Справа № 308/2777/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2015 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Товтін Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород подання головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець МВ ДВС Ужгородського МРУЮ звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон. Посилається на те, що на виконанні в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 20562701 з примусовому виконання виконавчого листа № 2-п 2682 від 25.06.2010 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. 28.07.2010 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копію даної постанови разом із супровідним листом №20562701 від 28.07.2010 року надіслано для відома та виконання сторонам виконавчого провадження. 16.08.2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію яких, надіслано для відома та належного виконання до Ужгородського ВРЕР УДАІ УМВС України у Закарпатській області, КП «БТІ м. Ужгорода» та боржнику. 25.02.2015 року державним виконавцем обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_1, яка станом на 01.03.2015 року складає 17430 гривень. 24.11.2014 року державним виконавцем повторно надіслано запити Користувача бази даних «АІС Автомобіль», Управління Держземагенства у Закарпатській області, Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, Ужгородський міський центр зайнятості. 06.06.2014 року надійшла відповідь з бази даних «АІС Автомобіль», що за ОСОБА_1 транспортні засоби зареєстрованими не значаться. 01.12.2014 року надійшла відповідь з Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, що за ОСОБА_1 техніка на обліку не значиться. 09.12.2014 року надійшла відповідь з Головного Управління Держземагенства в Закарпатській області, що за ОСОБА_1 земельні ділянки у власності (користуванні) на території м. Ужгорода та Ужгородського району не зареєстровані. 26.02. 2015 року надійшла відповідь з Управління пенсійного фонду України в м. Ужгород, що ОСОБА_1 відсутній в базі Реєстру застрахованих осіб, як найманий працівник та на обліку як пенсіонер не перебуває. 27.02.2015 року надійшла відповідь з Державної податкової служби України, що ОСОБА_1 на обліку в органах ДПС не перебуває. 25.02. 2015 року державним виконавцем надіслано виклик боржнику, однак боржник за викликом до державного виконавця не зявився, про що складено акт державного виконавця та наявне підтвердження про направлення поштовим відправленням виклику боржнику згідно реєстру рекомендованих листів від 26.02.2015 року. Враховуючи, що протягом 2010-2015 р.р. рішення боржником не виконано, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до виконання зобовязань покладених на нього виконавчим документом. Подання просить розглянути без виклику державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження ЄДРВП № 20562701 з примусовому виконання виконавчого листа № 2-п 2682 від 25.06.2010 виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно.

28.07.2010 р. головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобовязань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобовязань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобовязань, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Як вбачається з матеріалів подання, постановою державного виконавця від 28.07.2010 р. відкрито виконавче провадження. При цьому, повідомлення про вручення боржнику вказаної постанови в матеріалах справи відсутнє, у поданні йдеться лише про наявність у боржника невиконаного грошового зобовязання, без визначення причин та доцільності відповідного обмеження, обставин які обумовлюють прийняття такого рішення. Сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязання. Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про отримання боржником викликів до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ.

Крім цього, в поданні не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України яким-небудь чином вплине на виконання боржником судового рішення і буде сприяти погашенню ним заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 за кордон відмовити.

Копію ухвали надіслати МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сарай А.І.