Ухвала

іменем україни

19 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Крижопільський районний сектор управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення осіб з будинку без надання іншого житлового приміщення та зняття їх з реєстраційного обліку в цьому будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_7 на заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення осіб з будинку без надання іншого житлового приміщення та зняття їх з реєстраційного обліку в цьому будинку.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_4 зазначав, що 17 травня 2012 року між ним та ОСОБА_5, за нотаріально посвідченою згодою дружини останнього, ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У домоволодінні без належних на то підстав проживають відповідачі, які не зважаючи на його неодноразові вимоги звільнити належний йому на праві власності житловий будинок та виселитися, добровільно, відмовляються це зробити.

Позивач просив суд задовольнити позов та усунути йому перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном - будинком по АДРЕСА_1, шляхом виселення відповідачів з нього без надання іншого жилого приміщення зі зняттям їх з реєстраційного обліку.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року позов задоволено. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з цього будинку без надання іншого житлового приміщення із зняттям з реєстраційного обліку за місцем знаходження будинку - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, прийшов до обгрунтованого висновку виходячи з того, що позивачу на праві приватної власності належить спірне домоволодіння, і що відповідачі, які є членами сім`ї колишнього власника та проживають там, здійснюють перешкоди останньому у користуванні та розпоряджанні своїм майном.

Судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх скасування не вбачається.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та положення ч.3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук