Справа № 307/1345/15-ц
Провадження № 2/307/924/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Данканич Н.М.

Гиріч В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської філії концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Закарпатської філії концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу. Протокольною ухвалою суду від 30.04.2015 р., за клопотанням позивача було замінено неналежного відповідача і залучено до справи у якості відповідача концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Посилається на те, що з 01.09.1987 р. він працював електромонтером станційного радіотелевізійного устаткування 3-го розряду на РТС Лопухово цеху № 2 Закарпатської філії концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Однак, згідно наказу № 08-к від 06.04.2015 р. його було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з скороченням чисельності та штату працівників. Вважає, що його звільнення є незаконним та необґрунтованим. До нього мала бути застосована норма ст. 42 КЗпП України, оскільки на вказаному концерні він працював безперервно. Всупереч вимогам п. 1 ст. 40 КЗпП України відсутні докази зміни в організації виробництва і праці, зокрема реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Також згідно чинного законодавства України йому не було запропоновано роботу за відповідною професією та тільки за відсутності такої роботи - інша робота, яка є на підприємстві. Працівнику необхідно пропонувати не тільки роботу за його спеціальністю, але й іншу вакантну посаду, нижчу за рангом, або нижче оплачувану роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду роботи й стану здоров'я. Порушення зазначеного порядку пропонування працівнику іншої роботи є достатньою підставою для поновлення на роботі в судовому порядку. Відсутні будь-які докази, що він відмовився від інших посад. Так як, він не працює з 07.04.2015 р., то період його вимушеного прогулу має бути оплачений.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали. Пояснили, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що суперечать дійсним обставинам справи, і що не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 6.8. Положення про Закарпатську філію Концерну РРТ, право встановлювати та затверджувати штатний розпис філії та чисельність працівників належить Концерну РРТ. Частиною 3 ст. 64 ГК України передбачено, що підприємства самостійно визначають свою організаційну структуру, встановлюють чисельність працівників і штатний розпис. При цьому власник, на свій розсуд має право змінити чисельність працівників певного фаху і кваліфікації та чисельність одних посад зменшити, здійснити звільнення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікацій, змінити чисельність інших посад. Відповідно до наказу Концерну РРТ № 564 від 23.12.2014 р. «Про внесення змін до штатного розпису Закарпатської філії Концерну РРТ» був виданий наказ по Закарпатській філії Концерну РРТ № 161 від 29.12.2014 р. «Про внесення змін до штатного розпису» з 07.04.2015 р. скорочено штатні одиниці та введено їх із штатного розпису. Вказаний наказ був доведений до відома працівників, які підлягають скороченню, в тому числі і до ОСОБА_1 16.01.2015 р. позивачу разом із наказом № 161 від 29.12.2014 р. було надано повідомлення з переліком вакантних посад по Закарпатській філії Концерну РРТ та в цілому по всім філіям Концерну РРТ. Посилання позивача, на те що концерном не було дотримано положення норм ст. 42 КЗпП України є безпідставними оскільки на РТС Лопухово були скороченні всі три посади електромонтера станційного радіотелевізійного устаткування, отже перевага не була надана нікому. 06.04.2015 р. Закарпатською філією Концерну РРТ повторно надано ОСОБА_1 перелік вакантних посад з пропозицією переведення на іншу роботу відповідно до його спеціальності, проте, останній відмовився від запропонованої роботи, давши згоду на своє переведення на одну з двох посад (РТС Кос.Поляна та РТС В.Бичків), які можуть стати вакантними при виробничій необхідності, але на час його звільнення такими не були. Відповідно до наказу № 08-к від 06.04.2015 р. позивач був звільнений з роботи з 07.04.2015 р., у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Отже, концерном РРТ в особі Закарпатської філії концерну РРТ, при звільненні ОСОБА_1 були дотримані всі вимоги трудового законодавства України та процедура звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. З позивачем проведено повний розрахунок та видано трудову книжку. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають задоволенню. Двоє електромонтерів, посади яких були скорочені разом із посадою ОСОБА_1 самостійно працевлаштувалися на охоронне підприємство з яким філія уклала угоду про охорону РТС Лопухово.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 01.09.1987 р. був прийнятий на роботу учнем електромонтера, що стверджується наказом (розпорядженням) № 68-к від 31.08.1987 р. (а. с. 37). У подальшому його було переведено на посаду електромонтера з послідовним підвищенням розрядів. Згідно п. п. 1 та 2 наказу генерального директора концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення № 564 від 25.12.2014 р. з 07.04.2015 р. із штатного розпису РТС Лопухово цеху № 2 Закарпатської філії концерну РРТ має бути виведено 3 посади електромонтера станційного радіотелевізійного устаткування (а. с. 19). Пунктами 1-4 наказу Закарпатської філії концерну РРТ № 161 від 29.12.2014 р. було зобов'язано старшого інспектора з кадрів підготувати листи-попередження про майбутні умови праці, на основі визначеного кількісного складу технічного персоналу на об'єктах цеху № 1 РТС Н.Ворота та цеху № 2 РТС Лопухово про майбутнє звільнення із займаних посад, не пізніше ніж за 2 місяці, згідно ст. 49-2 КЗпП України та додатку до наказу № 1, про заплановані зміни умов праці та заплановане скорочення штату письмово повідомити профспілковий комітет ЗФ КРРТ, вивільнення працівників має буди проведене 07.04.2015 р., після завершення скорочення та звільнення працівників із займаних посад, відповідно чинного трудового законодавства, необхідно внести відповідні записи до трудових книжок. Провідного економіста з планування зобов'язано внести зміни до штатного розпису Закарпатської філії концерну РРТ - з 07.04.2015 р. вивести із штатного розпису філії три посади електромонтера станційного радіотелевізійного устаткування цеху № 2 РТС Лопухово (а. с. 20-22).

З подання Закарпатської філії концерну РРТ до профкому № 1277 від 29.12.2014 р. убачається, що у зв'язку з виробничою необхідністю змін в організації структурі філії, відмовою НТКУ від використання радіорелейних ліній зв'язку, введення в дію сучасних радіотехнологій по доставці сигналів до обладнання передавачів, що працюють в автоматичному режимі і не потребують постійного втручання технічного персоналу, відповідно до розрахунку чисельності штату цеху № 1 РТС Н.Ворота та цеху № 2 РТС Лопухово, експлуатація існуючого обладнання потребує нормативно меншої кількості працівників, без постановки підвищених вимог до їх кваліфікації, з урахуванням вимог ст.ст. 36, 85-92, 103 КЗпП України адміністрація Закарпатської філії КРРТ повідомляє про проведення організаційних заходів, щодо скорочення штату працівників, які будуть проведені відповідно чинного законодавства на підставі п. 1 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України зі скороченням чисельності та посад, з послідуючим вивільненням працюючого персоналу. Тому в квітні 2015 року планується внести відповідні зміни до штатного розпису філії та скоротити посади електромонтера станційного радіотелевізійного устаткування 3-го розряду на цехах № 1 РТС Н.Ворота та № 2 РТС Лопухово по три штатні одиниці на кожному (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_13.) (а. с. 23). З протоколу розширеного засідання профкому та адміністрації Закарпатської філії КРРТ № 34/14 від 29.12.2014 р. убачається, що було прийнято спільне рішення щодо надання електромонтерам станційного радіотелевізійного устаткування 3-го розряду ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14., ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_1 та ОСОБА_13 пропозицій вакантних посад по концерну РРТ (а. с. 24-27). Повідомленням Закарпатської філії КРРТ ОСОБА_1 було попереджено про звільнення із займаної посади з 07.04.2015 р. та запропоновано йому роботу на підприємстві відповідно до його спеціальності на вільних посадах (а. с. 28-30). З аналогічним повідомлення позивач був ознайомлений 03.04.2015 р., що підтверджується його підписом на них (а. с. 31-34). Згідно наказу (розпорядження) № 08-к ОСОБА_1 був звільнений із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку (а. с. 35). Із власноручно написаної заяви ОСОБА_1 убачається, що він відмовляється від переведення його на запропоновані вакантні посади та одночасно просить при наявності виробничої необхідності прийняти його на вакантну посаду електромонтера станційного радіотелевізійного устаткування 3-го розряду РТС К. Поляна або РТС В.Бичків, відповідно до його кваліфікації (а. с. 36).

За таких обставин, дослідивши всі вищевказані документи суд вважає, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи концерном РРТ порушень трудового законодавства допущено не було. Твердження позивача про те, що відповідачем не було застосовано до нього вимоги ст. 42 КЗпП України, про те, що йому було відмовлено у переведенні на посаду охоронця та про те, що у переліку вакантних посад напроти посад на переведення на які він дав згоду пізніше було дописано слова «при виробничій необхідності» лише для того щоб не переводити його на ці посади, суд до уваги не приймає, як такі, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Так у судовому засіданні позивач сам визнав і підтвердив пояснення представників відповідача про те, що на РТС Лопухово були скорочені всі (три) посади електромонтера, а залишено лише посаду електромеханіка на якій працював інший працівник. Приймаючи до уваги ту обставину, що ця посада не була вакантною відповідач не мав права розглядати працюючого на ній працівника у контексті статті 42 КЗпП. Також сам позивач визнав ту обставину, що двоє його колег по роботі на РТС Лопухово, посади яких також було скорочено, були прийняті на роботу охоронцями на інше підприємство, яке перебуває з відповідачем у договірних відносинах, і не є структурним підрозділом концерну. Твердження ОСОБА_1 про те, що директор філії порекомендував керівництву охоронного підприємства не приймати його на роботу нічим не підтверджуються. Згідно нового штатного розпису, введеного в дію з 29.12.2014 р. у філії було в наявності кілька вакантних посад, а також кілька посад, які могли бути вакантними при виробничій необхідності. Згоду на переведення на дві з них, а саме електромонтера РТС К.Поляна та електромонтера РТС В.Бичків, позивач дав, вказавши у своїй заяві, що відмовляється від інших посад, і при наявності виробничої необхідності просить перевести його на одну з цих посад. Враховуючи, що посади, на переведення на які дав згоду ОСОБА_1, згідно наказу директора філії були визнані вакантними лише при виробничій необхідності, і це було погоджено із профспілковим комітетом та у грудні 2014 року повідомлено про це осіб, посади яких підлягали скороченню, суд приходить до висновку, що підстави вважати ці посади вакантними на час скорочення посади, яку обіймав ОСОБА_1, відсутні, тому у відповідача не було можливості забезпечити позивача іншою роботою.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213, 215 ЦПК України, ст. 41, 42, 231, 232 КЗпП України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.