Справа № 426/5259/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Гашинської О.А., при секретарі Концур А.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Сватове, матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в інтересах ПАТ «БМ Банк» в якому зазначив, що 21.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «БМ Банк» (скорочена назва АТ «БМ Банк») (надалі Банк або позивач) та ОСОБА_1 (надалі відповідач 1) було укладено іпотечний кредит № 30/99/210912 (надалі кредитний договір), згідно з яким, останній отримав на умовах, визначених кредитним договором, грошові кошти у розмірі 85 000 (вісімдесят пять) грн. зі сплатою 14,99 % річних на придбання нерухомості з терміном остаточного повернення кредиту 20.09.2032.

В якості забезпечення виконання відповідачем 1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором між відповідачем 1 та ОСОБА_2 (надалі відповідач 2) та позивачем був укладений договір поруки № 30/99/210912/1 від 21.09.2012 (надалі договір поруки), згідно з яким, відповідач 2 поручився перед позивачем за своєчасне та повне виконання відповідачем 1 зобовязань за кредитним договором, а саме здійснити погашення Кредиту та сплатити Банку проценти за користування кредитом у розмірі та на умовах, зазначених у кредитному договорі, штрафи, пеню, комісійні винагороди в розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Під час оформлення кредиту відповідач 1 згідно з чинним законодавством України надав Банку всі необхідні документи, що ідентифікують його особу, мав постійний дохід, і у Банку не було сумнівів щодо його спроможності повернути кошти.

У вказаний пунктами 3.4, 3.5,, 3.6 Кредитного договору термін відповідач 1 частини свого боргу не повернув. Регулярно, згідно з умовами кредитного договору, Банк повідомляв відповідача 1 про суми прострочення та терміни її сплати.

Ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання процентів від суми позики. Розмір та порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з п.п. 5.3.2., 2.4. Кредитного договору, відповідач 1 зобовязався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання згідно даного договору.

Ст.ст. 525, 526 ЦКУ встановлено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). А згідно зі ст.. 629 ЦКУ, договір є обовязковим до виконання.

Взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строки, що передбачені п.п. 5.3.2., 2.5. кредитного договору, відповідач 1 належним чином не виконує.

Згідно з п.п. 5.2.4. Кредитного договору, позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним Договором, а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок невиконання або неналежного виконання відповідачем 1 умов даного Договору, а відповідач 1 зобовязаний на першу вимогу повернути позивачу суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані позивачу у випадку, якщо відповідач 1 порушує графік погашення, встановлений даним договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦКУ передбачає насліди порушення договору позичальником, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами, відповідач 1 додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦКУ передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що його прострочив, якщо він не виконав зобовязання в строк, встановлений договором. За ч. 1 ст. 549 та ч. 1 ст. 550 ЦКУ, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Згідно з вимогами ст.. 1050 та ст.. 625 ЦК України відповідач 1 повинен сплатити Банку заборгованість за кредитним договором з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідачу 1 неодноразово усно нагадувалось про сплату простроченої заборгованості та надсилались листи повідомлення про сплату простроченої заборгованості, але листи були залишені без виконання.

Станом на 11.08.2015 розмір заборгованості відповідача 1 перед позивачем за Кредитним договором складає 102 413,85 грн., в тому числі:

-Заборгованість по кредиту 83570,79 грн.;

-Заборгованість по процентам 15306,80 грн.;

-Пеня за несвоєчасно погашені проценти 3300,08 грн.;

-Пеня за несвоєчасно погашений кредит 236,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦКУ у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Згідно зі ст.. 554 ЦКУ, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з п. 1.1 Договору поруки відповідач 1 і відповідач 2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем. За п. 1.3 Договору поруки відповідач 2 відповідає за зобовязаннями відповідача 1 в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також відшкодування збитків, завданих позивачу невиконанням або неналежним виконанням відповідачем 1 умов кредитного договору.

Відповідачу 2 неодноразово нагадувалось про сплату простроченої заборгованості, але повідомлення були залишені без виконання.

Відповідачем 2 заборгованість відповідача 1 за кредитним договором не сплачена, таким чином відповідачем 2 не виконано своїх обовязків передбачених Договором поруки.

Просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість у розмірі 102 413,85 грн., а також судовий збір в сумі 1024,14 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості, витрати, повязані зі сплатою судового збору, а також з оплатою оголошення в пресі про виклик відповідача (а.с.40-42).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають в Краснодонському районі, з якими відсутній поштовий зв'язок, та інші засоби звязку, про час та місце слухання справи повідомлені через оголошення в пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявились, не повідомивши про причини неявки, жодних заяв та заперечень проти позовних вимог від них не надходило (а.с.43).

17.12.2015 р. суд на місці ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів .

Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

21 вересня 2012 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № 30/99/210912, згідно якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти у розмірі 85000 (вісімдесят пять тисяч) грн. зі сплатою 14,99 % річних на придбання нерухомості з терміном повернення кредиту 20.09.2032 р., згідно копії договору з додатками (а.с.6-13).

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_2 уклали 21 вересня 2012 року Договір поруки № 30/99/210912/1 (а.с.14-15), згідно якого ОСОБА_2 поручилася перед Банком за своєчасне та повне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором.

Згідно з п. 1.1 Договору поруки відповідач 1 та відповідач 2 несуть солідарну відповідальність перед позивачем. За п. 1.3 договору поруки відповідач 2 відповідає за зобовязаннями відповідача 1 в повному обсязі. А саме за повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, сплату неустойки.

У передбачені кредитним договором строки відповідач ОСОБА_1 частину боргу не повернув, в той час коли згідно п.п. 5.3.2., 2.4. кредитного договору зобовязувався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобовязання, згідно даного договору.

Відповідно до п. 8.1. кредитного договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами відповідач 1 додатково сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти.

Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ст.. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктами 29, 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надано розяснення про те, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від предявлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статі 651 ЦК. Вимога про дострокове виконання кредитного договору навіть у разі належного його виконання, а якщо вимогу не буде задоволено право звернення стягнення на предмет застави/іпотеки може бути заявлено заставодержателем лише в чітко визначених законом або договором випадках.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання вчасно не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість. Згідно копії розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість станом на 11.08.2015 року складає 102413,85 грн. (а.с.4).

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ч. 1, ч. 2, ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суду надано платіжне доручення № 1481261 від 14.08.2015 року про сплату судового збору в розмірі 1024,14 грн. та платіжне доручення № 2170578 від 07 грудня 2015 року про сплату оголошення в ЗМІ про виклик відповідачів до суду (а.с.1,42).

Відповідно до ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Відповідачі зареєстровані в Краснодонському районі Луганської області, тому згідно Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року справи, підсудні Краснодонському міськрайонному суду Луганської області розглядаються Сватівським районним судом Луганської області.

Отже, позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 543, 553-554, 549, 599, 610-611, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 113, 212-215, 223, 224-233, 294 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 102 413 (сто дві тисячі чотириста тринадцять) грн.. 85 коп., а також витрати на сплату судового збору у розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн. 14 коп. та понесені судові витрати на оплату розміщення оголошення у пресі в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше пяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Гашинська