АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 689/2693/14-ц
Провадження № 22-ц/792/586/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Власенка О.В., Костенка А.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника позивача - Москалюк С.А.,

апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 5 лютого 2015 року, -

встановила:

В листопаді 2014 року ПАТ „Приватбанк" (далі - банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту в солідарному порядку.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо своєчасної та повної оплати отриманих у кредит грошових коштів та процентів за їх користування станом на 29.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 4262,29 дол. США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ПАТ „Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за невиконання умов кредитного договору ОСОБА_3 у повному об'ємі.

На вимогу банку сплатити суму боргу відповідачі не відреагували, що змусило його звернутися до суду з позовною заявою.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 5 лютого 2015 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ „Приватбанк" в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № НМJ0GA від 25.06.2008 року в сумі 4262,29 дол. США, в т.ч. 3705,63 дол. США заборгованість за кредитом, 217,26 дол. США борг по процентах за користування кредитом, 46,06 дол. США заборгованість по комісії, 72,87 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, 18,38 дол. США штраф (фіксована частина), 202,09 дол. США штраф (процентна складова), що за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року становить 71308,11 грн. З відповідачів на користь позивача також стягнуто по 289,84 грн. судового збору з кожного а також на користь держави по 66,71 грн. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду та відмовити в позовних вимогах банку до поручителя ОСОБА_2

На думку апелянтів суд порушив вимоги матеріального закону, оскільки не врахував тієї обставини, що порука є припиненою у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності поручителя без її відома.

В суді апелянт ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечила та пояснила, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Судом було неповно встановлено обставини справи, що призвело до порушення норм матеріального права, в зв'язку з чим оскаржуване рішення в частині стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_2 та визначення розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № НМJ0GA, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10819,20 дол. США на строк до 25 червня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% на місяць у валюті кредиту.

25 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № НМJ0GA, відповідно до якого остання поручилася перед кредитором, ПАТ КБ „Приватбанк", за належне виконання позичальником ОСОБА_3 обов'язків відповідно до вищевказаного договору кредиту в повному об'ємі.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе обов'язків за вказаними договорами, станом на 29 серпня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 4262,29 дол. США, в т.ч. 3705,63 дол. США заборгованість за кредитом, 217,26 дол. США борг по процентах за користування кредитом, 46,06 дол. США заборгованість по комісії, 72,87 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, 18,38 дол. США штраф (фіксована частина), 202,09 дол. США штраф (процентна складова), що за офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2014 року складає 57 967,19 грн.

У зв'язку з неналежним виканням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором банком 03.10.2014 року на адресу позичальника та поручителя було направлено повідомлення про сплату простроченої заборгованості у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання повідомлення.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не оспорюються сторонами.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Задовольняючи позов суд виходив з того, що відповідно до умов договорів кредиту та поруки, вимог ст.ст. 526, 553, 554, 610 1054 ЦК України, сторони мають нести солідарну відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань, тому підтверджена належними доказами сума заборгованості підлягає стягненню з обох відповідачів солідарно.

Однак такий висновок суду в частині відповідальності поручителя ОСОБА_2 є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитом за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Підстави припинення договору поруки визначені в ст. 559 ЦК України.

Частиною 1 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Відповідно до п. 1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмірі кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором визначені у п. 16 цього договору.

Пунктом 16 вказаного договору передбачено, що його предметом є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором від 25 червня 2008 року, а саме повернення кредиту в сумі 10819,24 дол. США у строк з 25.06.2008 року по 25.06.2011 року включно; сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % за місяць; щомісячного надання банку грошових коштів у сумі згідно графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, яка включає в себе заборгованість за кредитом, відсотками та винагородою, а також сплаті інших платежів у порядку та строки, зазначені у кредитному договорі.

Норми договору поруки № НМJ0GA від 25 червня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_2, не передбачають можливості без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Однак 24 червня 2011 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої, зокрема, було встановлено додатково сплату штрафу боржником за порушення зобов'язань в розмірі 1983,91 дол. США; строк кредитування був збільшений до 25 травня 2016 року; сума кредиту склала 11672,91 дол. США; у випадку неналежного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, останній сплачує на користь банку додатково неустойку в розмірі 100% від розміру належно сплачених відсотків за користування кредитом та в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених договором.

Пунктом 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 „Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договору поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що без згоди поручителя 24 червня 2011 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, а саме, збільшився строк кредитування та сума кредиту, встановлено додаткові види штрафних санкцій за неналежне виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_2 припинилася, оскільки значне збільшення строку кредитування, зміна розміру кредиту в сторону збільшення, встановлення додаткових штрафних санкцій за невиконання умов кредитного договору боржником без згоди ОСОБА_2, як поручителя, призвело до збільшення обсягу її відповідальності.

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 25.09.2013 року №6 - 97 цс 13 за позовом про визнання договору поруки припиненим, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування для всіх судів України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом неправильно вирішено питання про стягнення штрафів в сумі 18,38 дол. США та 202,09 дол. США, а також пені в розмірі 72,87 дол. США в іноземній валюті, тобто в валюті отриманого кредиту, оскільки у відповідності з вимогами ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету КМУ „Про систему валютного регулювання та валютного контролю", п. 5.1., 5.3. зазначеного кредитного договору, нарахування та стягнення штрафів та пені повинно бути проведено в гривні (гривневому еквіваленті по курсу НБУ).

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 303 ЦПК України колегія суддів не обмежується доводами апеляційної скарги і приходить до висновку про необхідність встановлення вищевказаних сум штрафів та пені, які підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_3 в національній валюті, відповідно до нарахованої банком суми в доларах США за курсом НБУ станом на дату подання до суду позивачем позовної заяви - 3989 грн. 42 коп. (13,60 х 293,34)=3989,42 грн., в т.ч. 991,03 грн. - сума боргу по сплаті пені та 2998 грн. 39 коп. борг по штрафах.

Також слід зауважити, що визначення судом еквіваленту суми, яка підлягає сплаті в дол. США за офіційним курсом НБУ станом на 04.02.2015 року є неправильним, оскільки враховуючи вимоги позовної заяви, відповідно до правової позиції, визначеної ВСУ у справі №6-145цс14 (постанова ВСУ від 24.09.2014 року), слід виходити з офіційного курсу НБУ, який діяв на дату звернення до суду банку з позовом, тобто 13,60 грн. за 1 дол. США.

Розподіл судових витрат між сторонами необхідно провести у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 5 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № НМJ0GA від 25.06.2008 року в розмірі 3 968,95 дол. США, що станом на 03.10.2014 року за офіційним курсом НБУ становить 53 977,72 грн. та 3 989,42 грн., в т.ч. 3 705,63 дол. США заборгованості за кредитом, 217,26 дол. США боргу по процентах за користування кредитом, 46,06 дол. США заборгованості по комісії, 991,03 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, 2 998,39 грн. штрафів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк" 579,67 грн. судових витрат у вигляді судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Кульбаба А.В. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 19,27