Справа № 307/1766/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Куштана Б.П., Джуги С.Д.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тячівського районного суду від 03 серпня 2015 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд із вищенаведеним позовом, який мотивував тим, що 05.09.2005 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір за № 050905/6 із наданням строкового кредиту в розмірі 28130,00 гривень на строк до 03.09.2010 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,46 % щомісяця на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання обов'язків за даним договором, передано в заставу автомобіль легковий марки ВАЗ 2107, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_1 порушив. Та станом на 18.05.2015 року утворилась заборгованість у ОСОБА_1 на загальну суму 200705,70 гривень. Так-як боржник добровільно не погашає виниклу заборгованість, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Тячівського районного суду від 03 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог, відмовлено за спливом строку позовної давності.

ПАТ КБ "ПриватБанк", подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке, і ухвалити нове рішення суду про задоволення позову. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права й ухвалено в порушення норм процесуального права.

У судовому засіданні, представник апелянта в особі Дурдинець Р.Ю. підтримала, вимоги скарги, які просила задоволити, виходячи з наведених мотивів.

Представник ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, просив відхилити вимоги скарги, так-як банк пропустив строк позовної давності, а тому, рішення суду є законним.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 - 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається, рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає. Та через це підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У силу вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. А звідси, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А ч. 3 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі, і щодо яких у сторін виникає спір.

Відхиляючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Договір кредитний було укладено на строк до 03.09.2010 року, а з позовом за захистом порушених прав, Банк звернувся тільки 03.06.2015 року, тобто після спливу загального строку позовної давності, який не просив поновити.

Але погодитись з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів не може, виходячи з наступних обставин.

За правилами ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як убачається з Розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 18.05.2015 року, останній платіж ОСОБА_1 здійснив 09.04.2009 року, погасивши відсотки у сумі 2,84 гривні й пеню в сумі 497,16 гривень.

Але, 27.06.2012 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави рухомого майно. Оскільки, станом на 25.04.2012 року ОСОБА_1 має заборгованість по платежам на загальну суму - 110731,00 гривню. Та рішенням Тячівського районного суду від 26 жовтня 2012 року позов задоволено, та в рахунок погашення заборгованості за договором кредитним звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль легковий марки ВАЗ 2107, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1, а.с. 39-40.

Згідно вимог частин 2 і 3 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання, перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зважуючи на дану матеріальну норму, та приймаючи до уваги те, що Банк звернувся з позовом до ОСОБА_1 і по наслідкам розгляду ухвалено рішення суду. А тому, наявні підстави стверджувати, що мало місце переривання перебігу позовної давності, що свідчить про початок перебігу нового строку позовної давності, починаючи з 27 червня 2012 року.

На час звернення з позовом в оскаржуваній справі, відсутні відомості із приводу того, що рішення Тячівського районного суду від 26 жовтня 2012 року, виконано.

Виходячи із цього, 03 червня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" повторно звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вже заборгованості за договором кредитним на загальну суму 200705,70 гривень, станом на 18.05.2015 року.

Нараховуючи загальну суму заборгованості за Договором кредитним у розмірі 200705,70 гривень, ПАТ КБ "ПриватБанк" таку визначив за період з 10.07.2008 року по 18.05.2015 року, який є більшим ніж загальна позовна давність, тривалістю у три роки. Але, враховуючи те, що мало місце переривання строку позовної давності 27.06.2012 року. То новий строк позовної давності почав діяти знову із даної дати і такий не пропущено до загальної позовної давності.

Проте, такий пропущено по відношенню до спеціальної позовної давності, якою є стягнення пені.

Відповідно до заяви від 30.07.2015 року, ОСОБА_1 просив застосувати до позовних вимог наслідки ч. 4 ст. 267 ЦК України, а.с. 27.

Стосовно вимоги про стягнення заборгованості по пені, то така підлягає стягненню, виходячи з вимог п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України в межах позовної давності, яка становить один рік. А саме, починаючи з 01 червня 2014 року.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції представник апелянта, сума тіла кредиту помилково зазначена у позовній заяві в розмірі 64039,71 гривень, тоді як така становить 22555,58 гривень, виходячи з розрахунку заборгованості по кредиту на 18.05.2015 року. І саме ця сума тіла кредиту і підлягає стягненню.

Відповідно до графи "Загальний залишок заборгованості за процентами" в Розрахунку заборгованості на 18.05.15р., розмір заборгованості за процентами становить суму 56022,60 гривні, яка і підлягає стягненню.

Визначаючи розмір заборгованості по пені, необхідно додати суми зазначені в графі "Загальний залишок пені за порушення строків розрахунків" Розрахунку заборгованості на 18.05.15р. за період з 01.06.2014 року по 18.05.2015 року, що й буде становити суму 9912,56 гривень, яка й становить розмір заборгованості по пені в межах спеціальної позовної давності.

Виходячи з наведених розрахунків, колегія суддів встановила, що до стягнення зі ОСОБА_1 підлягає заборгованість по договору кредиту на загальну суму 88490,74 гривень.

Таким чином, твердження представника відповідача в особі ОСОБА_3, що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строк на звернення до суду за захистом порушеного права не можна визнати підставним у цілому.

Крім цього, несплата щомісячних платежів при порушенні зобов'язань по погашенню кредиту, підлягає судовому захисту, виходячи із загальної позовної давності за відсутності обумовленої в договорі збільшеної позовної давності. А в Договорі кредитному, сторони не збільшували позовну давність встановлену законом.

Як передбачено статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов Договору та вимог Закону.

Таким чином, відхилені судом першої інстанції позовні вимоги є підставними частково, а тому й підлягають задоволенню в межах вищенаведених сум заборгованості.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування, та ухвалення в зв'язку із цим нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає достягненню зі ОСОБА_1 сума в розмірі 884,90 гривні судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а.с. 1.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", задоволити частково.

Рішення Тячівського районного суду від 03 серпня 2015 року, скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору № 050905/6 від 05.09.2005 року на загальну суму 88490,74 гривень з яких: 22555,58 гривень заборгованість по кредиту; 56022,60 гривні заборгованість по процентам за користування кредитом і 9912,56 гривень заборгованість по пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, та 884,90 гривні у відшкодування судового збору.

У задоволенні решті позовних вимог, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________