АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8728/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/34/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - представника ТзОВ "Тернопільхлібпром"

- Іващука В.М.

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальностю "Тернопільхлібпром" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди. В обґрунтування вимог посилався на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03 квітня 2013 року визнано укладену між ним, дочірнім підприємством торговою фірмою «Тернопільторгхліб» відкритого акціонерного товариства «Тернопільхліб» та ТзОВ «Тернопільхлібпром» мирову угоду від 26 березня 2013 року. Відповідно до вищезазначеної мирової угоди, відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити йому заборгованість в розмірі 188902 грн. 10 коп. в строки, встановлені п. 2.1. вказаної угоди. Відповідач порушував встановлені п. 2.1. строки виконання грошового зобов'язання, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне виконання обов'язків, що становить 115'074,90 грн. та 472,91 грн. 3% річних.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 90736,90 грн. пені та 372,89 грн. 3% річних.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 3 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» в користь ОСОБА_2 90'736 грн. пені та 372,59 грн. 3 % річних за порушення строків мирової угоди та 914,10 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Тернопільхлібпром" просить скасувати рішення суду. В обгрунтування вимог апелянт зазначає, що при ухвалнні рішення судом було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме, не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме, ч.1 ст.8, ч.3 ст.551 ЦК України.

В судовому засіданні представник апелянта просив скасувати рішення суду та відмовити в позові.

Позивач заперечив апеляційну скаргу, рішення вважає законним та обгрунтованим.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.625 ЦК України, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем внаслідок неналежного виконання відповідачем умов мирової угоди, визнаної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 квітня 2013 року були порушені права позивача, які підлягають захисту .

Колегія суддів не погоджується з наведеним висновком суду як таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, під способами захисту суб'єктивних цивільних прав та інтересів розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких суд здійснює поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав чи інтересів та вплив на правопорушника.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2, посилаючись на порушення своїх прав, просив стягнути пеню та відсотки за порушення строків виконання мирової угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки не тільки процесуальні, але й матеріальні. До мирової угоди застосовуються основні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Отже, мирова угода - це цивільно-правове зобов'язання та до нього застосовуються загальні правила Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Судом встановлено, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16.06.2010 року стягнуто з ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» в користь ОСОБА_2 207910 грн.

01.07.2010р. Тернопільським міськрайонним судом було видано виконавчий лист.

Згідно виконавчаго листа сторонами виконавчого провадження є стягувач ОСОБА_2 та боржник ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду 03 квітня 2013 року, постановленою у справі № 607/5536/13-ц за заявою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання мирової угоди, визнано укладену між позивачем, ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» та ТзОВ «Тернопільхлібпром» мирову угоду від 26 березня 2013 року, згідно якої відповідач взяв на себе зобов'язання сплати позивачу заборгованість в розмірі 188'902 грн. 10 коп.

В суді апеляційної інстанції представник ТзОВ «Тернопільхлібпром» пояснив, що вони є окремою юридичною особою від ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб» та не були стороною в справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення коштів з ДП ТФ «Тернопільторгхліб» ВАТ «Тернопільхліб». Вважає, що в позові слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ТзОВ «Тернопільхлібпром» не є належним відповідачем у справі про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди, оскільки згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, мирова угода може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову, однак ТзОВ «Тернопільхлібпром» не було стороною по справі та стороною виконавчого провадження.

На підставі наведеного рішення суду слід скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в позові.

Керуючись ст.ст 307, 309, 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільхлібпром" задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 3 листопада 2014 року скасувати. Постановити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук