ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2739/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 р.

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

при секретарі - Шиковій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2015 року позивач звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до Коробочкинської сільської ради, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора, в якому просив суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 1, 5390 гектарів на території Коробочкинської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його дід ОСОБА_2, мав право на земельний пай, оскільки був працівником ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» і при розпаюванні землі, був внесений до списків на виготовлення технічної документації щодо паювання та поділу земель на земельні частки (паї), переданих у приватну власність працівникам ВАТ «Чугуївський агротехсервіс».

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Вказану спадщину прийняв його син ОСОБА_3 (батько позивача), однак за життя він не встиг у належному порядку оформити право на земельну частку (пай).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. Єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті став позивач по справі - ОСОБА_1

Позивач, є таким, що прийняв спадщину, оскільки фактично проживав із спадкодавцем на момент його смерті.

У зв'язку з тим, що Позивач, не може належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно, а саме земельну частку (пай) та отримати державний акт на право приватної власності на землю, він змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника до суду надійшла заява, в якій вона зазначала, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, простить суд розглядати справу без її участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача до зали судових засідань повторно не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання не подавав.

Від представника третьої особи через канцелярію суду надійшла заява з проханням ухвалити рішення згідно чинного законодавства України без його участі.

Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Дідусь позивача, ОСОБА_2, працював у ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» і при розпаюванні землі був внесений до списків на виготовлення технічної документації щодо паювання та поділу земель на земельні частки (паї).

За інформацією наданою виконавчим комітетом Коробочкинської сільської ради, виданою на підставі витягу з протоколу загальних зборів членів трудового колективу ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» №9 від 26.02.2014 р., ОСОБА_2 приймав участь у жеребкування земельних часток паїв та отримав земельну частку (пай) за № 586 1, 5390 га. (а.с.12.)

Однак за життя ОСОБА_2 не встиг у належному порядку оформити право на земельну частку (пай) та сертифікат на право власності на земельну частку (пай) не отримав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 спадкоємцем став його син - ОСОБА_3, який прийняв спадщину, подавши у передбачений законом термін до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. (а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв його син, позивач по справі ОСОБА_4, оскільки на момент смерті спадкодавця він постійно проживав з ним, та не відмовлявся від спадщини.

Родинні стосунки між ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 14,16).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1, не може належним чином оформити свої майнові права на успадковане майно, а саме земельну частку (пай) та отримати державний акт на право приватної власності на землю, він змушений був звернутися до суду.

Згідно з нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав.

Статтею 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст.2 вищезазначеного Закону України, до документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) відносяться рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З урахуванням зазначених вище положень Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004року, в ухвалі Верховного Суду України від 10.10.2007року зроблено висновок, що неотримання спадкодавцем, включеним за життя до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), сертифікату на відповідну земельну частку (пай), не може бути підставою для відмови спадкоємцю в успадкуванні цієї ідеальної частки (паю).

З огляду на зазначене, виходячи з того, що ОСОБА_2 був включений до списку осіб - членів ВАТ «Чугуївський агротехсервіс», а отже набув право на земельну частку (пай), та враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду України, не отримання ОСОБА_2 сертифікату не впливає на наявність у нього права на земельну частку (пай) і не позбавляє спадкоємців можливості успадкування наявного у спадкодавця майнового права.

Таким чином, всебічно і повно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням їх належність, допустимість, достатність і взаємозв'язок, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись , ст. 1225, 1268 ЦК, ст. ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області, третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) у колективній власності ВАТ «Чугуївський агротехсервіс» розміром 1, 5390 гектарів (рілля) на території Коробочкинської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -