АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/337/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - ОСОБА_1

його представника - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

її представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року внесено виправлення у рішення суду від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди у вступпній та мотивувальній частинах даного рішення виправлено прізвище відповідача з ОСОБА_3 на ОСОБА_3 у відповідному відмінку .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм маетеріального та процесуального права.

В обгрунтування вимог зазначає, що факт заподіяння йому моральної шкоди підтверджено не тільки численними його зверненнями до різних органів, установ та організацій для об'єктивного дослідження завданих збитків його земельній ділянці, а й самою поведінкою відповідачки.

У судовому засіданні апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідачка та її представник заперечили апеляційну скаргу, рішення суду вважають законним.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено факту заподіяння моральної шкоди, наявності такої шкоди, причинного зв'язку між діями відповідача та виникненням моральної шкоди, її розміру - не було надано доказів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР № 356308, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,07 га, розташованої в с.Довжанка Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з листа Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 13.10.2014 року, інспекцією 11.09.2014 року було проведено обстеження земельної ділянки в с.Довжанка, яка належить ОСОБА_1 та відібрані проби ґрунту. Відділом інструментально-лабораторного контролю виявлене забруднення ґрунту, а саме: амоній 10,3 мг/кг, у відповідності до фонової проби ґрунту 5,6 мг/кг; фосфор 170.8 мг/кг, у відповідності до фонової проби ґрунту 152.5 мг/кг; щільний залишок водної витяжки 476 мг/кг, у відповідності до Фонової проби ґрунту 384 мг/кг та встановлено, що заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу забрудненням землі на суму 109,90 гривень.

Відповідно до листа Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області від 24.11.2014 року в ході перевірки заяви ОСОБА_1 встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_1 у с. Довжанка Тернопільського району межує з ділянкою ОСОБА_3, не обробляється близько 3-ох років і заросла бур'янами. Для того щоб унеможливити подальше розповсюдження бур'яну на свою земельну ділянку та створити умови для належних умов росту своїх городніх культур, ОСОБА_3, обробляючи свою ділянку гербіцидами обробила частину ділянки ОСОБА_1, до якого вона неодноразово зверталася, щоб він зробив порядок із своєю земельною ділянкою, на які останній не реагував. Підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку розслідування не встановлено.

З листа Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 12.12.2014 року, у відібраних 11.09.2014р. та проаналізованих пробах ґрунту земельної ділянки ОСОБА_1 в с.Довжанка встановлено незначне перевищення вмісту показників у порівнянні з фоновою пробою ґрунту, відібраною на тій самій земельній-ділянці, а саме: амонію - у 1,8 разів, фосфору (рухома форма) - 1,1 раз, щільного залишку - 1,2 рази. Перевищення встановлених нормативів граничне-допустимих концентрацій (ГДК) забруднюючих речовин не виявлено. Протокол вимірювань №13-09-14 від 18.09.2014р.

Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.10.2014р. з проханням здійснення заходів держекоінспекці по встановленню придатності до використання його земельної ділянки, встановлення терміну обмеження використання вказаної земельної ділянки та порівнюючи орієнтовні показники, що характеризують ґрунтові властивості і зумовлюють необхідність консервації земель за природно сільськогосподарськими зонами, які обумовлені наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2013р. №283 та результатів вимірювань держекоінспекцією показників складу та властивостей ґрунтів 18.09.2014р. Зроблено висновок про те, що земельна ділянка ОСОБА_1 не підпадає під консервацію, що підтверджується Протоколом №13-09-14 вимірювань показників складу та властивостей ґрунтів від 18.09.2014 року та листом держекоінспекції від 31.10.2014 року.

З конструкції ст.ст. 23 ч. 2 п. 1, 1167 ч. 1 і ч. 2 ЦК України убачається, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Керуючись ч.1, п.1 ст.307, ст.ст.308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ннею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук