У х в а л а

21 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 6 липня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Вікторія 2" про скасування розпорядження та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст. ст. 357, 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 подали заяву з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності підстави подання заяви, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 у заяві посилаються, зокрема, на постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року та 24 червня 2015 року.

Однак, зазначені постанови Верховного Суду України не можуть бути прикладами подання заяви з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а можуть бути прикладами подання заяви з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. При цьому копії постанов Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року та 24 червня 2015 року заявники до заяви не додали.

У зв'язку з цим, заявникам згідно з п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України потрібно уточнити підставу подання заяви (п. 1 та (або) п. 4 ч. ст. 355 ЦПК України), а також обґрунтувати її належним чином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України на підтвердження підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК, України слід надати копії постанов Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року та 24 червня 2015 року.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви слід додати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, а саме дві копії заяви про перегляд судових рішень.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви слід додати копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, а саме - рішення Апеляційного суду Львівської області від 6 липня 2015 року.

Крім того, із доданих документів про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено заявниками не в повному обсязі.

Так, з 1 вересня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким змінено ставки судового збору за подання до суду процесуальних документів.

У відповідності до штампу пошти на конверті ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду України 14 грудня 2015 року.

Згідно із підпунктом 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Розмір ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, визначено підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 указаного Закону (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Отже, у даному випадку заявникам у частині майнової вимоги необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130% від 1 відсотку ціни позову, але не менше 316 грн 68 коп. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %) та не більше 4750 грн 20 коп. (3 х 1218 грн х 130 %).

Крім того, заявникам за вимогу немайнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн. х 130 %), що складає 316 грн 68 коп.

Проте згідно з документом про сплату судового збору, доданого до заяви, на розрахунковий рахунок Верховного Суду України ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 сплатили лише 316 грн 68 коп.

З огляду на викладене, для розгляду заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 про перегляд судових рішень судовий збір у частині майнової вимоги в розмірі не менше 316 грн 68 коп. та не більше 4750 грн 20 коп., повинен бути доплачений і перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030002 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030002, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060)" символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст. ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст. ст. 357, 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявникам строк до 15 січня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема