Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Руденківської сільської ради та виконавчого комітету Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея Миколи Андрійовича про поновлення процесуального строку, визнання рішення виконкому та свідоцтв про право на спадщину і власності частково недійсними, продовження строку для прийняття спадщини, визнання права власності

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 08 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із указаним позовом, який у подальшому ОСОБА_3 доповнив, а ОСОБА_4 від позовних вимог відмовилася, у зв'язку з чим ухвалою суду від 17 березня 2014 року провадження у справі у частині її позовних вимог закрито.

ОСОБА_3 обґрунтовував вимоги тим, що його батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі з 1979 року та за спільні кошти збудували житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 у який вселилися та проживали до своєї смерті, тому він є їх власністю у рівних долях. Після смерті батька - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 року він, позивач, будучи неповнолітнім, та його мати ОСОБА_8 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняли спадщину у рівних частках, тобто по 1/4 частці кожен. Разом з тим, спадковий будинок повністю оформлено на ім'я матері, що порушує його права.

14 лютого 2008 року мати зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та заповіла будинок у рівних частинах йому, позивачу, й відповідачу. Після смерті ОСОБА_9 її чоловік ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 року оформив спадщину на Ѕ частку спірного будинку, тоді як частка відповідача має бути меншою з урахуванням його, позивача, права на 1/4 частку після батька.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_3 просив поновити строк для звернення з позовом, визнати будинок по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та

ОСОБА_8; визнати право власності на будинок по Ѕ частці за кожним із подружжя; встановити факт прийняття ним ј частки спадщини після смерті батька; надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька; визнати, що померлій ОСОБА_8 належало 3/4 будинку з господарськими будівлями; визнати рішення виконавчого комітету, свідоцтво про право власності на жилий будинок на ім'я матері ОСОБА_8, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_5 та реєстрацію за ними права власності незаконними, скасувати державну реєстрацію. Визнати за ним, позивачем, право власності на 5/8 часток будинку по АДРЕСА_1 та на 1/2 частку автомобіля ВАЗ-21099, 2002 року випуску.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 у частині визнання за ним права власності на 1/2 частку легкового автомобіля ВАЗ-21099, 2002 року випуску, залишено без розгляду.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2014 року в іншій частині позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 у вигляді 1/4 частини будинку по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 від 28 березня 2008 року, видане на ім'я ОСОБА_8 виконавчим комітетом Руденківської сільської ради на підставі рішення від 19 лютого 2008 року № 2 у частині визначення частки, яка їй належить, замість частки у розмірі 1/1 визначено частку як 3/4.

Визнано недійсним у частині зазначення частки спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_5 01 серпня 2013 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку домоволодіння у АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 08 липня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності у порядку спадкування за заповітом після смерті матері на 3/8 частки житлового будинку та ухвалено в цій частині нове рішення.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_10, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що архівна довідка Новосанжарської районної державної адміністрації від 17 вересня 2013 року № 01-29/107 підтверджує, що рішенням виконавчого комітету Руденківської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області № 7/35 від 21 липня 1983 року ОСОБА_8 надано дозвіл на будівництво жилого будинку (Т. 1, а. с. 109).

У рішенні виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 19 лютого 2008 року № 2 зазначено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1983 році (Т. 1, а. с. 10).

Батьки позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - перебували у зареєстрованому шлюбі із 04 серпня 1979 року (Т. 1, а. с. 6). ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_7 помер.

За довідкою виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 31 жовтня 2012 року № 02-14/1530 ОСОБА_7 постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 Новосанжарського району Полтавської області. Крім нього за цією адресою на момент смерті ОСОБА_7 були зареєстровані та проживали ОСОБА_8 (дружина) та ОСОБА_3 (син), ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1, а. с. 15).

На підставі рішення виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 19 лютого 2008 року № 2 ОСОБА_8 оформила право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 на себе із отриманням свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 березня 2008 року (Т. 1, а. с. 16).

14 лютого 2008 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 померла та залишила заповіт від 13 січня 2011 року, за яким будинок по АДРЕСА_1 із господарськими будівлями та спорудами заповіла сину ОСОБА_3 та чоловіку ОСОБА_5 у рівних частинах (Т. 1, а. с. 79).

01 серпня 2013 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку із господарськими будівлями по АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 77, 78).

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Норми ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України (діяли на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 визначають, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Встановивши ті обставини, що неповнолітній син померлого 3 листопада 1991 року спадкодавця ОСОБА_7 - позивач ОСОБА_3 на момент смерті батька був зареєстрований та проживав за місцем відкриття спадщини, суди дійшли вірного висновку про те, що такі дії свідчать про прийняття ним спадщини після смерті батька.

Правильним є висновок про те, що з урахуванням дії положень ст. ст. 22, 28 КпШС Української РСР про режим сумісної власності подружжя на майно, набуте у шлюбі, після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на Ѕ частку будинку по АДРЕСА_1, яку по ј частці успадкували дружина ОСОБА_8 та син ОСОБА_3

Встановлено, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті матері, а ОСОБА_10 після смерті дружини шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріальної контори.

У зв'язку з цим суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на ѕ частки будинку, які за заповітом успадкували син ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_10 у рівних частках, тобто по 3/8 частки кожен.

Норми матеріального права судами застосовано правильно, процесуальних порушень не вбачається.

Доводи касаційної скарги про те, що розгляд заявлених позовних вимог є неможливим без оскарження заповіту відхиляються з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Складений ОСОБА_8 заповіт від 13 січня 2011 року не містить визначення частки спадкодавця у праві власності на будинок, що заповідається. За наслідками розгляду спору про її розмір встановлено, що ОСОБА_8 на момент її смерті належали ѕ частки будинку по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями, які й поділено між спадкоємцями у рівних частинах згідно волі спадкодавця за заповітом.

Щодо доводів касаційної скарги про вирішення судами тотожних спорів між тими самими сторонами й з тих самих підстав, необхідно зазначити таке.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як вбачається із рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 жовтня 2012 року, рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 грудня 2012 року, заявляючи вимоги про право на будинок у порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 не порушував питання щодо правовстановлюючих документів матері, отриманих нею при оформленні права власності на будинок. Тобто, такі вимоги не заявлялися та не розглядалися у сукупності з іншими, що свідчить про зміну підстав і предмета при зверненні із позовом у справі, що переглядається.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 квітня 2013 року, залишеними буз змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 червня 2013 року, відмовлено у позові ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішення виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 19 лютого 2008 року № 2, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 березня 2008 року, виданого на ім'я

ОСОБА_8, заявленому з підстав належності позивачу частки у праві на будинок як члену колгоспного двору, що також за складовими елементами не є тотожним до заявленого ОСОБА_3 позову, який розглядається.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 червня 2014 року у залишеній без змін апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Полтавської області від 08 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко