У Х В А Л А

24 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді -Шеремет А.М.

суддів: Буцяка З.І., Собіни І.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року по забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року забезпечено позов ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах розміру позовних вимог 248029 грн. 79 коп.

Вважаючи дану ухвалу незаконною через порушення судом норм процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Вважає недостатнім для забезпечення позову покликання суду на характер та зміст позовних вимог. При цьому стверджує, що ні з заяви про забезпечення позову, ні з оскаржуваної ухвали не вбачається причин які стали б підставою забезпечення позову. Відсутнє також обґрунтування необхідності забезпечення саме таким способом.

Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження тверджень щодо добровільного врегулювання спору.

Відсутні будь-які докази чи підстави стверджувати, що відповідачі здійснюють спроби ухилитись від виконання зобов"язання.

Крім того, вказує, що виходячи зі змісту позовної заяви всі збитки, які начебто були понесені, фактично стосуються ТОВ „Агрофірма Трипілля" як юридичної особи, а не ОСОБА_3

Безпідставним вважає накладення арешту на майно відповідачів, оскільки предметом позову є стягнення збитків у грошовій формі.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу аналогічного змісту, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення збитків та просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам і знаходиться у них або в інших осіб в межах суми боргу в розмірі 248029, 79 грн. для забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що незабезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про безпідставність заяви позивача про забезпечення позову, а також про те, що суд, постановляючи ухвалу, не виконав вимог закону щодо з'ясування обсягу позовних вимог, співмірності виду забезпечення позову заявленим вимогам є безпідставними та не спростовують правильності постановленої судом першої інстанції ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку що ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням вимог статей 151-153 ЦПК України, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання нею законної сили.

Головуюча: А.М. Шеремет

Судді: З.І. Буцяк

І.М. Собіна