Справа № 591/9570/14-ц
Провадження № 2/591/388/15
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого - судді Прокудіної Н.Г.
при секретарі Різниченко Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно,-
15.04.2015 року Зарічним районним судом було винесено заочне рішення, яким
позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений при подачі позову суму судового збору у розмірі 2688 грн. 93 коп.. До суду надійшла апеляційна скарга на рішення суду.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційної скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.04.2015 р. знято з апеляційного розгляду і повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення .
В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі необхідно ухвалити додаткове рішення , виходячи з наступного.
Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.04.2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задоволено частково.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційної скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15.04.2015 р. знято з апеляційного розгляду і повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення та зазначено, що судом не вирішено вимогу стосовно вилучення у відповідача і передачі в заклад банку предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, спосіб звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Частиною 2 ст.44 Закону України «Про заставу» визначено, що предмет застави може бути переданий заставодавцем у володіння заставодержателя, тобто в заклад.
В заочному рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 15.04.2015 року було зазначено, що Зі змісту ч.1 ст.44 Закону України «Про заставу» вбачається, що заклад - це один із способів забезпечення виконання зобов'язань, а позовні вимоги Банку про передачу майна в заклад зводяться до звернення стягнення на цей же предмет застави, тому відсутні підстави для передачі в заклад разом з ключами та свідоцтвом про реєстрацію.
Вимоги банку щодо надання повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого оригіналу та надання повноважень для здійснення продажу і зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, є передчасними та фактично не є позовними вимогами, а намаганням отримати повноваження на вчинення цих дій, у той час як жодних доказів перешкод щодо цього не надано, а тому підстав для їх задоволення не вбачалось.
Однак в резолютивній частині рішення суду не було зазначено, що відмовити в задоволенні вимог в частині вилучення у відповідача і передачі в заклад банку предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в наданні повноважень для здійснення продажу і зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України.
Враховуючи, що в заочному рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 15.04.2015 р., в мотивувальній частині було зазначено, що підстав для задоволення вищезазначених вимог не вбачалось, тому необхідно в цій частині відмовити.
Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд
Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» у задоволенні позову в частині вилучення у ОСОБА_1 і передачі в заклад банку предмета застави, комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, в наданні повноважень для здійснення продажу і зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, за необґрунтованістю позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.Г. Прокудіна