Справа № 615/989/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14.07.2015 м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши позовну заяву Спілки власників паїв «ПАЙОВИК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Омбілік-Агро» про визнання правочинів недійсними та визнання їх правових наслідків,

в с т а н о в и в:

Спілка власників паїв «ПАЙОВИК» звернулася до суду з позовною заявою, підписаною головою СВП «ПАЙОВИК» ОСОБА_4, до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Омбілік-Агро», в якій просить:

1. Витребувати у відповідача ОСОБА_1 оригінал Протоколу № 1 загальних зборів від 08.08.2008 року, копію угоди про передачу майна та Акту приймання-передачі майна від 22.08.2008 року;

2. Витребувати у відповідача ОСОБА_3 оригінал Довіреності б/н від 03.06.2008 року, виданої головою СВК «Надія» ОСОБА_2;

3. Визнати Протокол № 1 загальних зборів власників майнових паїв (співвласників майна реорганізованого КСП «Заповіти Ілліча») від 08.08.2008 року, Довіреність б/н від 03.06.2008 року, видану головою СВК «Надія» ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3; та Акт приймання передачі майна від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» від 22.08.2008 року недійсними та визнати правові наслідки щодо майна пайового фонду КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія» с. Сидоренкове Валківського району Харківської області станом на 08.08.2008 року;

4. Визнати строк позовної давності таким, що не пропущений відповідно до ч.4 ст.358 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на даний час ТОВ «Омбілік-Агро» є власником і користувачем майна пайового фонду СВК «Надія» на підставі протоколу № 1 загальних зборів від 08.08.2008 року, Акту приймання-передачі майна від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» від 22.08.2008 року та договорів оренди майна, укладених з СВК «Надія» у 2006 році.

На думку позивача, рішення апеляційного суду Харківської області від 21.08.2013 року, ухвалене у справі № 22ц/790/2139/13 за позовом Спілки власників паїв «Пайовик» про визнання недійсними загальних зборів власників паїв від 08.08.2008 року, містить висновок суду про те, що протокол № 1 загальних зборів від 08.08.2008 року є актом, що породжує певні правові наслідки, тобто породжує права і обовязки, тому, на його думку, є правочином.

Посилаючись на те, що даний протокол загальних зборів складений і підписаний ОСОБА_1, як особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки він не являється власником майнового паю членів колишнього КСП «Заповіти Ілліча», а ТОВ «Омбілік-Агро», яке очолював ОСОБА_1, не являється правонаступником КСП «Заповіти Ілліча», вважає його фіктивним правочином та просить визнати недійсним відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України.

Оскільки вказаний протокол загальних зборів створив правові наслідки власників майнових паїв членів колишнього КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія», вважає необхідним привести в попередній стан майно пайового фонду через порушення матеріальних прав його власників.

Довіреність б/н від 03.06.2008 року, що видана від імені СВК «Надія» в особі колишнього голови ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3, з наданням права представляти інтереси СВК «Надія» в укладенні та підписанні угод і актів приймання-передачі майна у відповідності до рішення загальних зборів від 08.08.2008 року, на думку позивача, видана особою, яка не мала цивільної дієздатності, а саме ОСОБА_2, з незаконним використанням печатки СВК «Надія», так як термін його повноважень, як голови СВК «Надія», закінчився 24.03.2008 року. Вважає, що ця довіреність, як правочин, вчинений з порушенням чинного законодавства України, не має юридичної сили і підлягає визнанню недійсним, нікчемним.

Акт приймання-передачі майна від СВК «Надія» до ТОВ «Омбілік-Агро» від 22.08.2008 року на виконання протоколу №1 загальних зборів від 08.08.2008 року, що укладений і підписаний ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 03.06.2008 року, на думку позивача, є недійсним, оскільки даний правочин вчинено на підставі фальшивої довіреності, яка немає юридичної сили.

Позивач вважає, що вище вказані правочини, які породили правові наслідки між співвласниками майнових паїв членів КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія» с. Сидоренкове Валківського району Харківської області, є порушенням майнових прав власників майнових паїв, тому у відповідності до ч.ч.2,5 ст.203, ч.ч.1,3 ст.215, ч.5 ст.216 ЦК України підлягають визнанню судом недійсними та визнанню складу майна пайового фонду станом на 08.08.2008 року.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст.119, 120 ЦПК України.

У позовній заяві позивач має зазначити той спосіб захисту права, передбачений законодавством України, який він просить суд застосувати до відповідачів та підставу позову, тобто ті юридичні факти, на основі яких він обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні відносини.

Ст.3 ЦК України встановлює загальні засади цивільного законодавства, що є основоположними ідеями, закріпленими в нормативному акті, що має вищу юридичну силу. В тому числі передбачений ст.55 Конституції України принцип судового захисту порушених прав і інтересів, який означає, що учасник приватноправових відносин має право звернутися до судових органів для захисту своїх порушених і законних інтересів одним із способів, передбачених ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. В даному випадку під порушенням цивільного права розуміється такий стан субєктивного права, при якому особа зазнала протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого її субєктивне право зазнало зменшення або ліквідації як такого. Про невизнання цивільного права свідчать дії учасника цивільного правовідношення, який несе юридичний обовязок перед особою, що спрямовані на заперечення у цілому або у певній частині субєктивного права іншого учасника цивільного правовідношення, внаслідок якого особа позбавлена можливості реалізувати своє право. Оспорювання цивільного права це такий стан цивільного правовідношення, при якому між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності субєктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі.

Способами захисту цивільних прав і інтересів згідно положень ст.16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналізуючи вимоги вище зазначених норм закону, позовна заява є незрозумілою в частині п.1 і п.2 її резолютивної частини, оскільки не вбачається, в чому полягає порушення права позивача, яке підлягає захисту шляхом витребування у відповідачів: ОСОБА_1 - протоколу № 1 загальних зборів від 08.08.2008 року, копії угоди про передачу майна та Акту приймання-передачі майна від 22.08.2008 року; ОСОБА_3 - оригіналу Довіреності б/н від 03.06.2008 року, виданої головою СВК «Надія» ОСОБА_2

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. У випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням у відповідності до ст..143 ЦПК України зобовязаний витребувати такі докази за наявності долучених до клопотання відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

В позовній заяві не конкретизовано, які саме цивільні права чи особисті інтереси, належні позивачу у відповідності до чинного законодавства, порушено, не визнано або оспорено кожним із відповідачів. При цьому позивачем не зазначено спосіб захисту цивільних прав і інтересів згідно положень ст.16 ЦК України, який він просить застосувати конкретно до кожного відповідача.

Із позовної заяви не зрозуміла позиція позивача щодо позовних вимог про визнання правочинів недійсними та не обґрунтовано доказами, які б свідчили про вчинення даних правочинів у відповідності до норм матеріального права.

Згідно вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порушення ст.119 ЦПК України у позовній заяві не зазначено та не підтверджено відповідними документами відомості, що свідчать про повноваження Спілки власників паїв «ПАЙОВИК» щодо подання вказаної позовної заяви, а також повноваження представника спілки щодо її підписання.

Крім того, додана до позовної заяви копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 754689 щодо реєстрації юридичної особи - Спілки власників паїв «ПАЙОВИК», видана станом на 04.02.2013 року, належним чином не завірена, як і статут підприємства.

В порушення ст.120 ЦПК України до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

За таких обставин, суддя вважає, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.119,120 ЦПК України, а тому відповідно до положень ст.121 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Спілки власників паїв «ПАЙОВИК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Омбілік-Агро» про визнання правочинів недійсними та визнання їх правових наслідків залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, розяснивши, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : А ОСОБА_5