заперечення Власником Карти операцій, здійснених з використанням Карт, Стікеру PayPass або інформації, нанесеної на Карті, Власник Карти зобов'язаний протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунку звернутися в Банк і заявити про операції що оспорюються і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) (п.1.1.2.1.13.1. Умов та правил).

Згідно п.1.1.2.1.21. Умов та правил, клієнт зобов'язаний негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення Карти, Стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб).

Відповідно до п. 1.1.3.1.2. Умов та правил Банк зобов'язаний обслуговувати картрахунки в порядку та на умовах передбачених цим Договором, правилами Міжнародних платіжних систем, за якими обслуговуються картки, чинним законодавством.

П. 1.1.3.1.7. Умов та правил передбачено, що Банк зобов'язаний в разі виникнення Овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення Власника або Довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку Картки або про можливість несанкціонованого використання Картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням Картки.

Згідно п. 1.1.3.2.14. Банк має право зупинити проведення фінансової операції або призупинити видаткові операції за рахунком на термін, встановлений законодавством у разі, якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, а також в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або в щодо яких застосовано міжнародні санкції. У разі такого зупинення видаткових фінансових операцій прибуткові операції не припиняються. Зупинення фінансових операцій здійснюється на строки і в порядку, передбаченому чинним законодавством.

П.2.1.1.10.10, п. 2.1.1.10.11. Умов та правил передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що за замовчуванням при видачі картки банк блокує можливість використання карти в мережі Інтернет, а також при здійсненні ризикових операцій у країні та за кордоном.

Клієнт може отримати можливість здійснення операцій електронної комерції та мото-операцій, як в рахунок використання власних коштів, так і в рахунок використання кредитних коштів, розміщених на кредитній картці. При подачі клієнтом заявки в системі Приват-24 на розблокування карткового рахунку банк приймає рішення про зміну режиму використання картки.

Відповідно до п. 2.1.1.11.6. Умов та правил, суми коштів по операціях, які оскаржуються держателем, повертаються на Картрахунок до повного врегулювання питання з протилежною стороною - банком який представив операцію.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб'єктів переказу, а також визначення загального порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб'єктів помилкових та неналежних переказів та вжиття заходів із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи.

Відповідно до ст. 37-1 вищевказаного Закону, для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев'яносто календарних днів.

Згідно п. 8 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 р. визначено, що емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.01.2015 р. з картки НОМЕР_3, оформленої на ОСОБА_2, було здійснено списання коштів у сумі 7122,73 грн. (а.с.140).

Позивач вказує, що не подавав заяв на розблокування карткового рахунку для його використання в мережі Інтернет, а також в системі Приват-24, в якому він не зареєстрований і ніколи не користувався його послугами, на підтвердження своїх вимог надала документи щодо звернення до Банку та правоохоронних органів, і дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

За правилом ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦКУ, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши зазначені обставини справи та здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем порушено законодавство про захист прав споживачів, положення Договору про надання банківських послуг, приписи Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, що свідчить про порушення прав позивача як споживача фінансових послуг. Також суд приходить до висновку, що несанкціонована позивачем транзакція щодо переказу коштів з її кредитної карти у сумі 7122,73 грн. не відповідає загальним вимогам, встановленим ст. 203 ЦКУ, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, суперечить ч. 3 ст. 203 ЦКУ, яка встановлює, що волевиявлення учасника правочину має бути спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача про визнання неправомірними дій ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання умов Договору про надання банківських послуг при користуванні платіжною картою кредитка «Універсальна», виданої на ім'я позивача; нечинною транзакцію щодо переказу 24.01.2015 р. коштів з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_4 НОМЕР_3 у сумі 7122,73 грн. та зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути позивачу кошти у сумі 7122,73 грн. шляхом відновлення їх на картковому рахунку.

Згідно пункту 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 2 ст.22 цього ж закону визначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Приймаючи до уваги те, що вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена позивачем на підставі норм Закону України «Про захист прав споживачів», яка за нормами цього Закону відшкодовується в тому разі, якщо заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, а тому задоволенню у даному випадку не підлягає .

Керуючись ст.ст. 203,215,1051,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 5,10,60,88,212-215, 218, ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача фінансових послуг, - задовольнити частково.

Визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою кредиткою «Універсальна», виданої на ім»я ОСОБА_2 2009 р., - неправомірними.

Визнати транзакцію щодо переказу 24.01.2015 р. коштів у сумі 7122,73 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк», виданої на ім»я ОСОБА_2, - нечинною.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» повернути ОСОБА_2 кошти в сумі 7122,73 грн. шляхом відновлення їх на картковому рахунку.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь Держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України

Суддя П.Я.Жмурко