КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3947/15-ц
Провадження № 2/552/1621/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі: головуючого судді ОСОБА_1, секретаря судових засідань - ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 7162,04 грн., посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем за адресою АДРЕСА_1. В зв'язку з тим, що він своєчасно не вносять плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості 7162,04 грн. яка складається з заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 4398,48 гривень,індекс інфляції в сумі 2584,86 гривень, 178,70 гривень 3% річних та судові витрати 243,60 грн.

Відповідно до ухвали суду від 10.08.2015 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача - ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, просив в задоволені позовних вимог відмовити, оскільки він не є власником квартири АДРЕСА_2, не проживає в даній квартирі, а отже не має обовязку сплачувати заборгованість за послуги теплопостачання.

Співвідповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Дослідивши докази у справі, заслухавши сторони, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обовязок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 162 ЖК України передбачено обовязок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.03.2006 року придбав у власність квартиру АДРЕСА_3.

Згідно договору дарування від 05.03.2014 року ОСОБА_4 подарував квартиру АДРЕСА_3 в рівних частках по ? частині ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заборгованість по квартирі АДРЕСА_3 виникла за період з 01.02.2013 року по 01.06.2015 року в сумі 4398,48 грн. Отже, суд приходить до висновку, що заборгованість за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року в сумі 2702,56 гривень підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_4, оскільки він був власником квартири в той час. Заборгованість за період з 01.04.2014 року по 01.06.2015 року підлягає до стягнення з ОСОБА_5 так як вона є законним представником малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які є власниками вищевказаної квартири.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначаються Законом України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена у п. 23 Правил та п. 20 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача індексу інфляції в сумі 181,84 гривень та 3% річних в сумі 43,73 грн. за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року, а з відповідача ОСОБА_5 індексу інфляції в сумі 2403,02 гривень, та 3% річних в сумі 134,97 грн. за період з 01.04.2014 року по 01.06.2015 року

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 121,80 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 213 215 ЦПК,ст. 525, 526, 541 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року в сумі 2702,56 гривень, 43,78 гривень 3% річних, 181,84 гривень індекс інфляції, 121,80 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.04.2014 року по 01.06.2015 року в сумі 1695,92 гривень, 134,97 гривень 3 % річних, 2403,02 гривень індекс інфляції, 121,80 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особам, які не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії рішення.

Суддя Миронець О.К.