Справа № 456/415/14 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/982/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Щеремети Н.О., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третіх осіб виконавчого комітету Стрийської міської ради, ОСББ «Хмельницького 12» про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року позов задовлено. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0.339 га., яка належить ОСОБА_5 і знаходиться за адресою АДРЕСА_2, шляхом приведення прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 до попереднього стану. Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що позивачем належним чином не доведено порушення відповідачем його права володіння та користування будинковолодінням та наявність перешкод у користуванні власним будинком з врахуванням місцевих правил забудови. Покликається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні поклав обов'язок на відповідача довести, що останній не порушує права позивача, що суперечить ст. 391 ЦК України. Звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні та в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 квітня 2013 року позивач посилається, що відповідач здійснив прибудову до житлового будинку без права на виконання будівельних робіт, а також що це суперечить протипожежним, санітарним та іншим нормам ДБН, однак всі ці моменти уже досліджувались та винесено по даному предмету рішення, яке набрало законної сили.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 3, 4 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власницею земельної ділянки розміром 0.0339 га по АДРЕСА_2, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 28.08.2006р. і вказана земельна ділянка межує із прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1. (а.с. 54)

Згідно представлених, в попередніх засіданнях, представником інспекції ДАБК матеріалів вбачається, що дійсно на земельній ділянці на АДРЕСА_1, яка належить до земель міста і не передана в користування чи приватну власність, гр. ОСОБА_4, здійснює прибудову до існуючого житлового будинку без права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ч. 5 ст. 26, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що було складено 30.05.2011р., акт №001167, 7/15 та протокол № 001167, 7/4.

За дане правопорушення, щодо гр. ОСОБА_4, 31.05.2011р., винесено постанову №7/278-ф, та притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 96 КУпАП.

01.06.2011р., за №7/142-ф, було здійснено припис про зупинення виконання будівельних робіт до отримання права на їх виконання у встановленому законодавством порядку. Згідно акту №7/20-ф від 13.10.2011р., складеного начальником відділу державного контролю забудови території №2 ОСОБА_6, встановлено, що гр. ОСОБА_4, виконав вимоги припису від 01.06.2011р., щодо зупинення виконання будівельних робіт з прибудови до квартири АДРЕСА_1 однак, з часу отримання вказаного припису, право на виконання будівельних робіт в забудовника відсутнє і на даний час відповідачем не усунуто перешкоди у користуванні майном позивачу та не отримано дозвільні документи на виконання будівельних робіт чи не представлено інших доказів правомірності даного будівництва, хоча з часу вчинення порушення минуло більше одного року.

З листа головного управління МНС України в Львівській області від 11.11.2010р. за №13/ф-4, вбачається, що в 2010 році Стрийським районним ГПВАП бюро розроблено робочий проект на реконструкцію квартири №4 з житловою добудовою та робочий проект на реконструкцію з житловою добудовою в другому поверсі та влаштування мансардного поверху в об'ємі горища над квартирою №8. Дана проектна документація у відповідності до чинного законодавства пройшла експертизу в органах державного пожежного нагляду щодо правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів, за результатами якої Стрийським РВГУМНС України в Львівській області було надано негативні експертні висновки №10/61 та 10/62 від 30.09.2010 року і однією із підстав надання негативних експертних висновків є те, що при розробці проектної документації проектною організацією не було враховане питання дотримання протипожежних відстаней від запланованої добудови до існуючого навісу над в'їзними пандусом у будівлю позивача, що є порушенням вимог таблиці 1 додатку 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудови міських та сільських поселень».

Згідно висновку державної санітарно-епідеомілогічної експертизи від 23.09.2010р. за №05.03.02-07/68697, проект реконструкції квартири з житловою забудовою по АДРЕСА_1 відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і може бути погоджений, однак листом в.о. головного держаного санітарного лікаря Львівської області від 26.09.2011р., повідомлено, що головним державним санітарним лікарем м. Стрия, прийняте рішення щодо призупинення дії виданих позитивних висновків по розгляду проектів добудови до квартири гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 районний суд виходив з того, що відповідачем не представлено доказу, щодо правомірності самочинної будови, що свідчить про її незаконне будівництво, а також не надано доказу того, що самочинна будова не чинить перешкод позивачу у користуванні її власністю і не порушує її права.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

У випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він не заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч.4 ст. 376 та ст. 391 ЦК) (п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року).

Також за змістом ч.ч.2,3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують, тому підстав для скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року колегія суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права у відповідності до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді Н.О. Шеремета

Н.Л. Шумська