Справа № 750/4589/15-ц
Провадження № 2/750/1828/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Супруна О.П.

при секретарях Носенко М.Ю., Миколаєнко М.С.

за участю прокурора Подосінова П.А., представника позивача ОСОБА_1, відповідача, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_3 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

12 травня 2015 року заступник військового прокурора Чернігівського гарнізону звернувся до суду в позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» заборгованість за договором купівлі-продажу № 40/2013 від 13.06.2013 на загальну суму 47 888 грн. 10 коп., з них: заборгованість за неоплачений товар у сумі 33 371 грн. 50 коп. та пеня за прострочення виконання зобовязання у сумі 14 516 грн. 60 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 червня 2013 року ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» та ФОП ОСОБА_3 уклали Договір купівлі-продажу № 40/2013, відповідно до п. 1.1 якого ДП «171 ЧРЗ» зобовязується передати у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти та оплати товар згідно до Специфікації. Частину товару відповідач отримав за договором, а решту згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013. Актами головного державного виконавця Ващенко А.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 05.12.2013, 16.12.2013, та 17.12.2013 майно відповідно до договору було передано покупцю ОСОБА_3, який оплатив за товар лише 20 000 грн.

Цінним листом від 23.06.2014 № 228 Д «171 ЧРЗ» повідомило покупця про неотримання ним товару у кількості двох одиниць та запропонувало протягом пяти днів цей товар отримати на умовах вищезазначеного договору купівлі-продажу. Однак, жодних дій направлених на отримання товару та сплату залишку коштів за договором купівлі-продажу від 13.06.2013 ОСОБА_3 проведено не було.

27.08.2015 ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ДП «171 Чернігівський ремонтний завод», в якому просить стягнути з підприємства передбачену п. 5.2 Договору купівлі продажу № 40/2013 від 13.06.2013 пеню в сумі 46 853,84 грн., мотивуючи позовні вимоги простроченням останнього виконання взятих на себе зобовязань.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні.

Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, зустрічний позов просили задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 13 червня 2013 року ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу № 40/2013, відповідно до якого продавець (позивач) зобовязався передати у власність покупця (відповідача), а покупець зобовязався прийняти та оплатити наступний товар згідно Специфікації (Додаток 1), який є невідємною частиною Договору. Загальна вартість товару з ПДВ складає 58 348 грн. 50 коп. Вартість майна попередньо була встановлена експертним висновком (а.с. 6).

Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 Договору покупець зобовязується оплатити вартість майна протягом трьох календарних днів після отримання товару. У свою чергу, продавець зобовязується передати майно покупцю протягом трьох календарних днів після підписання Договору. Місцем передачі ОСОБА_2 є територія розташування продавця. Факт передачі ОСОБА_2 підтверджується Актом прийому передачі.

13 червня 2013 року ОСОБА_3 вивіз з території ДП «171 ЧРЗ» верстат 3Д 423 (інв. № 2-532) вартістю 12 248 грн. 24 коп. та вніс до каси відповідача 20 000 грн. в рахунок часткової оплати вартості майна (а.с. 8).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013 позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобовязано державне підприємство «171 Чернігівський ремонтний завод» передати ОСОБА_3 належне йому на праві власності наступне майно: верстат горизонтально-розточний (інв. № Д-2-7) 1 од.,стенд для зборки нижніх картерів Д6.Д12 (інв. № Д-2-409) 1 од., прес гідравлічний ОКС-1671 (інв. № Д-2-473) 1 од., пост слюсарний (інв. № Л-2-171) 1 од., верстат хонінгувально-вертикальний 3А-833 (інв. № Д-2-32) 1 од., верстат хонінгувальний 3К-833 (інв. № Д-2-526) 1 од., стенд для зборки голів двигунів (інв. № Л-2-214) 1 од., стенд для ремонту головки блока СМД-62 (інв. № Л-2-243) 1 од., верстат горизонтально-розточний Краузе (інв. № Д-2-12) 1 од., верстат плоскошліфувальний ЗЛ722В (інв. № Д-2-521) 1 од., стенд для ремонту спецобладнання (інв. № Л-2-161) 1 од., верстат токарно-гвинторізний 16Д25 (інв. № Д-2-522) 1 од., стелаж пересувний для деталей (інв. № Л-4-129) 1 од., котел (інв. № Д-2-577) 1 од., верстат горизонтально-розточний Вадеман (інв. № Д-2-10) 1 од. У задоволенні решти вимог та задоволенні зустрічного позову ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним відмовлено (а.с. 9-11).

Як убачається з актів державного виконавця від 05, 16 та 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 передано зазначене у рішенні суду від 25.09.2013 майно, окрім верстата токарно-гвинторізний 16Д25 (інв. № Д-2-522) та котла (інв. № Д-2-577) (а.с. 13, 14, 15).

Викладені вище обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи та визнаються сторонами, а тому в силу положень ст. 61 ЦПК України не потребують доказування.

Крім того, відповідач визнав той факт, що не оплатив за отриманий товар в сумі 33 371,50 грн. Разом з тим, зазначив, що, на його думку, обовязок по оплаті товару згідно умов договору виникає в нього лише після отримання всього товару, а не його частини.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні умов договору купівлі-продажу № 40/2013, укладеного сторонами 13.06.2013.

Так, в п. 1.1 договору сторонами погоджено, що продавець зобовязався передати у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити наступний товар згідно Специфікації (Додаток 1), який є невідємною частиною Договору.

Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 Договору покупець зобовязується оплатити вартість майна протягом трьох календарних днів після отримання товару. У свою чергу, продавець зобовязується передати майно покупцю протягом трьох календарних днів після підписання Договору.

Отже, зі змісту умов договору не убачається, що сторони досягли домовленості про оплату товару лише після отримання покупцем всього товару. Більше того, у Специфікації № 1 до Договору сторони погодили Перелік товару, ціна за який визначається за кожну одиницю окремо.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другої сторони (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відповідач безпідставно не оплатив позивачеві за отриманий ним товар, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 33 371,50 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_3

В ході судового розгляду представник відповідача заявив про застосування позовної давності щодо вимоги про стягнення неустойки.

У пункту 5.3 Договору сторони дійшли згоди, що в разі порушення покупцем строку оплати товару, він зобовязується за кожен день прострочки сплатити продавцю пеню в розмірі 0,1% від загальної вартості товару, вказаної в п. 1.1 Договору.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З актів державного виконавця від 05, 16 та 17 грудня 2013 року, згідно яких ОСОБА_3 передано майно, зазначене у Договорі та рішенні Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013, окрім верстата токарно-гвинторізний 16Д25 (інв. № Д-2-522) та котла (інв. № Д-2-577), убачається, що позивач, директор якого підписав дані акти, остаточно дізнався про порушення свого права на оплату товару 20.12.2013, тобто після спливу трьох календарних днів з дня отримання відповідачем товару.

Зазначене є підставою для застосування позовної давності до вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 14 516,60 грн.

Так само, з огляду на наведені норми права щодо позовної давності та порядку її застосування, не підлягає задоволенню і зустрічний позов про стягнення 46 853,84 грн. пені, оскільки відповідач дізнався про порушення передбаченого договором від 13.06.2013 права на отримання товару 16.06.2013, тобто через три дні після порушення ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» обовязку передати вказаний у договорі товар, що передбачено пунктом 3.1 його умов. Позивач заявив про застосування позовної давності до вимог ОСОБА_3 про стягнення пені у запереченнях на зустрічну позовну заяву від 04.09.2015.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 333,71 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» 33 371 (тридцять три тисячі триста сімдесят одну) грн. 50 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу № 40/2013 від 13 червня 2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 333 (триста тридцять три) грн. 71 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П. Супрун