У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Деражнянського району Хмельницької області в інтересах держави до Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_3, треті особи: Державна інспекція сільського господарства у Хмельницькій області, ОСОБА_4, про визнання недійсними розпорядження та державного акта на право власності на землю, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року прокурор Деражнянського району Хмельницької області звернувся до суду з указаним вище позовом в інтересах держави, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області від 30 серпня 2006 року ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,54 га на території Клопотівецької сільської ради для ведення фермерського господарства. Враховуючи, що розмір земельної частки (паю) для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Клопотівці» становить 3,1 в умовних кадастрових гектарах, а згідно із проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) на території Клопотівецької сільської ради - 1,94 га, Деражнянською районною державною адміністрацією всупереч вимогам закону було прийнято рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки площею понад норму, встановлену законом щодо безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для ведення фермерського господарства. Прокурор просив визнати розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року про передачу у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства та виданий на його підставі ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку недійсними.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 20 січня 2015 року у задоволенні позову прокурора Деражнянського району Хмельницької області в інтересах держави відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року № 313/2006 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства». Визнано недійсним державний акт ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 3,5454 га на території Клопотівецької сільської ради для ведення фермерського господарства, що зареєстрований 6 вересня 2006 року у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем та прокурором не доведено достатніми та допустимими доказами, що оспорювані розпорядження Деражнянської районної державної адміністрації та державний акт про право власності на землю видані з порушенням закону, а саме: з перевищенням встановленої законом норми безоплатної передачі у власність громадян земельних ділянок.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив із того, що оспорювані розпорядження та державний акт видані з порушенням вимог ч. 1 ст. 121 ЗК України щодо законодавчо встановленої норми безоплатної передачі у власність земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства, що є підставою для визнання їх недійсними. Крім того, прокурор дізнався про зазначене порушення інтересів держави у червні 2014 року внаслідок звернення до прокуратури району третьої особи у справі ОСОБА_4, а тому з позовом звернувся у межах строків позовної давності у серпні 2014 року.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що розпорядженням Деражнянської районної державної адміністрації від 30 серпня 2006 року № 313/2006-р ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 3,5454 га із земель запасу державної власності за межами населених пунктів, що знаходиться на території Клопотовецької сільської ради, для ведення фермерського господарства. 6 вересня 2006 року на підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,5454 га на території Клопотовецької сільської ради для ведення фермерського господарства, що зареєстрований 6 вересня 2006 року за № 13 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір земельної частки (паю) для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Клопотівці» становить 2,84 умовних кадастрових гектари вартістю 14 559 грн. Згідно з розрахунком вартість земельної ділянки площею 3,5454 га, переданої у власність ОСОБА_3, станом на 1 січня 2006 року становить 17 213 грн 63 коп., що перевищує вартість середньої частки (паю), визначеної для членів КСП «Клопотовецьке», на 2 160 грн 37 коп.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, відхиляючи доводи відповідача про пропуск прокурором строку звернення до суду, апеляційний суд виходив із того, що про порушення інтересів держави прокурор дізнався у червні 2014 року після звернення до прокуратури ОСОБА_4, а з відповідним позовом звернувся у серпні 2014 року.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками з огляду на таке.

За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Статтею 361 Закону України «Про прокуратуру» та ч. 2 ст. 45 ЦПК України передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у ст. 46 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Ухвалюючи рішення у справі, яка переглядається, апеляційний суд не врахував положення закону та дійшов помилкового висновку про початок перебігу позовної давності з дня звернення ОСОБА_4 до прокуратури про порушення земельного законодавства.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-178цс15, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, для правильного застосування ч. 1 ст. 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 28 травня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик