Справа №451/1695/15-ц
Провадження № 2/451/638/15
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2015 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді Крет А.І.

при секретарі Загайській І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радехів, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року та ОСОБА_4, яка померла 07.05.2105 року, з 1980 року проживала разом однією сім»єю по день смерті ОСОБА_3. Також просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 07.05.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повній мірі й дав пояснення аналогічні змісту поданої заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, відносно позову не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, виданого повторно 29.01.2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області вбачається, що 24.11.1996 року помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частини квартира №3 в будинку №19 , що розташований по вул.Зелена в м.Радехів Львівської області, яка належала померлому відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 20 липня 1993 року Державним комунальним підприємством «Будинкоуправління»,яку фактично прийняла ОСОБА_4, внаслідок проживання на момент його смерті разом із ним, як чоловік та дружина.

Згідно свідоцтва про одруження серія 1-СГ №138856 від 24.05.2002 року, актовий запис №24, виданого Радехівським відділом реєстрації актів громадського стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області вбачається, що 24.05.2002 року, позивач ОСОБА_2, одружився з ОСОБА_4.

Із свідоцтва про смерть серія І-СГ №381233, виданого 07.05.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області вбачається, що 07.05.2015 року померла ОСОБА_4, дружина позивача.

Після смерті ОСОБА_4 позивачем було здійснено звернення до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Львівської області із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 19.11.2015 року зареєстровано в реєстрі за №1363, ОСОБА_2, чоловік померлої ОСОБА_4, успадкував 1/2 частини квартири №3 в будинку №19, що розташований по вул.Зелена в м.Радехів Львівської області.

Однак видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири №3 в будинку №19, що розташований по вул.Зелена в м.Радехів Львівської області, яку вона фактично успадкувала, після смерті колишнього чоловіка ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року, приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Львівської області, не в змозі, оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та будь-які дані про реєстрацію їхнього шлюбу.

У звязку з відсутністю свідоцтва про шлюб та будь-яких даних про їхню реєстрацію шлюбу позивач змушений довести факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як чоловік та дружина, оскільки має право на спадщину після її смерті.

Факт спільного проживання як чоловіка та дружини ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року та ОСОБА_4, яка померла 07.05.2015 року, стверджується наступним доказами: ксерокопією будинкової книги на квартиру АДРЕСА_2, та довідкою виданою Комунальним підприємством «Радехівське міське водоканалізаційне господарство №5016 від 18.11.2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3,були зареєстровані та проживали у спірній квартирі з 1980 року до дня смерті.

Вказане також стверджується ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії І-СГ № 326768 виданого повторно 29.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії І-СГ № 381233 виданого 07.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції у Львівській області, ксерокопіями паспорта громадянина України та свідоцтва про народження позивача, ксерокопією свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 виданим 20 липня 1993 року Державним комунальним підприємством «Будинкоуправління», ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2015 року зареєстрованого в реєстрі за №1363, а також показами викликаних в судове засідання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не довіряти якому суд немає підстав, які ствердили в судовому засіданні, що ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року та ОСОБА_4, яка померла 07.05.2015 року, проживала разом однією сім»єю по день смерті ОСОБА_3.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщина, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім'єю заявника і спадкодавця, має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне для подальшого оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця, у відповідності до ст. 1264 ЦК України. В інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник документально не може підтвердити факту проживання однією сім'єю.

Враховуючи, що юридичний факт спільного проживання ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року та ОСОБА_4 доведений в судовому засіданні, за таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту спільного проживання, підлягає задоволенню.

Згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

В частині 2 статі 74 СК України зазначено, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI із змінами, внесеними згідно із Законом України від 04.07.2012 № 5037-VI; далі - Закон) державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703. До передбачених ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підстав для державної реєстрації прав та їх обтяжень віднесено в тому числі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно, якщо таке рішення набрало чинності, є правовстановлюючим документом, на підставі якого має проводитися реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПКУ звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Ст.1218 ЦК України вказує, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦКУ спадкоємцями за законом є фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно вимог ст.1223 ЦКУ у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦКУ.

Ст.1261 ЦК України передбачає, що «спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця в рівних частках є один із подружжя, діти і батьки».

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218,256 ЦПК України, ст.ст. 15,16,328,392,1216-1222,1233,1261,1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 24.11.1996 року та ОСОБА_4, яка померла 07.05.2015 року, з 1980 року проживала разом однією сім»єю по день смерті ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 07.05.2015 року.

Стягнути з Радехівської міської ради Львівської області судовий збір в дохід держави в сумі 730 грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області, шляхом подання через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_7