Справа № 466/7523/15 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/7180/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Кабаля І.І.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 - 487,20 грн. судового збору в користь держави.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що розмір аліментів, який визначений судом буде порушувати права та законні інтереси малолітньої дитини. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст.ст.180,181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 29.01.2014 року. ОСОБА_3 є батьком малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні.

Задовольняючи позов та ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дочки в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття на підставі ст.ст.180-181 Сімейного Кодексу України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дочку до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ст.184 Сімейного Кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, працює та отримує заробітну плату, що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с.24). Доказів про наявність у відповідача інших доходів у матеріалах справи немає, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із розміром аліментів у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, оскільки такий відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Рішення суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.307 ч.1 п.1, ст.314 ч.1 п.1, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.М.Шандра Судді: Л.Б. Струс

І.І. Кабаль