1 Справа № 335/9659/14-ц 2/335/104/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ПАТ КБ „Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С ТА Н О В И В:

ПАТ КБ „Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про закриття провадження по справі, оскільки відносно відповідача у господарському суду Запорізької області порушена справа про його банкрутство.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечує, та вважає що справа повинна розглядатися в порядку цивільно-процесуального законодавства, так як заявлені вимоги до боржника, як до фізичної особи.

Заслухавши клопотання представника відповідача, думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.07.2012 року було порушено провадження у справі № 5009/2642/12 про банкрутство фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Суд враховує те, що що правовідносини між сторонами виникли із отримання кредитних грошових коштів позичальником ОСОБА_1, як фізичною особою.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно зі ст. 53 ЦК України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані зі здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Особливості банкрутства суб'єкта підприємницької діяльності - громадянина передбачено ст. ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 49 вказаного Закону передбачено порядок задоволення вимог кредиторів.

Незадоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зокрема,судом враховано, що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598,609 ЦК України, 47,49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі, - залишити без задоволення.

Судовий розгляд справи продовжити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Рибалко Н.І.