Справа №587/951/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1229/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а :

14 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 лютого 2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У серпні 2013 року дочці був встановлений діагноз: Цукровий діабет, 1 тип, вперше виявлений глікемічний контроль з високим ступенем ризику, Ускладення: Діабетичний гепатоз, Супровідний діагноз: Дифузний зоб 1 ст. Еутиреоз і їй призначене лікування та рекомендовано помпова інсулінотерапія. Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто 13912 грн. 05 коп. додаткових витрат на дитину разово та стягуються 1027 грн. додаткових витрат на дитину щомісячно. ОСОБА_3 ці кошти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі. На даний момент малолітній ОСОБА_5 для постійного підтримання її здоровя, а саме для забезпечення інсулінотерапії, необхідно додаткові кошти у розмірі 3635 грн., а тому позивачка просила суд стягувати з ОСОБА_3 на її користь додаткові витрати на дитину щомісячно в сумі 1817 грн. 50 коп. та судові витрати у справі. Також позивачка просила відкликати з ВДВС Сумського РУЮ виконавчий лист Сумського районного суду Сумської області від 13 травня 2014 року у справі №587/441/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 1027 грн. додаткових витрат на дитину щомісячно.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1817 грн. 50 коп. щомісячно з дня вступу рішення в законну силу. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. повернення судового збору.

На зазначене рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не встановлено чи несе позивач витрати на лікування дочки, оскільки нею не надано жодного чека від придбання ліків. Судом не перевірялася обставина, чи отримує позивачка соціальну допомогу на дитину. При ухваленні рішення суд не зясував матеріальний стан сторін, а тому передчасно дійшов висновку про стягнення додаткових витрат на дитину у визначеному розмірі. Також зазначає, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2014 року з нього вже стягуються додаткові витрати на дитину в розмірі 1027 грн. щомісячно, і в разі набрання оскаржуваним рішенням законної сили, існуватимуть два судові рішення про стягнення додаткових витрат, що подвоюватимуть суму стягнення, що є недопустимим.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апелянта, заперечення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи сторони перебували у шлюбі з 25 грудня 2004 року, який за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 грудня 2012 року був розірваний.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з позивачкою.

За рішенням Зарічного райсуду м. Суми від 12 лютого 2013 року з ОСОБА_3 на користь позивачки стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини по 500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття.

В серпні 2013 року ОСОБА_5 був встановлений діагноз: цукровий діабет, 1тип, вперше виявлений глікемічний контроль з високим ступенем ризику. Ускладнення: діабетичний гепатоз. Супровідний діагноз: дифузний зоб 1 ст. Еутиреоз з ускладненнями і призначене лікування: стіл№9, лужне питво, галстена, інсулінотерапія актрапид+протафан за схемою, що підтверджується копією виписки №484 із медичної картки стаціонарного хворого НДСК «ОХМАТДИТ» (а.с.6).

Згідно консультативного висновку лікаря НДСК «ОХМАТДИТ» малолітній ОСОБА_5 у звязку з лавинною течією цукрового діабету, схильністю до гіпоглекімічного стану рекомендована помпова інсулінотерапія (а.с.7).

За рішенням Сумського районного суду Сумської області від 12 березня 2014 року з відповідача на користь позивачки стягується по 1027 гривень щомісячно додаткових витрат на дитину (а.с.4-5).

Згідно копії довідки ТОВ «МЕД ЕК СЕРВІС» №52 від 04 березня 2015 року в теперішній час малолітній ОСОБА_5 для постійного підтримання її здоровя при інсулінотерапії з використанням інсулінової помпи щомісячно потрібно: 1 упаковку інфузійної системи (10 штук) 2675 грн.00 коп. та 1 упаковку резервуарів (10 штук) - 360 гривень, а усього 3 635 гривень щомісячно (а.с.9).

Відповідно до довідки Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №39 «Теремок» №01-51/118 від 06 травня 2015 року ОСОБА_3 працює на посаді робітника по обслуговуванню на 0,5 ставки 3 розряду з окладом 616 грн. 50 коп. (а.с.21).

Як вбачається з довідки-розрахунку Відділу державної виконавчої служби Сумського районного управління юстиції №2045-02-7 від 26 березня 2015 року, додаткові витрати ОСОБА_3 на дочку за період з 24.03.2014 року по 23.03.2015 року становлять 12290 грн. 67 коп., з них сплачено 12508 грн., переплата складає 217 грн. 33 коп. Заборгованість станом на 23 березня 2015 року відсутня (а.с.22).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також з той батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Правильно і з достатньою повнотою встановивши вказані факти та належним чином їх оцінивши, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що малолітня дочка сторін потребує додаткових щомісячних витрат на її лікування, а батько повинен надавати таку матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір належних до стягнення додаткових витрат на малолітню дочку ОСОБА_6, суд врахував істотні обставини, а саме майновий стан сторін, стан здоровя дитини, яка має тяжке хронічне захворювання і потребує постійних додаткових витрат на лікування та навів відповідні мотиви, з якими колегія суддів погоджується.

Такі висновки суду узгоджуються з розясненнями п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо подвійного стягнення з відповідача додаткових коштів на утримання дитини, які вже були стягнуті попереднім рішенням суду, оскільки, як вбачається з медичних довідок про стан здоровя малолітньої доньки сторін, її хвороба є хронічною, з квітня 2014 року вона перебуває на помповій інсулінотерапії і для лікування щомісячно необхідно використання інфузійної системи (1 уп.) та резервуарів (1 уп). Попереднім судовим рішенням про стягнення додаткових коштів на утримання дитини також стягнуті витрати на придбання ліків та медичних засобів, в тому числі, і зазначених систем та резервуарів, але у звязку із значним подорожчанням цих медичних засобів, позивачка змушена була звернутись з позовом до суду про стягнення цих додаткових коштів.

Також колегія суддів не може взяти до уваги і доводи апеляційної скарги щодо скрутного майнового становища апелянта та неможливості сплати ним додаткових витрат на утримання дитини, оскільки він є працездатним, інших утриманці не має і тому має можливість організувати своє життя таким чином, щоб мати можливість надавати додаткову матеріальну допомогу своїй малолітній дитині, яка має тяжке хронічне захворювання і якій для підтримання її належного самопочуття необхідне щоденне вживання медичних препаратів. Оскільки позивачка має мінливі доходи, не має постійного місця роботи, отримує соціальну допомогу на дитину в сумі 800 грн. 00 коп. щомісячно, тому такий її майновий стан свідчить про її неможливість самостійно забезпечити малолітню дитину усіма необхідними ліками та медичними засобами для підтримання її здоровя.

Посилання в апеляційній скарзі на невирішення місцевим судом питання про відкликання із відділу ДВС Сумського РУЮ виконавчого листа Сумського районного суду Сумської області від 13 травня 2014 року у справі №587/441/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1027 грн. додаткових витрат на дитину щомісячно не є підставою для скасування рішення місцевого суду, оскільки сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із відповідною заявою про відкликання цього виконавчого листа.

Крім того, як вбачається з позовної заяви позивачка наполягала на відкликанні вищезазначеного виконавчого листа після ухвалення рішення у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -