Справа № 525/347/15-ц
Провадження № 2/525/99/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Хоролець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Полтавська регіональна аграрно промислова біржа про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що 28.11.1997 року вони, з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №10 в житловому будинку №2 по вул. Воровського в селищі Велика Багачка Полтавської області. Дана квартира знаходиться за адресою селище ОСОБА_4 АДРЕСА_1 та складається з трьох кімнат: кімната 7-17.0 кв.м., кімната 8 13.5 кв.м., кімната 9 11.6 кв.м., коридор 1 10.1 кв.м., вбиральня 2 1.1 кв.м., ванна кімната 3 2.5 кв.м., кухня 4 8.5 кв.м., балкон (І) 0.1 кв.м., лоджія (ІІ) 3.1 кв.м., жилою площею 42.1 кв.м., загальною площею 68,1 кв.м. Вартість згідно даних технічного паспорту 16703 гривні. Даний договір купівлі-продажу був укладений на Полтавській регіональній аграрно промисловій біржі в м. Полтава.

Позивачі вказують, що нотаріально вказаний договір не посвідчувався, оскільки в момент його оформлення працівниками біржі позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було пояснено, що вказаний договір як такий, що укладається на біржі, нотаріального посвідчення не потребує, буде дійсним і законним і без такого посвідчення. До того ж в пункті 6.6 укладеного договору зазначено, що він не підлягає нотаріальному посвідченню.

Але нещодавно, як зазначають позивачі, вони були проінформовані юристами, що укладений вказаний вище договір купівлі продажу вищевказаної квартири, оформлений на підставі біржового контракту № Н/282 на купівлю продаж нерухомого майна, як такий, що в порушення вимог статті 227 діючого на момент його укладення Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року нотаріально не посвідчувався, є недійсним згідно статті 47 того ж кодексу. Окрім того позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Реєстраційної служби у Великобагачанському районі Полтавської області з проханням провести державну реєстрацію даної квартири, але їм було відмовлено, та розяснено, що даний договір купівлі продажу не посвідчений нотаріально, відповідно, є недійсним.

Як зазначають позивачі, вони повністю виконали всі умови укладеного ними з відповідачкою ОСОБА_3 договору, оплатили продавцю обумовлену договором вартість квартири, прийняли її у свою власність, володіють нею та користуються нею. Також, виконала всі умови укладеної угоди і продавець квартири - ОСОБА_3, так як вона звільнила для позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру, передала її у власність позивачам по справі. Також при укладенні договору сторонами досягнуто домовленості по всіх істотних умовах договору. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом і просили суд визнати дійсним біржовий контракт № Н/282 на купівлю-продаж нерухомого майна (квартири) та укладений на його підставі сам договір купівлі-продажу - квартири №10, яка знаходиться в будинку №2 по вулиці Воровського в сел. Велика Багачка Полтавської області, яка складається з трьох кімнат: кімната 7-17.0 кв.м., кімната 8 13.5 кв.м., кімната 9 11.6 кв.м., коридор 1 10.1 кв.м., вбиральня 2 1.1 кв.м., ванна кімната 3 2.5 кв.м., кухня 4 8.5 кв.м., балкон (І) 0.1 кв.м., лоджія (ІІ) 3.1 кв.м., жилою площею 42.1 кв.м., загальною площею 68,1 кв.м., що був укладений між ними, ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони на Полтавській регіональній аграрно промисловій біржі у м. Полтаві та просили визнати за ними право власності на квартиру №10 в будинку №2, що розташована по вулиці Воровського в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.3-5).

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявилися, від них надійшла заява про підтримання позову у повному обсязі та про розгляд справи у їхню відсутність, в звязку з сімейними обставинами (а.с.71). Представник позивачів адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність на підставі наявних доказів (а.с.72). Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, вона належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, від неї надійшла заява про визнання позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу квартири дійсним та визнання права власності на неї та просила провести розгляду справи у її відсутність (а.с.31). Представник третьої особи Полтавської регіональної аграрно промислової біржі м. Полтави в судове засідання не зявився, з поштового повідомлення вбачається, що дана організація за місцем знаходження свого вибула (а.с.а.с.69-70).

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, при цьому керуючись положеннями ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Полтавська Регіональна аграрно промислова біржа про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнання права власності на квартиру підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (ст.60 ЦПК України).

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що 28.11.1997 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, в Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі уклали біржовий контракт №Н/282 на купівлю-продаж нерухомого майна від 28.11.1997 року щодо придбання квартири №10 в житловому будинку №2 по вулиці Воровського в селищі Велика Багачка Полтавської області (а.с.6). Відповідно до п.6.3 даного біржового контракту, після підписання контракту сторони оформлюють договір купівлі-продажу, який є додатком до цього контракту та підставою для переходу права власності на нерухоме майно.

28.11.1997 року, на підставі п.6.3 біржового контракту №Н/282 на купівлю-продаж нерухомого майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з однієї сторони та ОСОБА_3, з іншої сторони, в Полтавській регіональній аграрно-промисловій біржі уклали договір купівлі-продажу квартири №10 в будинку №2, що розташована по вулиці Воровського в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, яка складається з трьох кімнат кімната 7-17.0 кв.м., кімната 8 13.5 кв.м., кімната 9 11.6 кв.м., коридор 1 10.1 кв.м., вбиральня 2 1.1 кв.м., ванна кімната 3 2.5 кв.м., кухня 4 8.5 кв.м., балкон (І) 0.1 кв.м., лоджія (ІІ) 3.1 кв.м., жилою площею 42.1 кв.м., загальною площею 68,1 кв.м. (а.с.6).

Як вбачається з ксерокопії вищевказаного біржового контракту, а також договору купівлі-продажу квартири, вищевказані договори нотаріально посвідчені не були, оскільки на той час дозволялось законодавством у відповідності до діючої на той час ст.15 Закону України «Про товарну біржу». Також, про це вказано і в п.6.6 укладеного договору купівлі-продажу квартири від 28.11.1997 року. Отже, сторонам на той час (28.11.1997 року) було розяснено, що даний договір є чинним і нотаріального посвідчення не потребує, а також підтверджено у відповідних документах. Між тим, згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони договору купівлі-продажу цього не зробили, помилялись щодо правової природи цього договору (про що їм було розяснено на біржі) і мали підстави вважати, що договір нотаріального посвідчення не потребує (про що вказано і в самому договорі), але умови договору від 28.11.1997 року сторонами виконані повністю.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як покупці квартири, сплатили обумовлену суму коштів, прийняла квартиру у свою власність, володіють нею безперервно та користуються, зареєстровані у встановленому законом порядку у вищевказаній квартирі (а.с.а.с.10,11), колишня власниця квартири ОСОБА_3, яка продала її, отримала за неї грошові кошти, уклала біржовий контракт №Н/282 на купівлю продаж нерухомого майна від 28.11.1997 року та відповідний договір купівлі-продажу, а також звільнила квартиру та передала її позивачам у власність і не має претензій до них, однак в даний час юридично договір оформлений не вірно і посвідчити його на даний час нотаріально не можливо, оскільки не зявляється до органів нотаріату для нотаріально посвідчення відповідного договору. Сукупність цих обставин, в свою чергу, не дають змоги позивачам у справі зареєструвати своє право власності на вищевказану квартиру в органах Реєстраційної служби.

З технічного паспорта та технічної характеристики житлових та підсобних приміщень квартири АДРЕСА_2 в селищі Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області від 23.09.2010 року вбачається, що дана квартира складається з трьох кімнат: кімната 7-17.0 кв.м., кімната 8 13.5 кв.м., кімната 9 11.6 кв.м., коридор 1 10.1 кв.м., вбиральня 2 1.1 кв.м., ванна кімната 3 2.5 кв.м., кухня 4 8.5 кв.м., балкон (І) 0.1 кв.м., лоджія (ІІ) 3.1 кв.м., жилою площею 42.1 кв.м., загальною площею 68,1 кв.м. (а.с.а.с.7-9).

Суд в ході розгляду справи перевірив та встановив, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 27.03.2015 року вбачається, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру АДРЕСА_3 відсутні (а.с.30).

З повідомлення заступника директора ПП МПТІЕ «Інвентаризатор» ОСОБА_4 №63 від 21.04.2015 року вбачається, що 23.09.2010 року було виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: Полтавська область селище ОСОБА_6 АДРЕСА_4 та з поданих документів вписано договір купівлі продажу, як документ, що підтверджує право власності, але потім було відмовлено в реєстрації права власності в Реєстрі прав на нерухоме майно (ні дата реєстрації, ні реєстраційний номер не вказаний в технічному паспорті) (а.с.а.с.41-44).

На підставі 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли до 01.01.2004 року (день набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року, в якому норми ст.220 ЦК України не можуть застосовуватись до виниклих правовідносин), тому згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень нового Цивільного кодексу України, вони повинні регламентуватись Цивільним Кодексом України (в редакції 1963 року).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47,227 ЦК України (1963 року), п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003 року), ст.ст. 3,10, 11,60,ч.9 ст.74,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Визнати дійсними біржовий контракт №Н/282 від 28.11.1997 року на купівлю продаж нерухомого майна та договір купівлі-продажу від 28.11.1997 року, укладений на підставі вказаного біржового контракту про придбання квартири №10, яка знаходиться в будинку №2 по вулиці Воровського в селищі Велика Багачка Полтавської області, що укладені між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3 з другої сторони, оформленими на Полтавській регіональній аграрно промисловій біржі у м. Полтаві.

2. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру №10 в будинку №2, що розташований по вулиці Воровського в селищі Велика Багачка Полтавської області, яка складається з трьох кімнат (кімната 7-17.0 кв.м., кімната 8 13.5 кв.м., кімната 9 11.6 кв.м.), коридор 1 10.1 кв.м., вбиральня 2 1.1 кв.м., ванна кімната 3 2.5 кв.м., кухня 4 8.5 кв.м., балкон (І) 0.1 кв.м., лоджія (ІІ) 3.1 кв.м., жилою площею 42.1 кв.м., загальною площею 68,1 кв.м.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя