"01" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді Марцинкевича В. А.
при секретарі Бовкун О. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-
ОСОБА_1 , ОСОБА_2, звернулись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що в результаті ДТП, що мало місце 21.05.2015 року позивачі які зазнали збитків, так як їх автомобіль було пошкоджено з вини відповідача.
Оскільки ДТП сталось через порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху України, позивачі просять стягнути з нього суму матеріального збитку у зв»язку із пошкодженням автомобіля в розмірі 44 619,64 грн., та суму моральної шкоди в розмірі 7 000 грн., поклавши на відповідача судові витрати.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2., надали в судове засідання заяву, в якій позов підтримали в повному обсязі та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів що у даному випадку вбачається за доцільне.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 21 травня 2015 року в м. Києві по мосту через річку Десна сталась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілів «Ауді» д/н НОМЕР_2, «ВАЗ 2110» д/н НОМЕР_3, «Ніссан» д/н НОМЕР_4.
Відповідно до частини третьої ст.61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
В результаті вказаної ДТП автомобіль «Ніссан» д/н НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень, вартість яких виходячи зі звіту про визначення вартості матеріального збитку складений ТОВ «Бізнес ассіст» від 15.06.2015 р. складає 92 605,64 грн.
В зв»язку із тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була зареєстрована в ПАТ «СК»Скайд» за якою об»єктом страхування є автомобіль «фольцваген» д/н НОМЕР_1, позивач ОСОБА_1 звернулась до вищезазначеної страхової із заявою про виплату їй страхового відшкодування.
Таким чином, сума витрат, понесених позивачем в наслідок вказаного ДТП без врахування страхового відшкодування (50 000 грн.) становить 42 605,64 грн., разом з тим позивач зазначає що були понесені додаткові витрати а саме 500 грн. оплата за евакуатор, 364 грн. оплата за стоянку автомобіля на парковці та 1150 грн. оплата за визначення ринкової вартості дорожнього транспортного засобу із складанням звіту про незалежну оцінку, що загалом складає 44 619 грн. 64 коп.
Згідно вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Виходячи з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди позивачу суд виходить з поданих позивачами доказів, що підтверджують витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних, або інших негативних явищ, заподіяних позивачу діями відповідача, в зв»язку з чим суд вважає за доцілне задовольнити позовні вимоги стосовно стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача на користь позивача 7 000 грн.
Відповідно до ст..3 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст.. 10 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та знаходить його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 44 619 (сорок чотири тисячі шістсот дев»ятнадцять) грн. 64 коп. суми матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 В»ячеслава Георгійовича 7 000 (сім тисяч) грн. суми моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 446 грн. 20 коп. суми сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 70 грн. суми сплаченого судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я