Справа № 305/1779/15-ц
Провадження по справі № 2/305/1000/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Середньоводянської сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Середньоводянської сільської ради про встановлення права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батька, ОСОБА_3, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_3, залишилося, як спадкове майно, два житлових будинки з надвірними спорудами, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2. ЇЇ мама, ОСОБА_4, померла у ІНФОРМАЦІЯ_2 році. Після смерті батька ,спадкоємцями по закону залишилися вона, ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_5, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_4 Після смерті брата у житловому будинку залишилися проживати його дружина та дочка, які відмовилися від своєї долі у спадковому майні на її користь. На підставі наведеного, просила визнати за нею право власності на два спадкові житлові будинки із надвірними спорудами, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

Представник позивачки, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Шіман Н.І. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер громадянин ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 січня 2003 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житлові будинки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Так, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється його дочка, позивачка по справі, ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.08.1960 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 18.04.1978 року. Інший спадкоємець першої черги за законом, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серіїНОМЕР_3 від 15 липня 2013 року.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З облікових карток об"єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за №№ 13251, 09401, встановлено, що за померлим ОСОБА_7, числилися житлові будинки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначені житлові будинки не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину за своїм батьком ОСОБА_3, вступивши в оперативне управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на два спадкових житлових будинки із надвірними спорудами, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.