Справа №589/1218/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1243/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

23 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2015 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу, виданого 30 березня 2015 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожиту теплову енергію,-

в с т а н о в и л а:

Судовим наказом судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2015 року, виданого за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт», стягнуто з ОСОБА_3 на користь вказаного Товариства заборгованість за надані послуги з теплопостачання в сумі 2331 грн. 47 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 121 грн. 80 коп.

Боржник ОСОБА_3 15 квітня 2015 року подав до суду заяву про скасування виданого судового наказу, навівши певні підстави для цього, в тому числі послався і на наявність спору про право.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про скасування судового наказу.

Вказану ухвалу суду від 26 травня 2015 року ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі боржник, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати як оскаржувану ухвалу суду, так і сам судовий наказ.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що стягувач у заяві про видачу судового наказу не надав доказів, які б свідчили про правильність зроблених ним розрахунків стосовно суми стягнення боргу за послуги з теплопостачання, у звязку з чим, на його думку, судовий наказ є необґрунтованим. Крім того, як зазначає боржник, стягувачем не доведено факт переукладання чи взагалі укладання з ним, як боржником, договору про надання житлово-комунальних послуг з теплопостачання, відтак, недоведеним є факт встановлення між ними зобовязальних відносин.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У заяві про скасування судового наказу, як того передбачає ст.105 ЦПК України, окрім іншого, мають бути зазначені посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача.

Крім того, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 постанови «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23 грудня 2011 року № 14, наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим, лише той факт, що договірні зобов'язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Також у п.13 вказаної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ йдеться про те, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), то судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві про скасування судового наказу, як і в апеляційній скарзі також, ОСОБА_3 посилається на те, що він не укладав зі стягувачем договір про надання житлово-комунальних послуг, а тому не зобовязаний сплачувати кошти за надані послуги, а також вважає недоведеним розмір заборгованості за спожиту теплову енергію.

Отже, вказані обставини свідчать про наявність між сторонами спору про право вимоги стосовно заборгованості за надані послуги з теплопостачання, який має вирішуватись у позовному провадженні.

Крім того, у судовому наказі від 30 березня 2015 року, що вбачається з матеріалів справи, відсутні вказівки про дату його видачі стягувачу, дату набрання ним законної сили та строк предявлення судового наказу до виконання, що має міститись в обовязковому порядку, на чому наголошується в п.16 вказаної вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування судового наказу з порушенням вимог закону, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду, відповідно, скасувати, задовольнити заяву ОСОБА_3, і скасувати судовий наказ від 30 березня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1 п.6, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2015 року в даній справі скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 30 березня 2015 року у даній справі і розяснити, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» вимоги до ОСОБА_3 можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -