Справа № 464/8658/15-ц
пр.№ 2/464/2476/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

22.12.2015 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління-14» про стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому з уточнення просить: стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату недоплати щомісячного страхового відшкодування у розмірі 6728,08 грн. та моральну шкоду у розмірі 40 000 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова, яке набрало законної сили та перебуває на стадії виконавчого провадження, стягнуто з відповідача 6071,85 грн. недоплати щомісячної страхової виплати за шкоду, спричинену позивачу у звязку із виробничою травмою. Разом із тим, зазначає, що вказана сума страхової виплати є щомісячною, а тому підлягає компенсації у відповідності до ст.ст.4, 11 Закону України «Про охорону праці» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати. Оскільки, з питанням про стягнення відповідної компенсації позивач раніше до суду не звертався, розрахунок такої здійснено у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просить стягнути з відповідача спірну суму. Разом із тим, просить стягнути з відповідача моральну шкоду понесену у звязку із несвоєчасною виплатою відшкодування на протязі значного часу, що викликало матеріальні труднощі у сім'ї; неспроможність позивача у повній мірі забезпечити належне життя своїй сім'ї; наявність боргу, який позивач неспроможний сплачувати своєчасно; постійне хвилювання та переживання призводить до загострення його хронічного захворювання всі ці обставини свідчать про моральні страждання, а тому просить стягнути суму моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 40 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, що діє згідно довіреності, позов з уточненням підтримала повністю, просить задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви.

Відповідач явку свого представника в судові засідання (20.11.2015, 07.12.2015, 22.12.2015) не забезпечив, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши зібрані докази, оглянувши матеріали справи №1319/6067/2012, постановляючи заочне рішення, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом другої групи у звязку із трудовим каліцтвом, що підтверджено посвідченням №124775, виданого 24.05.2005. Трудове каліцтво отримано будучи працівником ЗАТ «Будівельне управління-14», що підтверджено представником позивача у судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст.4, 11 Закону України «Про охорону праці» повне відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що включає й повне відшкодування працівнику втраченого заробітку.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.

Так, п.3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі Порядок), компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. До таких грошових доходів належить, зокрема щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (пп «б» п.3 цього Порядку).

Так, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19 липня 2012 року у справі №1319/6067/2012 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління-14» про стягнення щомісячної страхової виплати з останнього стягнуто 6071,85 грн. недоплати щомісячної страхової виплати за період з 01.04.2001 по 31.05.2011 за шкоду, спричинену ОСОБА_3 у звязку зі виробничою травмою. Рішення набрало законної сили та предявлено до виконання у примусовому порядку. Перебуває на виконанні у Сихівському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Враховуючи вищевказані норми закону та встановлені обставини, суд приходить до переконання, що невиплачена сума щомісячної страхової виплати підлягає компенсації, будь-якого виключення для нарахування такої компенсації судом не встановлено.

Згідно з розрахунку позивача від 07.12.2015 загальна сума нарахованої компенсації за несвоєчасну виплату недоплаченого щомісячного страхового відшкодування за період з 01.04.2001 по 31.05.2011 складає у розмірі 6728,08 грн. Даний розрахунок проведено у відповідності до Порядку та направлявся відповідачу, однак жодних доказів заперечення такого до суду не надійшло, а тому обчислення позивачем суми компенсації приймається судом до уваги.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку про стягнення з відповідача суми компенсації втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів виплати відшкодування за отриману виробничу травму за період з 01.04.2001 по 31.05.2011 у розмірі 6728,08 грн., тому в цій частині позовні вимог підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен відшкодувати заподіяну моральну шкоду працівнику, якщо порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.95 за №4 підморальною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до вимог ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачем в підтвердження вимог про заподіяння моральної шкоди долучено чисельний ряд медичних документів, які вказують на незадовільний стан здоровя. Разом з тим, на думку суду, самі по собі копії медичних документів про стан здоров'я позивача, котрий є інвалідом другої групи загального захворювання, містять лише інформацію про звернення позивача за медичною допомогою, про перебування його на стаціонарному лікуванні в різні періоди, отримання позивачем лікарських рекомендацій і медикаментозного лікування. На переконання суду, покликання позивача на незадовільний стан здоров'я не доводить факту заподіяння моральних страждань, а також не вказують на наявність причинного зв'язку між діями відповідача щодо несвоєчасної виплати компенсаційних сум та спричиненням позивачу з цього приводу моральної шкоди. Тому в частині відшкодування моральної шкоди суд відмовляє, оскільки така не доведена.

Суд вважає, що наявність судового рішення про недоплату щомісячної страхової виплати за шкоду спричинену у звязку із виробничою травмою, ухвалення судового рішення про компенсацію не можуть бути самостійними підставами, передбаченими ст.237-1 КЗпП України, для задоволення позовних вимог в частині моральної шкоди, а тому у позовній вимозі про стягнення моральної шкоди суд відмовляє за недоведеністю.

Вирішуючи розподіл судових витрат, суд дійшов до наступного. Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. в дохід держави.

На підставі ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», ст.4, 11 Закону України «Про охорону праці», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, та керуючись ст. ст. 10, 57-60, 88, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне управління-14» на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 6729,08 грн. та на коритсь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд. м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя: О.Ю.Горбань