Справа № 750/7236/15-ц Провадження № 22-ц/795/1979/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Острянський В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
суддів:ВІНГАЛЬ В.М., ШАРАПОВОЇ О.Л.,
при секретарі:МАРТИНОВІЙ А.В.,
за участю:позивачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, третіх осіб ОСОБА_6 і ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_4, як співвласник квартири, звернулась з позовом до ОСОБА_8 з позовом про визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач, як колишній член сім"ї позивачки, з лютого 2009 року без поважних причин не проживає в спірній квартирі, тому згідно з правилами ч.2 ст.405 ЦК України він має бути визнаним таким, що втратив право користування цим житлом.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 вересня 2015 року у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 було відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та про постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що місцевий суд, вирішуючи справу, помилково прийшов до висновку про те, що позивачка не є співласником квартири АДРЕСА_1, оскільки такий висновок суду спростовується свідоцтвом про право власності на житло від 30 жовтня 2002 року, згідно з яким ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 належить на праві спільної сумісної власності АДРЕСА_1 в рівних частинах, копія якого міститься на третьому аркуші справи та що треті особи у справі її батьки: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підтримують заявлені позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Ухваливши судове рішення, місцевий суд, правильно встановивши, що відповідач ОСОБА_8, колишній чоловік позивачки ОСОБА_4, з лютого 2009 року без поважних причин не проживає у спірній квартирі, однак помилково вважав, що позивачка не є співвласником квартири і тому прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

З таким висновком місцевого суду не може погодитись апеляційний суд.

З матеріалів справи слідує, що позивачка ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7, третіми особами у справі, є співвласниками квартири АДРЕСА_1.(а.с.3, 42).

Відповідно до правил частини 2 ст.405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні належним чином було встановлено, що відповідач ОСОБА_8, колишній чоловік позивачки, з лютого 2009 року без поважних причин не проживає в спірній квартирі та що позивачка разом з третіми особами є співласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 30.10.2002 року та актом від 24 червня 2015 року (а.с.3, 5).

З пояснень третіх осіб ОСОБА_6 і ОСОБА_7, даних ними в засіданні апеляційного суду, слідує, що вони підтримують позовні вимоги позивачки та бажають визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою за судовим рішенням.

Оцінюючи наведене в сукупності, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення суду не може вважатись законним та обгрунтованим і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд прийшов до хибного висновку про відмову у задоволенні позову, т.я. помилково вважав, що позивачка не є співвласником спірної квартири підлягають врахуванню.

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягає вирішенню питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст.309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 вересня 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в повернення судових витрат 487 грн. 20 коп. та в користь державного бюджету м.Чернігова судовий збір в сумі 24 грн. 36 коп..

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: