Справа № 495/8392/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

01 липня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу та за зустрічною позовною заявою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсною (нікчемною) додаткової угоди до договору банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.11.2014 року звернулася до суду з позовом до ПАТ«Банк «Фінанси і Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, посилаючись на те, що 18.02.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» №9518/3-13, згідно якого банк прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в гривні на депозитний рахунок в сумі 220000 грн. на строк з 18.02.2013 року по 18.05.2013 року. Далі, 18.05.2013 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» №9923/3-3, відповідно до якого строк попереднього договору був продовжений до 18.08.2013 року. Також, до договору № 9923/3-13 від 18.05.2013 року укладено додаткові угоди: згідно яких загальна сума грошового вкладу за договором становить 667300 грн. ОСОБА_3 від 09.07.2014 року за № 2048 ОСОБА_1 повідомлено, що внаслідок перевірки наданих нею документів в діях службових осіб відділення №9 Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виявлені ознаки кримінального правопорушення. 06.10.2014 року відповідач частково повернув вклад ОСОБА_1 у сумі 437300 грн, а залишок вкладу у розмірі 170000 грн. повертати відмовився.На підставі вищевикладеного позивач просить суд: стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) грошові кошти в сумі 170000 грн. за Договором про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» № 9923/3-13 від 18.05.2013 року, укладеним між АТ Банком «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2 та ОСОБА_1

12.12.2014 року представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, у якій, посилаючись на нікчемність додаткової угоди №1 від 22.07.2013 року до депозитного договору №9923/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» від 18.05.2013 року на суму 170000 грн, у звязку із недодержанням письмової форми договору, просив визнати її недійсною (нікчемною).

Позивач в судове засідання не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність (а.с.90).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.95).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та надавши оцінку в сукупності наявним в справі доказам, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.02.2013 року між АТ Банк «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2, що діє на підставі Положення про філію та довіреності, з однієї сторони, і ОСОБА_1, з іншої сторони був укладений договір № 9518/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик», відповідно до якого ОСОБА_1 внесла, а Банк прийняв грошові кошти в гривні на депозитний рахунок 2635.2.09.36973.01 у сумі 220000 грн. на строк з 18.02.2013 року по 18.05.2013 року (а.с.5-6).

Далі, 18.05.2013 року між АТ Банк «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2, що діє на підставі Положення про філію та довіреності, з однієї сторони, і ОСОБА_1, з іншої сторони був укладений договір № 9923/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик», яким фактично строк попереднього договору продовжено до 18.08.2013 року (а.с.7).

До договору № 9923/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» від 18.05.2013 року було укладено додаткові угоди, згідно з якими:

-27.06.2013 року у звязку із до внесенням коштів на депозитних рахунок в сумі 57300 грн., вкладник надає банку грошові кошти в сумі 277300 грн. Банк зобовязується виплатити вкладнику усю суму вкладу та проценти (19% річних);

- 03.07.2013 року у звязку із до внесенням коштів на депозитних рахунок в сумі 100000 грн., вкладник надає банку грошові кошти в сумі 377300 грн. Банк зобовязується виплатити вкладнику усю суму вкладу та проценти (19% річних);

- 12.07.2013 року у звязку із до внесенням коштів на депозитних рахунок в сумі 120000 грн., вкладник надає банку грошові кошти в сумі 497300 грн. Банк зобовязується виплатити вкладнику усю суму вкладу та проценти (19% річних);

- 22.07.2013 року у звязку із до внесенням коштів на депозитних рахунок в сумі 170000 грн., вкладник надає банку грошові кошти в сумі 667300 грн. Банк зобовязується виплатити вкладнику усю суму вкладу та проценти (19% річних) (а.с.8-15).

Як вбачається з матеріалів справи, листом ПАТ Одеське регіональне управління «Банк «Фінанси та кредит» 09.07.2014 року повідомлено ОСОБА_1, що внаслідок перевірки наданих нею документів в діях службових осіб відділення № 9 Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» виявлені ознаки кримінального правопорушення, у звязку із чим матеріали були направлені до Головного управління МВС України в Одеській області для відкриття кримінального провадження. Також, зазначено, що питання щодо виплати банківського вкладу буде вирішено за наслідками розслідування кримінальної справи (а.с16).

Згідно листа № 4/54.01 від 12.05.2014 року слідчого відділення Головного управління МВС України в Одеській області, згідно висновків почеркознавчої експертизи «підписи від імені ОСОБА_2 у наданих на експертизу документах виконані самою ОСОБА_2 Згідно висновків технічної експертизи документів: відтиски печатки із текстом «*Україна* м.Київ Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кедит» філія «Одеське регіональне управління» Ідентифікаційний код 21017660 відділення №9 м.Білгород-Дністровський, що розміщені у наданих на експертизу документах нанесені кожний печаткою відділення №9 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м.Білгород-Дністровський (а.с.18).

У зустрічній позовній заяві представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» посилається на нікчемність додаткової угоди №1 від 22.07.2013 року через не додержаність вимоги щодо письмової форми правочину та неотримання та не оприбуткування через касу відділення №9 коштів, наданих ОСОБА_1 В обґрунтування вказаних вимог відповідач надає до матеріалів справи протокол №5 засідання інвентаризаційної комісії з питання інвентаризації депозитних договорів та додаткових угод до нього у відділенні №9. З даного протоколу вбачається, що членами комісії було виявлено відсутність внесення грошових коштів по вказаним договорам та додатковим угодам на загальну суму 887300 грн., а також відсутність самих договорів та додаткових угод як на паперовому носії так і на автоматизованій системі SR-banк (а.с.36).

Суд вважає посилання відповідача на дані обставини як на такі, що тягнуть нікчемність договору безпідставними та необґрунтованими, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003р. № 516, (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003р. №337 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003р. за № 768/8089, яка була чинною на момент укладення договору банківського вкладу - 24 травня 2013р., приймання готівки національної валюти від клієнтів здійснюється через каси банків за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказу без відкриття рахунку; за рахунками на сплату платежів - від фізичних осіб на користь юридичних осіб; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою: від фізичних і юридичних осіб - для відправлення переказу та виплати його отримувачу готівкою в національній валюті.

Пунктом 8 гл. 2 розд. ІІІ зазначеної Інструкції передбачено, що після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція(другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Згідно із п. 2.1 Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

При цьому ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Таким чином, згідно із ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Разом із тим згідно із ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Виходячи зі змісту ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, п. 8 гл. 2 розд. III Інструкції письмова форма договору банківського вкладу (депозиту) вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, які, у свою чергу, є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому відкриття банківських рахунків та облікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку (ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1 Положення).

Таким чином, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Вищевказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 06 червня 2012року по справі №6-17цс12, від 25 квітня 2012 року у справі №6-20цс12, від 29 жовтня 2014 року у справі №6-118цс14.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що письмова форма договору, укладеного між банком і позивачкою була дотримана, внесення позивачкою коштів підтверджується відповідним прибутковим касовим ордером № від 22.07.2013 року, виданим банком в день укладання додаткової угоди і внесення коштів 22.07.2013 р., які відповідають вимогам п. 8 гл. 2 розд. ІІІ Інструкції про касові операції в банках України.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача відносно того, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з тих підстав, що відносно посадових осіб банку порушено кримінальну справу, тому питання щодо виплати їй банківського вкладу буде вирішено за наслідками розслідування кримінальної справи.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи відносно того, що договір є нікчемним з тих підстав, що він не був зареєстрований, та гроші на рахунок банку не були зараховані, що подані позивачкою докази у вигляді договору і квитанції є фальшивими, що є сумніви щодо наданих позивачкою додаткової угоди від 22.07.2013 року та прибуткового касового ордеру від 22.07.2013 року, оскільки вищевказані твердження представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є припущеннями та спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

У правовідносинах з банком касові операції проводили працівники банку, а не вона, а тому остання і не може бути відповідальною за будь-які порушення працівниками банку внутрішніх банківських нормативних документів. Виданий банком прибутковий касовий ордер скріплений печаткою банку. Суд не бере до уваги посилання представника банку на те, що кошти від позивача за зазначеного додатковою угодою не надходили, оскільки ці обставини не спростовують факту передачі позивачем коштів відповідальним працівникам банку, тим більше, що проведення по касі та по обліку отриманих коштів не могло залежати від волі вкладника. Крім цього за умовами договору, банк брав на себе зобов'язання зарахувати отримані кошти на рахунок.

Не може бути прийнятий до уваги в якості доказу про не надходження грошей від ОСОБА_1, наданий відповідачем протокол засідання інвентаризаційної комісії з питань інвентаризації депозитних договорів і додаткових угод.

Згідно п.3.2 Положення про відділення №9 (м.Білгород-Дністровський) Філії «Одеське регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», затвердженого Спостережною радою ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол №б/н від 23.07.2007р.) з наступними змінами - керівництво поточною діяльністю Відділення здійснює начальник Відділення (або відповідальна особа), який призначається наказом керуючого Філією і діє на підставі відповідно оформленої довіреності, виданої ОСОБА_3. Начальник відділення представляє відділення у всіх організаціях (п.3.6).

На підставі наведеного, ОСОБА_2як начальник відділення №9 Філії «Одеське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» при підписанні депозитного договору з ОСОБА_1 діяла від імені юридичної особи - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

В Узагальненні Верховного Суду України «Про судову практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин» звернуто увагу судів на те, що у договорі банківського вкладу (депозиту) однією стороною є виключно банківська установа (банк), а другою стороною (вкладником) може бути як фізична, так і юридична особа.

Органи чи інші особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов'язані діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Порушення цього обов'язку призводить до негативних наслідків у внутрішніх відносинах юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 92 ЦК України, члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі. Ці збитки відшкодовуються за рахунок їхнього власного майна.

Водночас, порушення обов'язків, установлених абз.1 ч.3 ст.92 ЦК України, не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами від імені юридичної особи з третіми особами.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що ненадходження коштів від ОСОБА_1 на рахунок банку не спростовує факту передачі позивачем коштів відповідальним працівникам банку, тим більше, що проведення по касі та по обліку отриманих коштів не могло залежати від волі вкладника, намір ОСОБА_1 був спрямований на створення фінансових правовідносин саме з банком, а не з фізичною особою, що свідчить про добросовісну поведінку позивачки як однієї із сторін договору, враховуючи також те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт дотримання письмової форми правочину укладеного між банком і позивачкою, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1, та відповідно відмови задоволенні зустрічного позову представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Керуючись,ст ст 92,526,530,1058,1059,1068 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003р. № 516, Інструкцією про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 серпня 2003р. №337 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2003р. за № 768/8089, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) грошові кошти в сумі 170000 грн. (сто сімдесят тисяч гривень) за Договором про банківський строковий вклад (депозит) Ф&К «Класик» № 9923/3-13 від 18.05.2013 року, укладеним між АТ Банком «Фінанси та Кредит», відділення №9, в особі начальника відділення ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» () судовий збір у розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) на користь держави.

В задоволенні зустрічної позовної заяви публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсною (нікчемною) додаткової угоди до договору банківського вкладу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан