№621/2485/15-ц
10 листопада 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Зміївський районний сектор ГУ МС у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
17 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, будинком № 17 по вул. Піонера в м. Змієві Харківської області.
На обґрунтування позову зазначив, що він є власником вищезазначеного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач. Однак, після розірвання шлюбу з донькою 05 вересня 2012 року, відповідач покинув будинок і виїхав у невідомому напрямку. На теперішній час місце фактичного проживання відповідача невідоме, участі в утриманні будинку відповідач не приймає, комунальні послуги не сплачує. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про те, що позовні вимоги підтримує повному обсязі, з підстав, зазначених вище. Просить справу розглянути за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується оголошенням у пресі.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, входячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Змієві Харківської області по вул. Піонера, 17. ( а.с. 6)
Вказаний будинок в комунальному підприємстві «Зміївське бюро технічної інвентаризації» зареєстрований на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 7)
Як вбачається з копії будинкової книги, за адресою: м. Зміїв харківської області, вул. Піонера, 17, зареєстрований ОСОБА_2. (а.с. 8-10)
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 05 вересня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 11)

Відповідно до акту обстеження будинку № 17 по вул. Піонера в м. Змієві Харківської області від 21 серпня 2015 року, складеного за участю депутата Зміївської міської ради ОСОБА_4, за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Піонера, 17, мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 З вересня 2012 року і по теперішній час ОСОБА_2 мешкає за іншою адресою. Місце проживання ОСОБА_2 встановити не можливо. ( а.с. 12)

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює права власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь які правочини, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає за адресою реєстрації понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, добровільно залишив будинок, фактично мешкає за іншою адресою, тобто обрав інше постійне місця проживання, не приймає участі в утриманні спірного житла та оплаті комунальних послуг за користування ним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. 319,405 ЦК України, ст.ст. 150,156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-216, 224-226 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Зміївський районний сектор ГУ МС у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 17 по вул. Піонера в м. Зміїв Харківської області.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: