У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Деражнянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Держземагенства у Деражнянському районі, про визнання недійсним державного акта на право власності на землю за касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 48/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, власником іншої - 52/100 частки будинку є ОСОБА_2 Вважає, що відповідач самовільно змінив межі земельної ділянки, яка передана йому у користування відповідно до рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 2 листопада 1993 року шляхом зменшення площі земельної ділянки, яка перебувала у її користуванні. З цього приводу вона звернулась до міської ради із запитом, отримавши відповідь від Деражнянської міської ради 19 вересня 2013 року їй стало відомо, що відповідач у 2003 році отримав державний акт на право власності на землю, відповідно до якого площа земельної ділянки є більшою ніж та, яка визначена рішення суду. Зазначає, що вказаний державний акт порушує її право, як співвласника земельної ділянки.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 29 травня 2014 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд обґрунтовано виходив з того, що заявник у встановлений строк не виконав вимог ухвали від 2 липня 2014 року.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, ухвала апеляційного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар