У х в а л а

іменем україни

28 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,Попович О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання заяви про відмову від прийняття спадку не дійсною, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_7, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 Новоселицького району Чернівецької області. Спадкоємцями за заповітом є в рівних частках він та його дружина − відповідачка по справі ОСОБА_5, яка після смерті батька займалась оформленням необхідних документів.

Зазначав, що у 2012 році шлюб між ним та відповідачкою був розірваний. На даний час в провадженні Новоселицького районного суду перебуває справа про поділ спільного майна подружжя. Під час розгляду даної справи йому стало відомо, що 19 лютого 2008 року в нотаріальній конторі він підписав заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 і за цією заявою він відмовляється від спадщини за заповітом після смерті батька на користь відповідачки.

Вважаючи, що заява про відмову від прийняття спадщини вчинена внаслідок помилки, оскільки підписуючи її він вважав, що надає право відповідачці займатися оформленням спадщини без нього на його та її користь, просив визнати таку відмову недійсною.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 <nau://ukr/1618-15|st212> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st304>, а також, врахувавши обставини справи та положення ст. ст. 1273, 1274 ЦК України <nau://ukr/2947-14|st74>, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях позивача помилки щодо здійсненого ним правочину щодо відмови від прийняття спадщини, оскільки заява про відмову від спадщини позивачем була складена у присутності державного нотаріуса, така відмова була добровільною, так як між сторонами були сімейні відносини, позивач мав можливість у передбачений законом строк відкликати її, проте не скористався цим, а звернувся до суду після припинення шлюбних відносин, коли дізнався про подання дружиною до суду позовної заяви про поділ майна подружжя.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 01 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко О.В. Попович