БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1626/15-ц
Провадження № 2/497/540/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семанівої Ю.В.,

за участю секретаря Стоянової І.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким:

- визнати за ним право власності на житловий будинок, належний його діду ОСОБА_2, який помер 29.12.2001 року, розташований за адресою: вул. Фонтанна, буд. № 1, с. Табаки, Болградського району Одеської області ;

- встановити факт родинних відносин між його дідом, ОСОБА_2, померлим, 29.12.2001 року та його батьком, ОСОБА_3, померлим 30.11.1982 року;

- встановити факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 та ним, ОСОБА_1, позивачем по справі, сином ОСОБА_3, онуком ОСОБА_2.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він, як спадкоємець за законом, після смерті свого діда, ОСОБА_2, померлого 29.12.2001 року, відкриту внаслідок його смерті спадщину прийняв своєчасно, оскільки фактично проживав в указаному домоволодінні, але своє право на неї, в тому числі і на домоволодіння по вул. Фонтанна, № 1, с. Табаки, Болградського району Одеської області, оформити не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на це домоволодіння, яке є частиною прийнятого ним спадку. Стверджував, що ОСОБА_2 був єдиним членом двору, по типу, станом на 14.04.1991року, робочого. При житті померлий не розпорядився належним йому на день смерті майном. До складу цього майна входив і вказаний вище житловий будинок, з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Право власності померлим, при житті, на це домоволодіння, оформлено не було і на цей час, оформити його за ним можливості немає в зв'язку з його смертю. Із-за цього він не може одержати в нотаріальній конторі документи, про своє право на це спадкове майно, незважаючи на те, що як спадкоємець по закону прийняв відкритий спадок своєчасно.

Свої родинні відносини з померлим він не може підтвердити наявними в нього документами із-за допущених помилок в написанні прізвищ діда та батька в них.

Позивач в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином, про що в справі є відповідні докази (а.с.38,40, 41-42, 47). В позовній заяві, зазначив клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с.4).

Відповідач Табаківська сільська рада Болградського району Одеської області, в судове засідання свого представника не направив, однак позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, про що подав письмову заяву (а.с.48).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За вимогами ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 1 по вулиці Фонтанна в с. Табаки Болградського району Одеської області на праві власності відносилось до суспільної групи робочий двір. Станом на 14 квітня 1991 року до складу робочого двору входив голова ОСОБА_4 (а.с.7).

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема відповідно до Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженої з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Вказана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

В свою чергу, погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до положень нормативно-правових актів, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме: Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 27 червня 1972 року, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_5 СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26, суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Господарства «пенсіонерів», які не мають працюючих членів сім'ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України по цивільній справі №6-145цс13 Порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських (селищних) радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_4 проживав за адресою за адресою: будинок № 1 по вулиці Фонтанна в с. Табаки Болградського району Одеської області та був головою робочого двору, що підтверджується записами в погосподарській книзі виконавчого комітету Табаківської сільської ради за №800 (а.с.7).

Таким чином, за змістом указаних норм, правової позиції Верховного Суду України, господарство за адресою: вул. Фонтанна, 1, с. Табаки, Болградський район, Одеська область станом на 1990 - 1991 рік відносилося до суспільної групи відповідно робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників.

З огляду на це, суд вважає, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась на назване господарства.

Зазначені правовідносини регламентуються чинними на час їх виникнення ст. 101 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за змістом якої особиста праця є підставою законного набуття права власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірне домоволодіння належить померлому, як єдиному члену колгоспного двору, т. я. він є майном цього двору, внесений в лицьовий рахунок, відкритий на цей двір в сільській ОСОБА_5, та придбаний на кошти померлого, як члена цього двору, до 14.04.1991р. .

Судом встановлено, що 29.12.2001 року помер ОСОБА_2, дід позивача, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-ЖД № 271160 (а.с.18).

Внаслідок його смерті по місцю постійного проживання яким є с. Табаки Болградського району Одеської області відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами № 1 по вулиці Фонтанна в с. Табаки Болградського району Одеської області, що передбачено ст.524,525,526 ЦК України 1963 року.

Вказану спадщину прийняв шляхом вступу в управління і володіння цим майном, т. я. був зареєстрований і постійно проживав зі спадкодавцем в одному домоволодінні на день його смерті позивач ОСОБА_1, який є його онуком, т. я. батько позивача і син померлого, ОСОБА_3, помер ще 30.11.1982 року, що підтверджується довідками Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.6) та не суперечить вимогам ст. 529 ЦК України 1963 року.

Відповідно до ч.2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року).

Державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області 09.06.2015 року було відмовлено позивачу в оформленні спадку, відкритого внаслідок смерті його діда, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок № 1 по вул. Фонтанна в с. Табаки, Болградського району, Одеської області (а.с.5).

Викладене підтверджується також:

- технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Фонтанна, № 1, с. Табаки, Болградського району, Одеської області від 29 листопада 2008 року (а.с.27-29). Згідно з технічним паспортом на житловий будинок розташований за адресою: вул. Фонтанна, 1, с. Табаки, Болградський район, Одеська область, відповідне домогосподарство складається з жилого будинку літ. «А», сарая літ. «Б, В», сарай літ. «Г», кухня літ. «Д», вбиральня «Е», житлова 114, 9 кв.м., гараж Б,К, сарай В, Е, Ж, Л, М, вбиральня літ. «Д», №1-9 дворові споруди.

- постановою державного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 09.06.2015 року№ 1085/02-31 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 1 по вул. Фонтанна, с. Табаки, Болградський район Одеської області (а.с.5)

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто домоволодіння та господарські будівлі за адресою: вул. Фонтанна, 1, с. Табаки, Болградський район, Одеська область.

За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судом встановлено також, що позивач є онуком померлого ОСОБА_2 та сином померлого ОСОБА_3.

Підтвердити свої родинні відносини з померлими документально позивач не може, т. я.:

- в свідоцтві про народження позивача, його прізвище та прізвище батька зазначене як «Хаджиогло» (а.с.9),

- прізвище його діда в його свідоцтві про народження та в свідоцтві про смерть вказане як "Хаджиоглов" (а.с.14),

тобто, мають місце розбіжності в написанні прізвища померлого діда та поивача.

В зв'язку з цим у позивача виникла потреба в судовому порядку встановити факт родинних відносин:

- між позивачем та його померлим дідом, ОСОБА_2,

-між померлим батьком, ОСОБА_3 та померлим дідом, ОСОБА_2.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України.

Факт родинних відносин позивача з померлими підтверджується:

- довідками Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області № 429 від 02.06.2015 року та від 04.06.2015 року (а.с.6);

- свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії І-АГ № 618882 від 24.11.1969 року виданого Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 100, в якому зазначено, що його батьком є ОСОБА_6, матірю ОСОБА_7 (а.с.9);

- свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_3 серії ЯК № 057575 від 06.05.1953 року виданого Болградським РАЦС Ізмаїльської області на підставі актового запису № 144, в якому зазначено, що його батьком є ОСОБА_4., матірю ОСОБА_8 (а.с.11);

- свідоцтвом про народження діда позивача ОСОБА_2 серії ЯТ № 744170 від 19.01.1920 року виданого Болградським РАЦС Ізмаїльської області на підставі актового запису № 10 (а.с.14);

- свідоцтвом про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_10, серії ЯС №430709 від 17.12.1949 року (а.с.16);

- актовим записом про смерть батька позивача ОСОБА_3, померлого 30.11.1982 року, № 77 від 01.12.1982 року виданого Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.21);

- актовим записом про смерть діда позивача ОСОБА_2, померлого 29.12.2001 року року, № 49 від 31.12.2001 року виданого Табаківською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.18).

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.529, 548, 549 УК України (в редакції 1963 року), ст. 12 Закону України «Про власність», ст.ст. 182, 328, 1216-1218, 1261, 1266, 1268,1297 ЦК України ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 131, 208, 209, 197 п.2, 212-215, 256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Табаківської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності та встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, померлий 30.11.1982 року в с. Табаки Болградського району Одеської області, є рідним сином ОСОБА_2 померлого 29.12.2001 року.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є онуком ОСОБА_2, померлого 29.12.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами за адресою: вул. Фонтанна, № 1, с. Табаки, Болградського району, Одеської області, як за спадкоємцем за законом після смерті його діда ОСОБА_2, померлого 29.12.2001 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В.Семаніва