Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/621/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Бубличенко В. П.
УХВАЛА

Іменем України

20.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бубличенко В.П.

суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АгроДар-Україна» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди і позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «АгроДар-Україна» про визнання правочинів недійсними та усунення перешкод у реалізації права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2014 року відмовлено у позові товариства з обмеженою відповідальністю «АгроДар-Україна» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, та у позові ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «АгроДар-Україна» про визнання правочинів недійсними та усунення перешкод у реалізації права власності.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин та підстав заявлених позовних вимог, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання правочинів недійсними та усунення перешкод у реалізації права власності скасувати і ухвалити нове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що договір оренди на земельну ділянку НОМЕР_1 було укладено 30.10.2001 року на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай), вказана в ньому площа земельної ділянки - 4,46 га, є умовною, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю, отриманому на підставі вказаного сертифікату, площа земельної ділянки НОМЕР_1 складає 3,96 га.

У зв'язку з цим акт прийому-передачі вказаної земельної ділянки не складався по причині невизначеності її меж на місцевості під час укладення договору, що призвело до неможливості формування істотних умов договору оренди.

Додаткова угода до вказаного договору була оформлена 23.07.2007 року поза її волею та без її відома.

Після одержання державного акта на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_1 вона бажає розпорядитися нею на власний розсуд, але не має можливості цього зробити за наявності вказаного договору оренди.

Укладений 22.07.2007 року договір оренди земельної ділянки НОМЕР_2, на думку ОСОБА_2, є недійсним у зв'язку з відсутністю на момент укладення договору визначених меж земельної ділянки та обов'язкових умов договору, передбачених статтями 4-6, 11,15,17,19 Закону України «Про оренду землі».

ТОВ «Агродар-Україна» рішення суду не оскаржило.

Про час і місце розгляду справи ТОВ «Агродар-Україна» повідомленоу порядку, встановленому статтею 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 23.04.2013 року поштового відправлення із судовою повісткою, його редставник в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника ТОВ «Агродар-Україна».

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, а також обгрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що передбачених законом підстав для її задоволення немає.

Судом встановлено, що 30.10.2001 року сторони уклали договір оренди земельної ділянки, згідно з яким ОСОБА_2 передала, а ТОВ "Агродар-Україна" прийняло в оренду земельну ділянку НОМЕР_1, що розташована на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, яка належала орендодавцеві на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай).

Договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди землі на території Казарнянської сільської ради Знам'янського відділу земельних ресурсів 25.01.2002 за №786.

Згідно з п.5 цього договору строк дії оренди становить десять років - з 30.10.2001 року по 30.10.2011 року.

Додатковою угодою №1 до договору оренди земельної частки (паю) від 23.07.2007 року договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 30.10.2001 року змінено розмір орендної плати, строк дії договору продовжено до 01.01.2018 року, інші істотні умови договору оренди залишені без змін.

Додаткову угоду зареєстровано у Знам'янському міськрайонному відділі Кіровоградської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис від 10.08.2007 за №218.

Крім того, 23.07.2007 року складено акт прийому-передачі земельної ділянки НОМЕР_1 площею 3,96 га в оренду, у серпні 2013 року виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі.

Згідно з висновком експерта № 271 від 16.09.2013 року при проведенні почеркознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області, призначеної слідчим СВ Знам'янського МВ УМВС України в Кіровоградській області по матеріалам досудового розслідування, підпис в графі орендодавець в акті прийому-передачі земельної ділянки від 23.07.2007 року виконано не ОСОБА_2, а іншою особою.

Оцінюючи вказаний висновок як доказ, суд дійшов обґрунтованого висновку, що акт прийому-передачі земельної ділянки не є істотною умовою договору оренди землі, відсутність якої є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі».

23.07.2007 року сторони також уклали договір оренди землі, згідно з яким ОСОБА_2 передала, а ТОВ "АгроДар-Україна" прийняло в оренду земельну ділянку НОМЕР_2 площею 3,96 га, що розташована на території Казарнянської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3.

Договір зареєстрований у Знам'янському районному відділі Державного підприємства «Кіровоградська регіональна філія центру Державного земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у книзі реєстрації договорів вчинено запис від 15.08.2007 за №338.

Строк закінчення дії договору згідно з п.8 цього договору - 01.01.2018 року.

Посилаючись у позовній заяві і апеляційний скарзі на невідповідність укладених договорів оренди положенням статей 4-6, 11,15,17,19 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_2 не зазначає, відсутність яких саме істотних умов договору є підставою для визнання його недійсним.

Щодо позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі з тих підстав, що ОСОБА_2 особисто не підписувала зазначені договори і нікого на це не уповноважувала, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вони не підтверджуються доказами.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Судом було роз'яснено положення ст.ст.10, 60 ЦПК України щодо права на призначення та проведення почеркознавчої експертизи, проте ОСОБА_2 не заявила клопотання про проведення експертизи.

Суд правильно встановив обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не ґрунтуються на доказах, тому не підлягають задоволенню.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 грудня 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді