Номер справи 623/4990/15-ц
Номер провадження 2/623/1302/2015
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2015 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

09 листопада 2015 року виконавчий комітет Ізюмської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення зайво виплачених грошових коштів в сумі 3216,37 грн., посилаючись на те, що розпорядженням Ізюмського міського голови від 30 травня 2011 року за № 231 ОСОБА_2 призначений за трудовим договором (контрактом) на посаду юрисконсульта юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області. Розпорядженням Ізюмського міського голови від 11 серпня 2011 року за № 395 ОСОБА_2 призначений на посаду начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області з 11 серпня 2011 року.

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 25 червня 2015 року за № 259 ОСОБА_2 надано частину щорічної відпустки за період роботи з 30 травня 2014року по 29 травня 2015 року тривалістю 11 календарних днів та частину щорічної відпустки за період з 30 травня 2015 року по 29 травня 2016 року тривалістю 8 календарних днів загальною тривалістю 19календарних днів з 20 липня по 07 серпня 2015 року включно.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 було проведено нарахування коштів.

-

07 липня 2015 року вказані грошові кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача в ПАТ «Мегабанк» в якості авансу.

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 08 липня 2015 року за № 285 ОСОБА_2Я був звільнений за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, а також скасовано розпорядження від 25 червня 2015 № 259.

Під час проведення розрахунку при звільненні відповідачу нараховано 1926,42 грн., а саме:

-заробітна плата за 6 календарних днів;

-компенсація за невикористану відпустку -11 календарних днів за період роботи з 30 травня 2014 року по 29 травня 2015 року;

-компенсація за невикористану відпустку - 3 календарні дні за період роботи з 30 травня 2015 року по 29 травня 2016 року

Внаслідок перерахунку виникла заборгованість відповідача в сумі 3216,37 грн.

Добровільно вказані кошти відповідач повернути відмовився,посилаючись на ст.127 КЗпП України просить стягнути з відповідача зайво виплачені грошові кошти в сумі 3216,37 грн. та покласти на відповідача судові витрати у справі.

В судове засідання представник позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що розпорядженням Ізюмського міського голови від 30 травня 2011 року за № 231 ОСОБА_2 призначений за трудовим договором (контрактом) на посаду юрисконсульта юридичного відділу виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області.(а.с.6)

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 11 серпня 2011 року за № 395 ОСОБА_2 призначений на посаду начальника юридичного відділу апарату виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області з 11 серпня 2011 року.(а.с.7)

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 25 червня 2015 року за № 259 ОСОБА_2 надано частину щорічної відпустки за період роботи з 30 травня 2014року по 29 травня 2015 року тривалістю 11 календарних днів та частину щорічної відпустки за період з 30 травня 2015 року по 29 травня 2016 року тривалістю 8 календарних днів загальною тривалістю 19календарних днів з 20 липня по 07 серпня 2015 року включно.(а.с.8)

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_2 були проведені нарахування коштів:

-1904,53 грн. - кошти за щорічну відпустку, без урахування відрахувань;

-3374,97 грн.- матеріальна допомога на оздоровлення, без урахування відрахувань.

07 липня 2015 року вказані грошові кошти були зараховані на картковий рахунок відповідача в ПАТ «Мегабанк» в якості авансу.

Розпорядженням Ізюмського міського голови від 08 липня 2015 року за № 285 ОСОБА_2Я був звільнений за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, а також скасовано розпорядження від 25 червня 2015 № 259. (9)

Відповідно до вимог ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, яки повинні бути виплачені працівнику, проводиться в день звільнення.

Під час проведення розрахунку при звільненні відповідачеві нараховано 1926,42 грн., а саме:

-заробітна плата за 6 календарних днів;

-компенсація за невикористану відпустку -11 календарних днів за період роботи з 30 травня 2014 року по 29 травня 2015 року;

-компенсація за невикористану відпустку - 3 календарні дні за період роботи з 30 травня 2015 року по 29 травня 2016 року

Зайво виплачений аванс заробітної плати ОСОБА_2 у відповідності з розпорядженням № 259 від 25.06.2015 року становить 3217,37 грн., що підтверджується в судовому засідання наданим до матеріалів справи розрахунком від 28.10.2015 року № 2508 (а.с.5)

Відповідно до ст.127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника бо уповноваженого ним органу:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення зайвих сум, виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв'язку з переходом на пенсію;

Частина друга ст. 127 КЗпП містить вичерпний перелік підстав, які дають право власникові проводити відрахування із заробітної плати для погашення заборгованості працівника перед підприємством, з яким він перебуває в трудових відносинах.

Відрахування при цьому провадяться шляхом видання наказу (розпорядження) власника.

Власник вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування із заробітної плати з метою погашення заборгованості працівника перед підприємством, яка утворилося внаслідок несвоєчасного повернення авансу, виданого у зв'язку з направленням працівника у відрядження, переїздом в іншу місцевість, а також на господарські потреби.

Для видання такого наказу необхідні дві умови:1) працівник не оспорює підстав і розміру відрахування;2) не сплинув строк один місяць з дня, встановленого для повернення авансу.

Якщо працівник оспорює підстави і розмір відрахувань, або пропущено зазначений строк, видання наказу (розпорядження) про відрахування не допускається.

Але власник у таких випадках має право звернутися до суду з позовом про стягнення з працівника своєчасно не повернених сум авансу відповідно до п. 4 частини першої ст. 232 КЗпП.

Таким чином, на підставі п. 2 ст. 134 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню своєчасно не повернута сума авансу в розмірі 3216,37 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

Судовий збір в сумі 1218 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення № 417 від 29 жовтня 2015 року на користь позивача

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає : ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області своєчасно не повернуту суму авансу в розмірі 3216,37 грн. (три тисячі двісті шістнадцять грн. 37 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 1218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: