АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М..

при секретарі: Шерівській Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 27 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей та своє утримання, як матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох річного віку .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 03 квітня 2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають біля неї і знаходяться на її утриманні.

В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працездатний і спроможний надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки є молодою людиною, може працювати та заробляти кошти на утримання дітей, інших аліментів нікому не сплачує, утриманців немає.

Просила стягнути з відповідача, на її користь, аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно, на кожну дитину до їх повноліття, а також аліменти на своє утримання у твердій

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/1030/2015 р. Головуючий у І інстанції:Дідух Д.В.

Категорія: 50 Суддя-доповідач: ОСОБА_5

грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до досягнення дитиною трьох річного віку, оскільки відповідач, маючи реальну можливість, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Рішенням Путильського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі по 450 гривень щомісячно на кожну дитину починаючи стягнення з 13 травня 2015 року і до повноліття дітей. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі по 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_6 трьох років. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Путильського районного суду Чернівецької області в частині стягнення аліментів на утримання дружини є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання дружини не з'ясовано фактичних обставин справи, не перевірено його доводів щодо можливості надавати аліменти у вказаному розмірі.

Крім того, зазначає, що матеріали цивільної справи не містять доказів того, що він має постійні доходи, а тому посилання суду про його заробітки в Російській Федерації є необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами.

Вважає, що суд першої інстанції не врахував його можливості щодо сплати аліментів на утримання дружини, ухвалив рішення ґрунтуючись на припущеннях, не встановив фактичних обставин, не дослідив та не надав правової оцінки доказам, тому просить скасувати рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року в частині розміру стягнення з нього аліментів на утримання дружини.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно зясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з доведеності тих обставин, що відповідач ОСОБА_2 виїжджає на заробітки до Російської Федерації, також є молодою працездатною, здоровою особою, яка може працювати та сплачувати аліменти на утримання дружини.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд неповно з'ясував обставини у справі, зокрема, не дослідив докази на підтвердження спроможності відповідача надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положення ч.4 ст.84 СК України таке право дружина має незалежно від того,чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що згідно довідки Конятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області №1103 від 04.06.2015 року, вбачається що ОСОБА_2 ніде не працює і не навчається після закінчення школи в 2007 році і по даний час. (а.с.25)

Вказана обставина свідчить про те,що відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надані позивачкою ОСОБА_1 щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти на її утримання.

Також не підтверджено жодним доказом і про виїзд відповідача на заробітки до Російської Федерації.

У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував його можливості щодо сплати аліментів на утримання дружини, ухвалив рішення ґрунтуючись на припущеннях, не встановивши фактичних обставин справи є підставними та заслуговують на увагу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_6 трьох років не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні даних позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Путильського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2015 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_6 трьох років скасувати, ухваливши нове рішення,- про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: