Справа №2-о-18/2010 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1179/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року

у справі за заявою прокурора Липоводолинського району Сумської області

в інтересах держави в особі Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

про визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року заяву прокурора Липоводолинського району Сумської області задоволено.

Спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, у вигляді земельної ділянки розміром 4,00 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серія ІІ СМ №033994 від 16 січня 2002 року, визнано відумерлою.

Передано земельну ділянку розміром 4,00 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серія ІІ СМ №033994 від 16 січня 2002 року, у власність територіальній громаді с. Беєве Липоводолинського району Сумської області в особі Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні заяви з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із земельного паю площею 4,00 га, спадкоємців після її смерті ні за законом, ні за заповітом немає, після відкриття спадщини минуло більше року, а тому наявні підстави, передбачені ст.1277 ЦК України, для визнання спадщини відумерлою.

Проте, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов цих висновків у звязку з неповним зясуванням всіх обставини справи, без належної оцінки всіх зібраних по справі доказів, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Зазначені порушення у відповідності до положень пунктів 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення й ухвалення судового рішення про залишення заяви прокурора без розгляду.

Відповідно до ст.1277 ЦК України 1. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. 2. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. 3. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом першої інстанції було встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

31 грудня 2001 року померла ОСОБА_4 - мешканка с. Беєве (Беївської сільської ради) Липоводолинського району Сумської області (а.с.4, 34).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (пай) серія ІІ СМ № 033994 від 16 січня 2002 року, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,0070 гектарів, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Беївської сільської ради (а.с.6).

В обґрунтування заяви прокурор надав суду :

- довідку, видану виконкомом Беївської сільської ради від 07 квітня 2010 року про те, що ОСОБА_4, яка померла 31.12.2001 р., спадкоємців не має, а також

- витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи), зі змісту якого вбачається, що в названому реєстрі інформація щодо ОСОБА_4 відсутня (а.с.7, 8, 18).

Названі докази були покладені судом в основу постановленого у справі рішення.

В той же час в апеляційній скарзі на постановлене у справі рішення ОСОБА_3 посилається на те, що 31.12.2001 р. померла ОСОБА_4, яка залишила заповіт, яким заповіла йому все своє майно. Після її смерті відкрилася спадщина і у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний термін він звернувся до Липоводолинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

12 грудня 2002 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0.50 га (свідоцтво серії ВАВ №846387), та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок (свідоцтво серії ВАВ №846386).

Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4.00 га (Державний акт серії II - CM №033994) він на той час не оформляв, оскільки у у нього не було достатньо коштів на виготовлення всіх необхідних документів. При цьому він також виходив з того, що ст. 1297 ЦК України не встановлений строк, протягом якого він, як спадкоємець, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про спадщину за заповітом.

25 травня 2015 року він звернувся до нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку пл. 4.00 га. Нотаріус запропонував йому надати довідку Беївської сільської ради щодо статусу даної земельної ділянки. На запит сільська рада повідомила, що спадщина після смерті ОСОБА_4 визнана відумерлою і на підтвердження цього надала рішення Липоводолинського районного суду від 24 червня 2010 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що постановленим у справі рішенням суду порушені його права, так як наявність цього рішення перешкоджає йому скористатись правом на оформлення права власності на спадщину.

Посилається на те, що він, як спадкоємець, взагалі не був залучений до участі у справі, а надана Беївською сільською радою довідка про відсутність спадкоємців у померлої ОСОБА_4Д не відповідає дійсності.

Відповідно до вимог ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

В обґрунтування своїх доводів про те, що він є спадкоємцем ОСОБА_4 - мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 (Беївської сільської ради) Липоводолинського району, - ОСОБА_3 додав до апеляційної скарги :

- копію заповіту ОСОБА_4, складеного нею 05 червня 1996 року на ім'я ОСОБА_3 ;

- копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_3 12 грудня 2002 року як спадкоємцю майна ОСОБА_4, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в с. Куплеваха Беївської сільської ради Липоводолинського району ;

- копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого ОСОБА_3 12 грудня 2002 року як спадкоємцю майна ОСОБА_4, яке складається із земельної ділянки, що розміщена на території Беївської сільської ради Липоводолинського району, в с. Куплеваха площею 0,50 га ( ас. 37, 38).

Отже, за встановлених обставин справи вбачається спір про право на спадщину між ОСОБА_3 та Беївською сільською радою, що у відповідності до положень ч.6 ст.235 ЦПК України має наслідком залишення без розгляду заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.

Зазначене не позбавляє права прокурора та Беївську сільську раду звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.4 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 24 червня 2010 року скасувати.

Залишити без розгляду заяву прокурора Липоводолинського району Сумської області в інтересах держави в особі Беївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області про визнання спадщини відумерлою та її передачу територіальній громаді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -