АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/347/15 Справа № 176/1213/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Павловська І. А. Доповідач - Петренко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання особи такою, що втратила право користування житлом та виключення з місця реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, якимусунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні і розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 і визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеною квартирою з виключенням її з реєстраційного обліку місця проживання за даною адресою (а.с.2-5).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 03 вересня 2011 року перебував у шлюбі із ОСОБА_2, який розірвано на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2012 року.

Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах із останньою, надав дозвіл на реєстрацію відповідача за адресою АДРЕСА_1, що належить йому на праві приватної власності. Після народження їх спільної доньки ОСОБА_10, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина також зареєстрована у вказаному житловому приміщенні. Однак, ні з часу реєстрації місця проживання, ні після реєстрації шлюбу, відповідачка за вказаною адресою фактично не проживала та не користувалася даним житловим приміщенням, при цьому жодним чином перешкоду у користуванням квартирою їй ніхто не чинив.. Добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою ОСОБА_2 не бажає. За таких обставин, вважає, що порушуються його права і інтереси, як власника, тому просить захистити їх відповідно ст.321, 391 ЦК України.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Визнано ОСОБА_2, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Так , судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі купівлі-продажу квартири від 17.06.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В.(а.с.12).

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано у встановленому законом порядку КП Жовтоводське МБТІ на ім'я позивача, про що також свідчить технічний паспорт виготовлений станом на 22.08.2005 року (а.с.10-11, 12 об.).

09 вересня 2008 року у вищезазначеній квартирі, за згодою позивача, зареєстрована відповідач ОСОБА_2, із якою позивач на той час перебував у фактичних подружніх відносинах (а.с. 10). Після народження їх спільної доньки ОСОБА_10, дитину також зареєстровано у належній позивачу квартирі.

З 03 вересня 2011 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, який розірваний на підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2012 року ( а.с. 15).

В період шлюбу позивач разом із відповідачем та їхньою донькою, проживали разом в квартирі належній матері позивача - ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2, про що не заперечувала і сама відповідачка та підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні.

ОСОБА_2 не проживала і не проживає у спірному житловому приміщенні, не користувалась і не користується ним , і не займається його утриманням.

Таким чином , колегія суддів вважає , що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі , надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи , оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Так , доводи про те , що відповідачка намагалась захистити свої та дитини житлові права і з цією метою зверталась до Жовтовдського ЕОМВД України і прохала надати допомогу у вселенні в спірну квартиру , визнати обґрунтованими не можна. Так , свідки допитані по справі пояснювали , що після розірвання шлюбу з позивачем , а саме з жовтня 2012 року відповідачка своїх прав на квартиру не заявляла . До Жовтовдського ЕОМВД України з вище вказаною заявою вона звернулась 21 березня 2014 року ( ар. сп. 126), при тому , що дана справа знаходиться на розгляді у суді з 15 травня 2013 року.

Виходячи з вище наведеного , доводи апеляційної скарги про не дослідженість судом поважності причин відсутності відповідачки за місцем реєстрації також визнати обґрунтованими не можна. Сама ж відповідачка доказів поважності своєї відсутності в житловому приміщенні чи доказів перешкоджання їй в такому проживанні суду не надавала, хоча відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і , щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Решта доводів апеляційної скарги зводиться до не згоди з рішенням суду та висновками до яких він дійшов , вони не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи , оскільки вони зводяться до не згоди з рішенням суду , були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Таким чином , колегія суддів вважає , що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі , надані сторонами докази , правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон , який їх регулює.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

- М.М. Романюк