Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, орган опіки та піклування Котовської міської ради Одеської області, про визнання батьківства, стягнення аліментів та грошових коштів на утримання дружини, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог на 5 грудня 2014 року, просила визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження дитини № 506 від 29 листопада 2011 року, де вказати батьком дитини ОСОБА_5; стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх доходів до досягнення дитиною 4 років; стягнути з відповідача додаткові витрати, пов'язані з розвитком здібностей дитини та її хворобою у розмірі 6 931 грн 33 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 16 жовтня 2007 року до 2010 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

18 листопада 2011 року від сумісного проживання з відповідачем народився син - ОСОБА_6

Відповідач є батьком дитини, але відмовився подати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства.

Після народження сина відповідач не надає їй допомоги на його утримання. Крім того, вона є непрацездатною особою (інвалід ІІ групи) та сама потребує матеріальної допомоги відповідача.

У зв'язку з вихованням, утриманням та піклування за дитиною вона понесла додаткові витрати, пов'язані з розвитком здібностей дитини та її хворобою, більшу частину з яких необхідно стягнути з відповідача.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року визнано ОСОБА_5 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зобов'язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по м. Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису ; 506 від 29 листопада 2011 року про народження ОСОБА_6, а саме: в графі «ім'я, прізвище та по батькові» вказати замість «ОСОБА_7» на «ОСОБА_7», в графі «батько» замість «ОСОБА_5» вказати «ОСОБА_5». Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ј частини всіх доходів щомісяця, починаючи з 25 липня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 620 грн 88 коп. додаткових витрат на дитину та витрати на правову допомогу - 3 410 грн 40 коп. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Скасовано рішення суду в частині зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по м. Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису № 506 від 29 листопада 2011 року про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: в графі «ім'я, прізвище та по-батькові» вказано замість «ОСОБА_7» вказано «ОСОБА_7». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_5, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями в частині стягнення додаткових витрат на дитину та витрат на правову допомогу, подав касаційну скаргу, в якій просить їх в цій частині скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в стягненні додаткових витрат на дитину та витрат на правову допомогу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов у частині стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходили із того, що понесені позивачем витрати, які підтверджено належними і допустимими доказами, зумовлені розвитком дитини та її станом здоров'я. Стягуючи витрати на правову допомогу, суди виходили із наданого позивачем розрахунку та дійшли висновку, що такі не перевищують встановлений чинним законодавством граничний розмір таких витрат.

Судами повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про безпідставне стягнення додаткових витрат на дитину, а також витрат на правову допомогу зводяться до переоцінки досліджених судами доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає відхиленню, а рішення апеляційного суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова