Номер провадження: 22-ц/785/4888/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Желєзнову В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 8 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ «УкрСиббанк», звернувшись 22 березня 2013 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року, за яким передано в кредит грошові кошти в іноземній валюті в сумі 32138,00 доларів США під 12,5% річних строком кредитування по 22 червня 2013 року. Для забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки №19492 від 22 червня 2006 року. Посилаючись на невиконання умов кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року заборгованість станом на 4 березня 2013 року за кредитом та процентами в загальній сумі 24092,94 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 192574,87 грн., пеню в загальній сумі 4448,09 грн., судові витрати (а.с.2-3).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 8 липня 2013 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.50-53).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року в задоволенні заяви представника в інтересах ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення відмовлено (а.с.85-86).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог повністю.

Неправильність рішення суду апелянт мотивувала неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року, яким на придбання автомобіля надано кредит в іноземній валюті в сумі 32138,00 доларів США строком кредитування до 22 червня 2013 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитними коштами (п.1.1, 1.2.1, 1.3.1). За умовами договору позичальник зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 22 червня 2013 року, а також сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі згідно умов договору (п.1.2.2); у випадку, зокрема, порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій більше ніж на один місяць банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій (п.5.5) (а.с.7-12).

Додатковою угодою №1 від 9 лютого 2009 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року сторони з 1 лютого 2008 року змінено графік погашення основного боргу (а.с.13).

Згідно графіку погашення кредиту щомісячний платіж визначено в сумі 387,00 доларів США, з 10 липня 2012 року щомісячний платіж встановлено 776,00 доларів США (а.с.13зв.-14).

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 для забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року укладено договір поруки №19492 від 22 червня 2006 року (а.с.15-16).

Таким чином, між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 виникли кредитні правовідносини, врегульовані параграфом 2 глави 71 ЦК України, параграфами 1-3 глави 49 ЦК України.

17 січня 2013 року позичальнику ОСОБА_3, поручителю ОСОБА_4 ПАТ УкрСиббанк» направлено, адресатами отримано 31 січня 2013 року письмову вимогу про погашення простроченої заборгованості, що виникла станом на 16 січня 2013 року та становила по кредиту 4655,57 доларів США, по процентам 3426,62 доларів США, попереджено, що у випадку не сплати простроченої заборгованості на 32 календарний день з дати отримання цієї вимоги термін повернення всієї суми кредиту та процентів вважатиметься таким, що настав, а кредитна заборгованість в загальній сумі 23567,19 доларів США обов'язковою для повернення в повному обсязі (а.с.17,18,19).

Прострочену заборгованість не погашено.

22 березня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів в загальній сумі 24092,94 доларів США, еквівалентних по курсу станом на 4 березня 2013 року 192574,87 грн., та пені в загальній сумі 4448,09 грн. ( а.с.2-3).

Згідно розрахунку за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року заборгованості станом на 4 березня 2013 року складалась із заборгованості:

- за кредитом в сумі 20140,57 доларів США (в тому числі прострочена заборгованість в сумі 5431,57 доларів США за період з березня 2010 року по 4 березня 2013 року);

- за простроченими процентами в сумі 3952,37 доларів США за період з червня 2011 року по 4 березня 2013 року ;

- з пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, розрахованої за період з 11 серпня 2012 року по 4 березня 2013 року, в сумі 2054,20 грн.;

- пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, розрахованої за період з 4 березня 2012 року по 4 березня 2013 року, в сумі 2393,89 грн.(а.с.21-28).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають таким, визначився зі спірними правовідносинами та

нормами права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосуванні якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.ч.3,4 ст267 ЦК України).

За договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 червня 2006 року строк кредитування з 22 червня 2006 року по 22 червня 2013 року, графіком погашення кредиту визначено мінімальні щомісячні платежі.

Позов до суду пред'явлено 22 березня 2013 року, відтак, тривалість загальної позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів починається з 22 березня 2010 року, тривалість спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені починається з 22 березня 2012 року.

Із аналізу розрахунку заборгованості, проведеного станом на 4 березня 2013 року, встановлено, що вимогу про стягнення заборгованості заявлено за кредитом за період з березня 2010 року, за процентами за період з червня 2011 року, з пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з серпня 2012 року, з пені за несвоєчасне погашення процентів за період з березня 2012 року.

Таким чином, ПАТ «УкрСиббанк» вимоги про стягнення кредиту, нарахованих процентів заявлено в межах загальної позовної давності, вимоги про стягнення пені заявлено в межах спеціальної позовної давності. Доводи апелянта ОСОБА_3 щодо спливу позовної давності не відповідають обставинам справи, відтак, підстави для відмови в позові за наслідками спливу позовної давності відсутні.

Крім того, слід звернути увагу на те, що про застосування позовної давності сторони у спорі до винесення рішення судом першої інстанції заяву не робили, апеляційна ж інстанція переглядає законність рішення суду першої інстанції, тому заяви щодо позовної давності на стадії апеляційного перегляду справи не приймаються.

В даній справі вимоги заявлено в межах строків позовної давності (загальної, спеціальної), тому не має значення, чи подавали сторони в суді першої інстанції заяви про застосування позовної давності, чи не подавали.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо відсутності у ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів, щодо неправильності розрахунку заборгованості тощо.

Правові підстави для задоволення апеляційної скарги позичальника ОСОБА_3, скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Поручитель ОСОБА_4 з заявою про перегляд заочного рішення не звертався, апеляційну скаргу не подавав, відповідно, процесуально законність рішення суду першої інстанції щодо цього відповідача при даному апеляційному розгляді справи не переглядається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 8 липня 2013 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич