Суддя Матвієвська Г. В.
Справа № 644/6559/14-ц
Провадження № 2/644/46/15
Справа № 644/6559/14-ц
№ 2/644/46/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Матвієвської Г.В.

при секретарі Нестеренко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить визнати право власності на ? житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові як на частку у спільній сумісній власності подружжя за ОСОБА_3; визнати право власності на 5/12 житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після ОСОБА_3, яка померла 20.06.2013 року та після ОСОБА_4, який помер 19.08.2011 року.

В обгрунтування своїх вимог Позивачка посилалася на те, що 10 листопада 1960 року її свекор, ОСОБА_5 на підставі типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого багатоквартирного будинку набув право власності на ? житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові. На той момент він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, свекрухою Позивачки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.11.1951 р.

ОСОБА_5, свекор Позивачки, помер 11.07.2011 р., доказом цього є свідоцтво про смерть від 13.07.2011 р. №9296. За життя заповіт складено не було.

Згідно з листом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 2629/02-14 від 28.05.2014 р., із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 звернулись спадкоємці першої черги: ОСОБА_2 (син спадкодавця); ОСОБА_4 (син спадкодавця та чоловік позивачки); ОСОБА_3 (дружина спадкодавця та свекруха позивача), додатково подала заяву про те, що майно набуте в період зареєстрованого шлюбу, згідно ст.ст. 60-65 СК України.

В силу ст.60 СК України, у власності ОСОБА_5 на момент смерті знаходилась ? частина житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові. Отже, як вважає Позивачка, після поділу ? частини вищезгаданого будинку між трьома спадкоємцями ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, кожен з них отримує по 1/12 частині зазначеного будинку.

ОСОБА_4, 22.04.1963 р. н. був чоловіком позивачки, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 17.01.1981 р.

Будучи сином померлого ОСОБА_5 (свідоцтво про народження від 07.05.1963 р.), ОСОБА_4 успадкував нарівні з іншими спадкоємцями за законом 1/12 частину житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові. Проте, 19.08.2011 р. ОСОБА_4 помер, не отримавши Свідоцтво про право на спадщину.

Згідно матеріалів спадкової справи щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_1 (дружина спадкодавця) - з заявою про прийняття спадщини; ОСОБА_6 (син спадкодавця) та ОСОБА_7 (дочка спадкодавця) з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.

Отже, на думку Позивачки, право на прийняття 1/12 частини житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові після смерті ОСОБА_4 переходить до неї, як до спадкоємиці першої черги за законом.

Згодом, як вказує Позивачка, 20 червня 2013 року померла її свекруха ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Доказом цього є свідоцтво про смерть від 22.06.2013 р. № 8487.

ОСОБА_3, будучи спадкоємцем 1/12 житлового будинку після смерті ОСОБА_5, подала заяву про прийняття спадщини, але не встигла повністю оформити свої спадкові права та отримати Свідоцтво про право на спадщину.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16.08.2011 р. за № 3-2243. Цим документом заповідач на випадок своєї смерті розпорядилася всім належним їй майном на користь ОСОБА_1, 30.09.1956 р. н., Позивачки по справі. У звязку з ст.60 СК України, ОСОБА_3 належала на праві власності ? житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові.

Відтак, згідно ч.2 ст.1226 ЦК України, вважає Позивачка, ОСОБА_1, як спадкоємець всього майна ОСОБА_3, має право на 4/12 частин вищевказаного житлового будинку.

Підводячи підсумок вищенаведеному, Позивачка зазначає, що має право на житловий будинок №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові в наступних частинах: ? частина: в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (набуто спадкодавицею як спільна сумісна власність подружжя); 1/12 частина: в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (набуто спадкодавицею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5Д.); 1/12 частина: в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Отже, на її думку, ОСОБА_1 має право на ?+1/12+1/12=5/12 частин житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові.

Проте, коли Позивачка звернулась до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено. Державний нотаріус мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_3 за час життя свою частку у спільній сумісній власності подружжя не виділила та свідоцтво про право власності не одержала. Відтак, провести реєстрацію права власності на вищевказану частку будинку на імя померлої не має можливості, тому нотаріус не може визначити обсяг спадкового майна. Позивачці було рекомендовано звернутися до суду.

У судове засідання представник Позивача надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність.

Відповідач до судового засідання надав заяву про визнання позовних вимог.

Третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, представник в судове засідання не прибув, заперечень не надав.

Суд, вивчивши надані заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10 листопада 1960 року ОСОБА_5 на підставі типового договору про надання житлово-будівельному колективу в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого багатоквартирного будинку набув право власності на ? житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові. На той момент він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18.11.1951 р.

ОСОБА_5, помер 11.07.2011 р., доказом цього є свідоцтво про смерть від 13.07.2011 р. №9296. За життя заповіт складено не було.

У ч. 2 ст. 1223 ЦК України вказано: у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з листом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори № 2629/02-14 від 28.05.2014 р., із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 звернулись спадкоємці першої черги: ОСОБА_2; ОСОБА_4; ОСОБА_3, додатково подала заяву про те, що майно набуте в період зареєстрованого шлюбу, згідно ст.ст. 60-65 СК України.

В силу ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, дійсно, у власності ОСОБА_5 на момент смерті знаходилась ? частина житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові.

Відповідно до ч. 2 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, після поділу ? частини вищезгаданого будинку між трьома спадкоємцями - ОСОБА_2; ОСОБА_4; ОСОБА_3, кожен з них отримує по 1/12 частині житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, 22.04.1963 р. н. був чоловіком позивачки, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 17.01.1981 р.

Будучи сином померлого ОСОБА_5 (свідоцтво про народження від 07.05.1963 р.), ОСОБА_4 успадкував нарівні з іншими спадкоємцями за законом 1/12 частину житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові. Проте, 19.08.2011 р. ОСОБА_4 помер, не отримавши Свідоцтво про право на спадщину.

Згідно матеріалів спадкової справи щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлого 19.08.2011 року, до нотаріальної контори звернулись ОСОБА_1 - з заявою про прийняття спадщини за законом; ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з заявами про відмову від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1, підтверджується листом 4 ХДНК від 28.05.2014 року № 2629/02-14.

Отже, право власності на 1/12 частину житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові після смерті ОСОБА_4 переходить в порядку спадкування за законом до ОСОБА_1

20 червня 2013 року померла свекруха Позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Доказом цього є свідоцтво про смерть від 22.06.2013 р. № 8487.

ОСОБА_3, будучи спадкоємцем 1/12 житлового будинку після смерті ОСОБА_5, померла й не встигла оформити свої спадкові права.

Отже, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_3 за законом вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5

Крім того, за життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16.08.2011 р. за № 3-2243. Цим документом заповідач на випадок своєї смерті розпорядилася всім належним їй майном на користь ОСОБА_1, 30.09.1956 р. н., позивача по справі.

Відповідно до листа 4 ХДНК від 28.05.2014 року № 2629/02-14, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої 20.06.2013 року, заведено спадкову справу № 1064/2013 , згідно якої до нотконтори звернулися : 16.12.2013 року ОСОБА_2 із заявою, що права на обовязкову долю немає; 16.12.2013 року ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

У звязку з ст.60 СК України, на момент смерті, крім вищевказаної 1/12 частини житлового будинку, ОСОБА_3 належала на праві власності ? частина житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в м. Харкові.

Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 має право на житловий будинок №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові в наступних частинах: ? частина - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (набуто спадкодавицею як спільна сумісна власність подружжя); 1/12 частина - в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 (набуто спадкодавицею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5Д.); 1/12 частина - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В той же час, нотаріус Четвертої Харківської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, адже ОСОБА_3 за час життя свою частку у спільній сумісній власності подружжя не виділила та свідоцтво про право власності не одержала. Відтак, провести реєстрацію права власності на вищевказану частку будинку на імя померлої не має можливості, тому нотаріус не може визначити обсяг спадкового майна.

З огляду на вищевказане , суд вважає, що позивачами виконані вимоги закону щодо доведення викладених ними обставин, на які вони посилаються, як на підставу позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15,213-215 ЦПК України, ст.ст. 60 СК України, ст.ст. 1223, 1226, 1267-1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування,- задовольнити.

Визнати право власності на ? житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові як на частку у спільній сумісній власності подружжя за ОСОБА_3.

Визнати право власності на 5/12 житлового будинку №256 по вул. Молодіжна в місті Харкові за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після ОСОБА_3, яка померла 20.06.2013 року та після ОСОБА_4, який помер 19.08.2011 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Матвієвська Г.В.