Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2015 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 служби ОСОБА_4 районного управління юстиції Тернопільської області про визнання права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 служби ОСОБА_4 районного управління юстиції Тернопільської області про визнання права власності на квартиру, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру в житловому будинку з врахуванням проведеної добудови та надбудови, яка знаходиться за адресою м. Теребовля, вул. Шевченка, 60/1, Теребовлянського району Тернопільської області, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та заперечив проти їх задоволення так як вважає, що добудова є самочинною, оскільки зведена без відповідних дозволів та належного оформлення, посилаючись на мотиви викладенні в письмовому запереченні.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Теребовлянського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник відповідача ОСОБА_5 служби ОСОБА_4 районного управління юстиції Тернопільської області у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 1 та сарай, що знаходиться в будинку під номером 60 по вул. Шевченка в м.Теребовля, Тернопільської області.

03 жовтня 2006 року даний договір було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_1.

2007 році Бенів звернувся з заявою до ОСОБА_4 міської ради про надання дозволу на будівництво.

31 липня 2007 року ОСОБА_4 міська рада винесла рішення № 182 яким надано дозвіл ОСОБА_1 на добудову веранди до житлового будинку та реконструкцію господарського будинку з гаражем в м. Теребовля, вул. Шевченка, 60.

2008 році ОСОБА_1 виготовив будівельний паспорт на забудову садиби та генеральний план забудови земельної ділянки, по вул. Шевченка, 60, м. Теребовля, провів будівельні роботи з будівництва другого поверху господарської будівлі в межах існуючих фундаментів та добудову до житлового будинку (веранди), без реєстрації об'єкта в органах ДБКА.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 27 вересня 2012 року № 1091 надано дозвіл ОСОБА_1, ОСОБА_7, та ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в спільну сумісну власність в м. Теребовля вул. Шевченка, 60, загальною площею 0,1173 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель, що перебувають в їх користуванні.

ОСОБА_7 подарувала квартиру, що знаходиться за адресою м. Теребовля по вул. Шевченка 60/2 ОСОБА_2 який в свою чергу прийняв квартиру у дар, що підтверджується договором дарування від 10 жовтня 2012 року зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 листопада 2012 року.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 звернулися з заявою до ОСОБА_4 міської ради про внесення змін у рішення № 1091 від 27 вересня 2012 року оскільки право власності перейшло до ОСОБА_8, що не давало змоги виконання вищевказаного рішення щодо виготовлення проекту землеустрою.

Позивач ОСОБА_1 в 2013 році звернувся в інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області з декларацією про початок виконання будівельних робіт добудови веранди до житлового будинку в м. Теребовля по вул. Шевченка, 60.

26 листопада 2013 року інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області розглянуто подану декларацію та встановлено, що декларація подана з порушенням установлених вимог п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 травня 2011 року № 466 і повернуто декларацію без реєстрації.

Рішенням від 03 жовтня 2014 року № 1955 надано дозвіл обєднанню співвласників багатоквартирного будинку в м. Теребовля по вул. Шевченка 60/2, ОСОБА_2 на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 0,1173 га в м. Теребовля по вул. Шевченка 60/2 з передачею ділянки в спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рухунок земель житлової та громадської забудови, землі одно-двоповерхової житлової забудови.

Позивач ОСОБА_1 в 2014 році звернувся в інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області з декларацією про готовність обєкта до експлуатації добудова веранди до житлового будинку в м. Теребовля по вул. Шевченка, 60.

21 квітня 2015 року інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області розглянуто подану декларацію та встановлено, що декларація подана з порушенням установлених вимог п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 і повернуто декларацію на доопрацювання без реєстрації.

Згідно довідки виданої ФО- підприємцем ОСОБА_9 07 жовтня 2014 року про те, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1173 га, в м. Теребовлі по вул. Шевченка, 60, з подальшою передачею ділянки в спільну сумісну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСББ «Шевченка-60» на підставі рішення ОСОБА_4 міської ради від 3.10.2014р. №1955, не розроблена в звязку з тим що технічна документація включає перелік документів які відмовляється надати один із співвласників багатоквартирного будинку а саме (копію документа, що посвідчує фізичну особу, та документи на нерухоме майно яке перебуває у спільній частковій власності).

Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 25 березня 2015 року № 20273771 відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності приватна на квартиру № 1 та господарську будівлю з вбудованим гаражем, що розташований в м. Теребовля по вул. Шевченка 60/1, за субєктом ОСОБА_1 под. н. НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація,

капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до

затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і

правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання

містобудівної діяльності".

Відповідно да п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього. Вирішуючи справу позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Не може бути застосовано правила ст. 376 ЦК України при вирішенні справ за позовами: про визнання права власності на самочинно збудовані приналежності до основної речі (ганок, веранда, мансарда).

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурної контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України). У зв'язку з викладеним, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого, чи його відсутність, дають підстави вважати про наявність спору.

Якщо позивач не звертався до компетентного державного органу із заявою про прийняття обєкта до експлуатації, суд вирішує спір по суті з урахуванням наведених обставин та вимог закону.

Таким чином, підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 служби ОСОБА_4 районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_10, ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру, з врахуванням проведеної добудови та надбудови відмовити, у звязку із безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст.ст. 375, 376, 392, ЦК України, ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», ст. 2 Закону України «Про основи містобудування», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 служби ОСОБА_4 районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_10, ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру, з врахуванням проведеної добудови та надбудови відмовити, у звязку із безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: