Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Кузнєцова В.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Смілянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої використанням земель без правовстановлюючих документів, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Черкаської області на рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Смілянський міжрайонний прокурора в інтересах держави в особі Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої використанням земель без правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що ОСОБА_4 використовує земельну ділянку площею 2,21 га за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення комплексу нежитлових будівель, належних йому на праві власності згідно рішення Смілянського міськрайонного суду від 01 березня 2011 року, без оформлення документів, що посвідчують право власності відповідача на земельну ділянку чи право користування нею.

У зв'язку з тим, що договір оренди земельної ділянки між Балаклеївською сільською радою і відповідачем не укладався, з причин ухилення останнього від його оформлення, територіальна громада с. Балаклея недоотримала кошти у вигляді орендної плати за землю.

Згідно акту комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок незаконного використання земельних ділянок в адміністративних межах с. Балаклея, затвердженого розпорядженням Смілянської районної державної адміністрації № 212 від 18 серпня 2014 року, неодержаний сільською радою дохід за використання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,21 га за адресою: АДРЕСА_1, складає 583 705,65 грн, саме цю суму просив стягнути з відповідача позивач.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 514 387,34 грн збитків, завданих внаслідок незаконного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Вирішено питання про розподіл судових рішень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Перший заступник прокурора Черкаської області не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду, подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і сісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу.

Отже, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні позовних вимог, обґрунтовано виходив із того, що статтею 156 ЗК України не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як не оформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) згідно порядку та строків, визначених органом місцевого самоврядування, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо покладення на ОСОБА_4 обов'язку відшкодування спричиненої Балаклеївській сільській раді шкоди, внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, є необґрунтованими.

Крім того, стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання, а позивачем не надано будь-яких об'єктивних доказів того, що ним вживалися заходи щодо спонукання ОСОБА_4 до укладення договору оренди.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Черкаської області відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
В.О. Кузнєцов