Справа № 369/678/15 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л.М.
Провадження № 22-ц/780/4643/15 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 20 15.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Верланова С.М.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не зявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, приватний нотаріус Києво -Святошинського районного нотаріального округу Київської області Фоліс Ірина Аркадіївана про визнання договору удаваним правочином, -

в с т а н о в и л а:

у січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір, відповідно до якого сторони домовилися в строк до 25 жовтня 2013 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 441396,97 грн., що еквівалентно 54259 доларів США.

Свої зобов'язання відповідач не виконав та не виготовив необхідну технічну документацію для оформлення позивачем права власності на квартиру.

Позивач просила визнати вказаний договір удаваним правочином, оскільки насправді сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду змінити в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і задовольнити позов.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено попередній договір, відповідно до якого сторони домовилися в строк до 25 жовтня 2013 року укласти основний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 441396,97 грн., що еквівалентно 54259 доларів США.

Грошові кошти позивачем сплачено повністю.

Основний договір між сторонами не укладено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що зобов'язання і права сторін, мета та цілеспрямованість були на укладення у майбутньому саме основного договору купівлі-продажу квартири як об'єкту нерухомого майна тому позивачем не доведено ознак удаваності правочину.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ЦПК України передбачено, що позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення своїх вимог, що має бути доведено належними та допустимими доказами.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Статтею 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому на умовах, передбачених попереднім договором.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений у визначений строк.

Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки.

Отже наслідком укладення попереднього договору є лише укладення договору у майбутньому і тільки на умовах, передбачених попереднім договором, тому цей договір удаваним визнаний бути не може, оскільки це є підміною понятть щодо укладеного правочину з різними предметами (щодо купівлі-продажу квартири є передача предмета, а за договором майнових прав - це лише права на нього).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки укладаючи попередній правочин, забудовник залишив за собою майнові права до прийняття власного рішення щодо їх передачі у майбутньому у відносинах інвестування в будівництво, що фактично між сторонами виникли.

Невиконання таких відносин (відносно прав та обов'язків) щодо укладення основного договору є лише відповідальність для них, встановлена таким договором у формі наслідків. Додатковим доказом укладення саме попереднього договору купівлі-продажу квартири є його нотаріально посвідчена форма, яка не вимагається для договору купівлі-продажу майнових прав.

При цьому форма цього договору повністю відповідає його істотним умовам, притаманним договру купівлі-продажу квартири.

За таких обставин доводи про те, що позивач фактично користується квартирою, уклав договори про надання послуг, що між сторонами укладений акт передачі квартири правового значення для вирішення справи не мають.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді