НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4133/15
№ 2/183/2474/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

при секретарі Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельну ділянку і майновий пай в порядку спадкування за заповітом, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, 01 травня 2014 року в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області померла її рідна тітка ОСОБА_2. 13 серпня 2012 року на випадок своєї смерті тітка склала заповіт, яким все майно заповідала їй. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області тп зпреємтровано в реєстрі за №137.

На момент смерті тітці їй належало майно: житловий будинок по вул. Чабаненко,26 у с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, а також земельний та майновий пай.

В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців не має.

Після спливу 6-ті місяців вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про на спадщину на спадкове майно.

На даний час нотаріусом оформлюються документи для отримання нею Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за вищевказаною адресою.

Що стосується земельного та майнового паїв, то нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, в звязку з тим, що в свідоцтві про смерть тітки її по батькові записане «Терентівна», а в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та свідоцтві про право власності на майновий пай по батькові власника записане «Терентіївна». Крім того. В державному акті на право приватної власності на земельну ділянку наявні виправлення (підчистки) в по батькові власника, які не застережені підписом посадової особи и печаткою установи.

Вона вважає, що в документах про право власності на земельну ділянку і майновий пай було зазначено помилково по батькові тітки «Терентіївна», зважаючи на те, що в інших документах покійної: паспорті, свідоцтві про шлюб, трудової книжки, пенсійних документа, свідоцтві про смерть її по батькові зазначене «Терентівна»

Згідно довідки виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26.05.2015 року за № 420 покійній за життя належало зазначене майно на підставі державного акту на право приватної власності на землю за № 16-56 від 03.07.2001 року , а також свідоцтво про право власності на майновий пай № 559 від 28.11.2005 року.

Зазначена помилка в Державному акті про право приватної власності на землю і помилка в свідоцтві про право власності на майновий пай позбавляє позивачку, як спадкоємця можливості належним чином оформити спадщину на її імя.

Позивачка просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме:

-що державний акт на право приватної власності на землю IV-ДП № 080281, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності земельної ділянки площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017, власником якої зазначена ОСОБА_3 , був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області;

-що свідоцтво про право власності серії ДН-Х № 0001319 видане за № 559 28.11.2005 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на майновий пай з майна СНК «Самарський» на 01.01.2000 року в розмірі 9 364 грн., або 0,0033 відсотки власником якого зазначена ОСОБА_3 був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивачка просить визнати на нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області на :

-земельну ділянку площею площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017;

-майновий пай в розмірі 0,0033 відсотки з майна СНК «Самарський» с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

У судове засідання заявник і її представник не зявились? про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю. .

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню по наступних підставах:

Встановлено, що 01 травня 2014 року в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2.

13 серпня 2012 року на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, яким все майно заповідала позивачки. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №137.

На момент смерті ОСОБА_2 належало майно: житловий будинок по вул. Чабаненко,26 у с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, а також земельний та майновий пай.

В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців не має.

Після спливу 6-ті місяців Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про на спадщину на спадкове майно.

На даний час нотаріусом оформлюються документи для отримання нею Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за вищевказаною адресою.

Вищевказані обставини підтверджуються копією спадкової справи, наданої суду державною нотаріальною конторою Новомосковського району Дніпропетровської області.

З листа державного нотаріуса Новомосковської нотаріальної контори від 18.03.2015 року вбачається, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, в звязку з тим, що в свідоцтві про смерть тітки її по батькові записане «Терентівна», а в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку та свідоцтві про право власності на майновий пай по батькові власника записане «Терентіївна». Крім того. В державному акті на право приватної власності на земельну ділянку наявні виправлення (підчистки) в по батькові власника, які не застережені підписом посадової особи и печаткою установи.

На підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд може встановлювати факти належності особі документів. Заяву про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу можуть подавати, в тому числі особи спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових справ.

Згідно довідки виконкому Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 26.05.2015 року за № 420 ОСОБА_3 за життя належала земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю за № 16-56 від 03.07.2001 року, а також свідоцтво про право власності на майновий пай № 559 від 28.11.2005 року.

В документах про право власності на земельну ділянку і майновий пай було зазначено помилково по батькові ОСОБА_3 - «Терентіївна», але в інших документах покійної: паспорті, свідоцтві про шлюб, трудової книжки, пенсійних документа, свідоцтві про смерть її по батькові зазначене «Терентівна».

Суд вважає, що очевидним являється факт, що саме при друкуванні тексту Державного акту на право приватної власності на землю за № 16-56 від 03.07.2001 року і в свідоцтві про право приватної власності на майновий пай № 559 від 28.11.2005 року уповноваженою особою відповідальною за друкування державних актів було допущено механічну помилку, що привило до помилкового написання по батькові власника як «Терентіївна», замість необхідного «Терентівна».

Зазначені помилки в Державному акті про право приватної власності на землю і в свідоцтві про право приватної власності на майновий пай позбавляють Позивачку, як спадкоємця на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 01 травня 2014 року, оформити та отримати свідоцтво про своє право на спадщину.

Дійсно, Позивачка не має можливості усунути виявлену помилку шляхом звернення до державних органів чи органу місцевого самоврядування, так як нормативно - правові акти, які регулювали питання по внесенню виправлень до державних актів втратили чинність. Крім того, із внесенням змін до норм земельного законодавства з 1 січня 2013 року на у відділу Дерземагенства в Новомосковському районі, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на землю. Такі правовстановлюючі документи, як державний акт на землю на право приватної власності на землю на даний час взагалі не виготовлюються, ніким не видаються і не реєструються.

Суд вважає встановити факт приналежності правовстановлюючих документів:

державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 080281, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності земельної ділянки площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017, власником якої зазначена ОСОБА_3 , був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області;

свідоцтва про право власності серії ДН-Х № 0001319 видане за № 559 28.11.2005 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на майновий пай з майна СНК «Самарський» на 01.01.2000 року в розмірі 9 364 грн., або 0,0033 відсотки власником якого зазначена ОСОБА_3 був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Позивачка є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Нотаріусом від 18.03.2015 року за № 606/02-14 позивачки було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з помилками у правовстановлюючих документах.

Оцінюючі зібрані докази. суд вважає визнати на позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області на земельну ділянку площею площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017 і на майновий пай в розмірі 0,0033 відсотки з майна СНК «Самарський» с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивачкою судовий збір сплачений в повному обсязі, згідно наданих квитанцій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1216,1218, 1261,1269, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельну ділянку і майновий пай в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факти приналежності правовстановлюючих документів:

-державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 080281, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності земельної ділянки площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017, власником якої зазначена ОСОБА_3 , був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області;

-свідоцтва про право власності серії ДН-Х № 0001319 видане за № 559 28.11.2005 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області на майновий пай з майна СНК «Самарський» на 01.01.2000 року в розмірі 9 364 грн., або 0,0033 відсотки власником якого зазначена ОСОБА_3 був виданий і належав за життя ОСОБА_2, що померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею площею 4.190 га на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № :02:006:0017 і на майновий пай в розмірі 0,0033 відсотки з майна СНК «Самарський» с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, що належало ОСОБА_2, яка померла 01 травня 2014 року в с. Василівка, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва