АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 685/173/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1942/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Баса О.Г., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

з участю представника позивача - Канюки Т.В.,

відповідача - представника відповідача ТОВ «Незалежність» - ОСОБА_2, представника відповідача ТОВ «Незалежність» - Залуцького В.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежність», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року,

встановила:

В лютому 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - банк) звернулося до суду з позовом зі зміненими під час судового розгляду позовними вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежність» (далі - товариство), ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку.

На обґрунтування своїх вимог банк зазначив, що 10 вересня 2008 року між ним та товариством було укладено кредитний договір № 432008/85/22кв, відповідно до якого банк надав товариству кредит у розмірі 332 392 грн. строком на 60 місяців під 21% річних, на прострочену заборгованість процентна ставка встановлена в розмірі 22% річних. За договором поруки № 432008/85/22КВ від 10 вересня 2008 року ОСОБА_2 поручилася перед позивачем за виконання позичальником обов'язків з повернення кредитних коштів, сплати процентів і пені. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року було стягнуто з ТОВ «Незалежність» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 355 828 грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором, яка виникла станом на 10 травня 2011 року. Відповідачі й надалі не виконують договірних зобов'язань, внаслідок чого сума основного боргу за кредитом (тіло) становить 71 029 грн. 07 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з поручителя ОСОБА_2, а також 50 427,82 грн. простроченої заборгованості по процентах та 5 981,23 грн. пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту, які підлягають стягненню солідарно з ТОВ „Незалежність" та ОСОБА_2

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ „Укргазбанк" 71 029,07 грн., солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ „Незалежність" на користь ПАТ АБ „Укргазбанк" 50 427,82 грн. простроченої заборгованості по процентах та 5 981,23 грн. пені. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 710,29 грн. судового збору, а солідарно з товариства та ОСОБА_2 на користь позивача 564 грн. судового збору. Повернуто позивачу 358,75 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову як щодо неї, так і щодо ТОВ „Незалежність".

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила, що судом не було взято до уваги той факт, що станом на 27.02.2013 року заборгованість по кредиту, яка була стягнута за рішенням господарського суду від 24.06.2011 року була повністю погашена ТОВ „Незалежність", про що банк повідомив листом відділ ДВС Теофіпольського РУЮ; нарахування пені є неправомірним, оскільки борг за кредитом був погашений в повному об'ємі, розрахунок пені є незрозумілим та необґрунтованим; кредитором не було виконано умов договору поруки щодо порядку повідомлення поручителя про необхідність сплати кредитної заборгованості.

В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги частково, вказавши про наявність у товариства боргу по сплаті відсотків за користування кредиту за період з 01.06.2011 року по 27.02.2013 року в сумі 29 866,90 грн.

Представник банку в суді проти апеляційної скарги заперечила, підтримала рішення суду.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення сторін, не дотримався вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Встановлено, що 10 вересня 2008 року між ВАТ АБ „Укргазбанк" (на даний час - ПАТ „Укргазбанк") та ТОВ „Незалежність" було укладено кредитний договір № 432008/85/22кв, відповідно до якого банк надав товариству кредит у розмірі 332392грн. строком на 60 місяців під 21% річних, на прострочену заборгованість процентна ставка встановлена в розмірі 22% річних.

Як передбачено ч. 1 ст. 553, ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За договором поруки № 432008/85/22КВ від 10 вересня 2008 року ОСОБА_2 поручилася перед кредитором за виконання позичальником обов'язків з повернення кредитних коштів, сплати процентів і пені.

Листом № 342/4320 від 24 березня 2011 року ПАТ АБ «Укргазбанк» висунуло ТОВ «Незалежність» вимогу про дострокове виконання останнім усіх зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ТОВ «Незалежність» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 355828 грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором станом на 1 червня 2011 року, що складалася з 138 211 грн. 26 коп. простроченої заборгованості по кредиту, 60 500 грн. 81 коп. заборгованості по процентам, 155 116 грн. 48 коп. строкової заборгованості по кредиту, 1000 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1000 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

При цьому господарським судом було встановлено, що 19.01.2010 року на адресу відповідача ТОВ „Незалежність" була надіслана претензія №34211347 з вимогою погасити всю суму за кредитним договором.

Задовольняючи позовні вимоги банку в повному об'ємі суд виходив з того, що борг по сплаті тіла кредиту в розмірі 71 029,07 грн. був стягнутий за рішенням господарського суду від 24.06.2011 року, однак не погашений товариством, тому його слід стягнути з поручителя. Розмір заборгованості за кредитом, яка складається з тіла кредиту, простроченої заборгованості по процентах та пені, підтверджений банком належним чином проведеним розрахунком, який відповідає вимогам закону та умовам кредитного договору.

Однак такий висновок суду не повністю відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента, та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діалогового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 628 вказаного Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п. 5.1. кредитного договору сторони встановили наступний порядок погашення заборгованості за цим договором: 1) прострочені проценти (якщо буде мати місце прострочення); 2) прострочені комісії (якщо буде мати місце прострочення); 3) строкові проценти; 4) строкові комісії; 5) прострочена сума основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 6) штрафні санкції; 7) строкова заборгованість за основним боргом.

Крім того, ПАТ АБ «Укргазбанк» і ТОВ «Незалежність» встановили, що банк вправі вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати нарахованих процентів і пені у випадку невиконання останнім умов кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, в період після ухвалення вищевказаного рішення господарського суду і до 13.01.2014 року ТОВ „Незалежність" частково сплатило заборгованість по кредиту.

Підтвердженням часткової сплати кредитної заборгованості за рішенням господарського суду товариством є висновок судово-економічної експертизи № 1740/14-26 від 14 серпня 2014 року (а.с. 146-164, т.1), відповідно до якого розмір заборгованості ТОВ «Незалежність» за кредитним договором від 10 вересня 2008 року № 432008/85/22кв станом на 13 січня 2014 року склав: неповернутий кредит - 89 015 грн. 18 коп., проценти за період з 1 червня 2011 року до 13 січня 2014 року - 17 113 грн. 33 коп., пеня - 6 480 грн. 56 коп.

Вказаний висновок експерта є належним та допустимим доказом в розумінні вимог ст.ст. 58, 59, 66 ЦПК України. Інших доказів щодо розміру заборгованості за кредитом справа не містить.

Отже, докази у справі свідчать про те, що зобов'язання ТОВ «Незалежність» за кредитним договором залишаються невиконаними, однак їх розмір є меншим, ніж розмір боргу, вказаний позивачем.

Твердження ОСОБА_2 про повне погашення боргу товариством станом на 27.02.2013 року не підтверджено належними та допустимими доказами.

Лист представника ПАТ АБ „Укргазбанк" на адресу в.о. начальника відділу ДВС Теофіпольського РУЮ від 27.02.2013 року, в якому вказано про повну сплату грошових коштів відповідно до рішення господарського суду станом на 27.02.2013 року не може бути прийнятий судом до уваги в якості доказу повної сплати кредитних коштів товариством, оскільки суперечить іншим доказам в справі, зокрема висновку експерта з відповідними додатками, які носять об'єктивний характер, і в конкретному випадку є належними та допустимими доказами.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ТОВ «Незалежність» не в повній мірі виконало грошове зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого ПАТ АБ «Укргазбанк» вправі стягнути солідарно з нього заборгованість за цим договором.

Разом із тим, визначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, суд припустився помилки.

Частиною 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

В силу ч.ч. 1, 2, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

З положень ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтовуючи розмір заборгованості за кредитним договором, ПАТ АБ «Укргазбанк» надало суду відповідний розрахунок від 04.06.2015 року (а.с. 63-65, т.2), який до цього позивачем було неодноразово змінено.

За рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року з ТОВ «Незалежність» на користь банку достроково стягнуто всю заборгованість за кредитом і нараховані на 1 червня 2011 року проценти.

При цьому висновком судово-економічної експертизи № 1740/14-26 від 14 серпня 2014 року було визначено розмір заборгованості ТОВ «Незалежність» за кредитним договором від 10 вересня 2008 року № 432008/85/22кв станом на 13 січня 2014 року в сумі 89 015 грн. 18 коп. - неповернутий кредит, 17 113 грн. 33 коп. - проценти за період з 1 червня 2011 року до 13 січня 2014 року, 6 480 грн. 56 коп. - пеня.

Тобто, розмір неповернутого кредиту по експертному висновку становить 89015,18 грн., що є більшим, ніж просив банк стягнути з відповідача - ОСОБА_2 - 71029,07 грн., а сума боргу про процентах - 17113,33 грн. є меншою ніж та, яка була нарахована позивачем - 50427,82 грн.

Банківська виписка по рахунку (а.с. 54-74) свідчить, що в період з 1 червня 2011 року до 13 січня 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» зараховував кошти, які надходили від ТОВ «Незалежність», без дотримання порядку погашення заборгованості за кредитним договором (п. 1.5).

В судовому засіданні апеляційного суду судовий експерт Нижник О.О., яка проводила вищевказану судову економічну експертизу, пояснила, що в процесі експертного дослідження нею було враховано вимоги п. 1.5. кредитного договору щодо порядку (черговості) зарахування коштів на погашення заборгованості з урахуванням суми боргу, яка була стягнута рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року.

Отже, представлений банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є неправильним.

За встановлених вище обставин, з урахуванням вимог ст.ст. 11, 303 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного процесу, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про те, що до стягнення підлягає 17113,33 грн. боргу по відсотках та 5981,23 грн. пені.

При цьому вказана сума кредиту підлягає до стягнення лише з позичальника - ТОВ „Незалежність", оскільки у відповідності з ч. 4 ст. 559 ЦК України в даному випадку порука є припиненою

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зокрема передбачено, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи листом № 342/4320 від 24 березня 2011 року ПАТ АБ «Укргазбанк» висунуло ТОВ «Незалежність» вимогу про дострокове виконання останнім усіх зобов'язань за кредитним договором, після чого звернулося з відповідним позовом до суду, який був задоволений рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 червня 2011 року.

Таким чином, враховуючи що банк скористався своїм правом на дострокове стягнення усієї суми за кредитним договором в березні 2011 року, а до суду з позовом про стягнення боргу за кредитом з поручителя ОСОБА_2 кредитор звернувся в лютому місяці 2014 року, тому слід прийти до висновку, що в даному випадку порука, встановлена договором поруки №432008/85/22кв від 10.09.2008 року, припинена на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, і позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежність» на користь публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 17 113 грн. 33 коп. заборгованості по сплаті процентів та 5 981 грн. 23 коп. пені за порушення строків сплати суми кредиту та процентів.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Самйлович А.П. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 19,27