Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Касьяна О.П., Остапчука Д.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої Інни Миколаївни, публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», товариства з додатковою відповідальністю будівельна фірма «Житлобуд-Ніко», реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання договору іпотеки частково недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої І.М., публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), товариства з додатковою відповідальністю будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» (далі - ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко»), реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції про визнання договору іпотеки частково недійсним.

Обгрунтовуючи позов, зазначала, що 27 грудня 2005 року між нею та ЗАТ БФ «Житлобуд-Ніко», правонаступником якого є ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко» був укладений договір на участь у пайовому будівництві, відповідно якого вона, як пайовик зобов'язалась, на умовах участі в пайовому будівництві житлового будинку, для придбання квартири, перерахувати на розрахунковий рахунок забудовника грошові кошти в сумі 323 050 грн вартості двокімнатної квартири № 37 на першому поверсі другої секції, загальною площею 99,4 кв. м, а ЗАТ БФ «Житлобуд-Ніко» зобов'язалося побудувати 9-ти поверховий 107 - квартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та передати пайовику обумовлену договором квартиру.

Також вказувала, що сторони свої обов'язки за договором на участь у пайовому будівництві виконали у повному обсязі, в результаті чого за нею було зареєстроване право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та 14 січня 2014 року вона отримала від державної реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції свідоцтво про право власності та технічний паспорт на квартиру.

Однак їй стало відомо, що 10 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ЗАТ БФ «Житлобуд-Ніко» було укладено договір іпотеки на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/01-02/07-094 від 06 грудня 2007 року у розмірі 15 000 000 грн, з умовами якого ЗАТ БФ «Житлобуд-Ніко» передало банку майнові права, зокрема й на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що зазначений договір іпотеки в частині передачі майнових прав ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на спірну квартиру порушує її права, просила визнати його недійсним в цій частині та зобов'язати приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєву І.М. зняти заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 10 грудня 2007 року між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ЗАТ БФ «Житлобуд-Ніко», в частині передачі майнових прав на квартиру АДРЕСА_1

Зобов'язано приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєву І.М. та державну реєстраційну службу речових прав на нерухоме майно Миколаївського міського управління юстиції зняти заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) на квартиру АДРЕСА_1, накладену при посвідченні договору іпотеки реєстровий № 1178 від 10 грудня 2007 року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та закрити провадження у справі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>, задовольняючи позовні вимоги правильно виходив з їх обґрунтованості, посилаючись на те, що на час укладення договору іпотеки 10 грудня 2007 року були порушені положення ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів cудової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук