Справа № 310/4482/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Бердянської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням у якому зазначив, що на протязі багатьох років він проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 у кімнаті АДРЕСА_1. Вони разом проживали та вели спільне господарство до 2014 року. Після смерті ОСОБА_2 він залишився проживати в кімнаті один. У 2015 році він звернувся до житлово-експлуатаційної контори та міграційної служби із заявою про реєстрацію його місця проживання в спірній кімнаті, але йому відмовили. Вважав, що він набув право користування цим житловим приміщенням, тому просив визнати за ним право користування кімнатою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Представник Бердянської міської ради в судове засідання не з'явився без поважних причин, про слухання справи повідомлений належним чином.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 65 ЖК України встановлено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно довідки КП «Житловсервіс-2А» №281 від 22.05.2015 року будинок АДРЕСА_1 є гуртожитком і знаходиться на балансі та обслуговуванні КП БМР «Житлосервіс-2А» (а.с.26).

За повідомленням КП «Житлосервіс-2А» в кімнаті АДРЕСА_1 проживала наймач ОСОБА_2, яка була зареєстрована в ньому з 29.04.1993 року по 12.11.2014 року. Знята з реєстрації у зв'язку зі смертю (а/з №1704 від 13.11.2014 року). На теперішній час у зазначеній кімнаті ніхто не зареєстрований (а.с.26).

Поясненнями свідка ОСОБА_3 та письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.28), ОСОБА_5 (а.с.31) встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав у кімнаті АДРЕСА_1 починаючи з 2007 року разом з ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що на момент вселення позивача у спірну квартиру в ній проживала та була прописана ОСОБА_2.

Крім того, поясненнями свідка ОСОБА_6, ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 вселився у спірне житлове приміщення за згодою наймача ОСОБА_2, де постійно проживав з останньою з 2007 року та вів з нею спільне господарство. Пояснення свідків співвідносяться з іншими доказами по справі та підтверджують пояснення позивача.

За змістом ст. ст. 64, 65 ЖК України за особою, яка проживає у наймача жилого приміщення як член його сім'ї, не може бути визнано право користування цим приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням.

У відповідності до інформації, яка надійшла від Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області та Комунального підприємства з технічної інвентаризації Бердянської міської ради №155 від 22.05.2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відносно права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно відсутні (а.с.23,27).

Таким чином, судом встановлено, що позивач вселився у спірне житлове приміщення за згодою наймача ОСОБА_2, де він постійно проживав на протязі довгого часу, як член сім'ї наймача та вів з ним спільне господарство. Під час слухання справи не встановлено, що при вселенні між позивачем та ОСОБА_2 було укладено угоду про порядок користування жилим приміщенням.

За таких обставин вимоги позивача про визнання за ним право користування кімнатою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 64, 65 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя