Номер провадження: 22-ц/785/5231/15
Головуючий у першій інстанції Роїк Д,Я.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» про оскарження дисциплінарних стягнень,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до КП «ЖКС «Чорноморський» про оскарження дисциплінарних стягнень, посилаючись на те, що з 01.10.2010 року була прийнята на роботу юристом в юридичний відділ КП ЖКС «Чорноморський» (на час роботи в КП ЖКС «Чорноморський» мала прізвище «Жданова»). З 01.11.2010 року по 14.02.2014 року працювала на посаді начальника юридичного відділу даного підприємства. За весь період роботи в КП ЖКС «Чорноморський» позивач отримала два дисциплінарних стягнення. Так, наказом від 19.04.2013 року № 40-К на позивача «за порушення порядку укладення договорів оренди комунального майна» було накладено стягнення - винесено догану (перше стягнення) та наказом № 117-К від 27.11.2013 року позивач була вдруге притягнена до дисциплінарної відповідальності, у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни (друге стягнення).

Накладення обох дисциплінарних стягнень позивач вважає незаконним та необґрунтованим. Позивач не вбачає в своїх діях ознак порушення трудової дисципліни, з винесеними доганами не згодна, просить суд скасувати накладені на неї наказами № 40-К від 19.04.2013 року та № 117-К від 27.11.2013 року дисциплінарні стягнення у вигляді доган за порушення порядку укладення договорів оренди комунального майна та за неналежне виконання п.п. 10, 11, 16, 28 функціональних обов'язків начальника юридичного відділу КП ЖКС «Чорноморський». Крім того позивач просить поновити строк для оскарження щодо першого стягнення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі, визнаний незаконним та скасований наказ директора КП «ЖКС «Чорноморський» від 19.04.2013 року № 40-К про застосування до начальника юридичного відділу ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, визнаний незаконним та скасований наказ директора КП «ЖКС «Чорноморський» від 27.11.2013 року № 117-К про застосування до начальника юридичного відділу ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, також стягнуто з КП «ЖКС «Чорноморський» судовий збір.

На рішення суду КП «ЖКС «Чорноморський», подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що на час роботи в КП ЖКС «Чорноморський» позивачка мала прізвище ОСОБА_2 та з 01.10.2010 року була прийнята на роботу юристом в юридичний відділ КП ЖКС «Чорноморський». З 01.11.2010 року по 14.02.2014 року вона працювала на посаді начальника юридичного відділу даного підприємства. З функціональними обов'язками начальника юридичного відділу ОСОБА_2 була ознайомлена під підпис 03.01.2012 року. За весь період роботи в КП ЖКС «Чорноморський» позивачка отримала два дисциплінарних стягнення - наказ № 40-К від 19.04.2013 року, а також наказ № 117-К від 27.11.2013 року.

За результатами перевірки діяльності юридичного відділу КП ЖКС «Чорноморський» начальником відділу правового забезпечення Київської районної адміністрації ОМР було складено акт від 22.11.2013 року, в якому зазначалося про виявлені порушення в роботі юридичного відділу КП ЖКС «Чорноморський», на підставі чого, згідно наказу КП ЖКС «Чорноморський» №32-КУ від 14.02.2014 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника юридичного відділу КП ЖКС «Чорноморський» з 14.02.2014 року за неналежне виконання функціональних обов'язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставами для звільнення ОСОБА_2 з посади стали: акт по результатам перевірки діяльності юридичного відділу КП ЖКС «Чорноморський» від 22.11.2013 року, наказ по підприємству від 26.11.2013 року «Про проведення перевірки діяльності підприємства», службова записка комісії КП ЖКС «Чорноморський», наказ по підприємству від 19.04.2013 року № 40-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», наказ по підприємству від 27.11.2013 року № 117-К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», подання на засіданні профспілкового комітету від 08.01.2014 року «Про надання згоди на звільнення згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України», витяг з протоколу № 3 від 06.02.2014 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету.

Згідно наказу № 40-К від 19.04.2013 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальнику юридичного відділу ОСОБА_2 було об'явлено догану, за порушення порядку укладення договорів оренди комунального майна.

Згідно наказу № 117-К від 27.11.2013 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, об'явлено догану начальнику юридичного відділу, ОСОБА_2, за неналежне виконання функціональних обов'язків, які проявилися в порушення п.п. 10, 11, 16, 28 функціональних обов'язків начальника юридичного відділу.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 149 КЗпП України, відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Із аналізу вказаних норм діючого законодавства слідує, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При цьому, дисциплінарне стягнення накладається лише за встановлене порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

При цьому, закон вимагає аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов'язків, роз'яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, описова частина оскаржуваних наказів № 40-К від 19.04.2013 року та № 117К від 27.11.2013 року не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинений позивачкою, не вказано в чому проявилося порушення нею трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку, посадової інструкції тощо, в невиконанні чи неналежному виконанні посадових обов'язків та яких саме.

Так по першому стягненню (наказ № 40-К від 19.04.2013 року) на позивачку, як зазначено в наказі «за порушення порядку укладення договорів оренди комунального майна» було накладене стягнення - винесено догану. Підставою для догани стала «перевірка, проведена ДКВ ОМР у березні 2013 року за період вересень 2011 - лютий 2013 p.p., якою встановлено порушення процедури укладення договорів оренди комунальної власності.» В чому саме полягало таке порушення, в наказі не вказано.

По другому стягненню (наказ № 117-К від 27.11.2013 року) позивачка була вдруге притягнена до дисциплінарної відповідальності, у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни. В чому конкретно полягає порушення в наказі також не вказано, сформульоване лише наступне: «неналежне виконання функціональних обов'язків, які проявилися в порушенні п. 10, 11, 16, 28 функціональних обов'язків начальника юридичного відділу».

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про оскарження дисциплінарних стягнень, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

У відповідності до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Судом встановлено, що, дійсно, накладені на позивачку дисциплінарні стягнення (догани) не ґрунтуються на нормах і принципах законодавства України, винесені з порушенням процесуальних строків і вимог, не відображають реальний стан речей в діловодстві юридичного відділу під керівництвом позивача, а доводи, викладені в наказах про накладення дисциплінарних стягнень (доган), що оскаржуються, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Судом також встановлено, що при накладенні дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 відповідачем не було враховано пояснень позивачки щодо відсутності проступку і шкоди для підприємства, її належну попередню роботу. Крім того за період роботи позивачка яких-небудь порушень трудової дисципліни не допускала, належним чином виконувала свої обов'язки.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачка довела свої позовні вимоги, доказала, що трудову дисципліну не порушувала по обох випадках притягнення до дисциплінарного стягнення, а тому її позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги КП «ЖКС «Чорноморський» про те, що суд першої інстанції при розгляді справи, не з'ясував всі обставини справи, неналежним чином провів дослідження доказів, які є в матеріалах справи та мають значення для вирішення спору по суті, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що під час розгляду справи з боку позивачки були доведені та доказані обставини, стосовно правомірності її вимог про не вчинення нею неправомірних дій, які б порушували правила трудової дисципліни, за яке на неї було накладене дисциплінарне стягнення (догана) згідно наказів № 40-К від 19.04.2013 р. та № 117-К від 27.11.2013 р. у вигляді догани, крім того в судовому засіданні було встановлено, що вказані накази є безпідставними, необґрунтованими та незаконними.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва