Справа № 2-28/11
У Х В А Л А

05 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 3 в м. Біла Церква подання Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, в звязку з тим, що він у добровільному порядку не виконує рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказане подання надійшло до суду та передано судді 05.05.2015 року.

В поданні зазначено, що на примусовому виконанні в МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Державний виконавець, 15.11.2011 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів.

Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього, а тому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням суду; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Представник міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, в поданні просили розглянути подання без участі представника МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Суд, розглянувши подання, дослідивши надані додатки, дійшов висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 08.11.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 2-28/2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 29.07.2011 року і до повноліття дитини.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, 15.11.2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та як зазначено в поданні та в даній постанові, копія постанови направлена сторонам. Докази направлення даної постанови сторонам та отримання її сторонами до суду не надано.

З подання МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ вбачається, що боржник аліменти не сплачує. Заборгованість по виконавчому листу, станом на 01.04.2015 року становить 22000 грн. 00 коп.. В поданні зазначено, що на адресу боржника державним виконавцем направлялись неодноразово виклики державного виконавця. Докази направлення викликів державного виконавця боржнику в період часу з листопада місяця 2011 року по квітень місяць 2015 року до суду не надано.

Державним виконавцем були проведені відповідні заходи щодо встановлення майна боржника. Згідно копії акту державного виконавця від 01.02.2015 року встановлено, що згідно перевірки бази даних МРЕВ ДАІ встановлено, що право власності на автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно копії акту державного виконавця від 01.02.2015 року встановлено, що майна, яке належить боржнику та на яке може бути звернуто стягнення у боржника відсутнє.

Згідно з ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", громадянинові, який має паспорт для виїзду за кордон, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього до виконання зобовязань.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" "державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України свободу пересування та право вільно залишати територію України. Суд вважає, що обмеження даного конституційного права є крайньою мірою, яка може бути використана лише тоді, коли всі передбачені законом виконавчі дії не дали позитивного результату щодо стягнення з боржника суми боргу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суду не надано доказів наміру боржника покинути територію держави Україна, доказів про наявність у боржника закордонного паспорту, доказів про те, що ним були оформлені візові документи, які підтверджують факт виїзду його за кордон та доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань. До суду не надано докази того, що боржник викликався до МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ у Київській області чи повідомлявся щодо виникнення заборгованості по сплаті аліментів.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням, органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Виходячи з цього, даний закон передбачає два способи судового обмеження у праві виїзду за кордон - тимчасове затримання чи вилучення паспорту.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

Виходячи з вищезазначеного, використовуючи принцип справедливості, визначений ст. 1 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження" ст.ст. 1, 11, 60, 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5