АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/2987/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1901/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

за участю секретаря: Кошельника В.М.,

апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

З метою забезпечення позову просила накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідача. Позивач зазначала, що має реальні підстави вважати, що ОСОБА_2 з метою унеможливлення в подальшому виконання рішення суду щодо стягнення із останнього неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів зможе відчужити належне йому рухоме та нерухоме майно.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що дана ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що позивачем не наведено суду обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і судом не з'ясовано питання співмірності із сумою позову та вартістю арештованого майна.

Апелянт апеляційну скаргу підтримав і просить її задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені у відповідності із вимогами ст. 74 ЦПК України належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, тому є підстави для накладення арешту на земельну ділянку, власником якої є ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду є передчасними.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 151 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, які допускаються на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Водночас, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що 12.02.2015 року ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву про стягнення із ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів і 13.02.2015 року позивачка направила до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві приватної власності відповідачу.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в абзаці 2 пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

25.02.2015 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено попереднє судове засідання на 10.03.2015 року.

22.05.2015 року суддею Хмельницького міськрайонного суду Логіновою С.М. одноособово винесено ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 задоволено частково і накладено арешт на земельну ділянку за адресою м. Хмельницький, гаражний кооператив «Центральний», АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2

Як вбачається із матеріалів справи ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 16.06.2015 року скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 15.10.2014 року і зобов'язано Другий МВ ДВС Хмельницького міськрайуправління юстиції зняти арешт з усього майна ОСОБА_2, що належить йому на праві власності та оголошення заборони на його відчудження та виключити з Єдиного державного реєстру речових прав і Державного реєстру обтяжень відомості про арешт майна ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчудження. (а.с.43). Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 29.05.2015 року накладено арешт на будинок АДРЕСА_2 м. Хмельницькому.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не з'ясовано та не перевірено співмірність заявлених ОСОБА_3 позовних вимог із обраним видом забезпечення позову та клопотання щодо забезпечення позову розглянуто із порушенням процесу.

За таких обставин оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 312 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року скасувати та матеріали заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову передати на новий розгляд в Хмельницький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_4 Справа № 22ц/792/1901/15

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: ухвала