Справа № 344/6127/15-ц
Провадження № 2/344/2850/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відсотків,-

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відсотків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2014 року був внесений депозит у сумі 10 000 доларів США строком на три місяці з виплатою процентів в кінці терміну згідно депозитного договору. Після закінчення строку договору позивач неодноразово звертався до відповідача про повернення депозиту та відсотків, проте відповідачем було сплачено лише частину відсотків у сумі 89,00 доларів США. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 10 000,00 доларів США за договором та відсотки у сумі 150,00 доларів США.

Ухвалою від 22 червня 2015 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач у судове засідання не прибув, проте надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк», Банком, та ОСОБА_1, Вкладником, був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються» № F-USD-2311/3, згідно п. 1.1 якого Банк приймає від Вкладника початкову суму вкладу в розмірі, визначеному п. 2.3 цього Договору, та зобов'язується виплачувати Вкладникові вклад та нараховані проценти по вкладу на умовах, установлених цим договором.

Пунктом 2 укладеного договору встановлені наступні умови вкладу: початкова сума та валюта вкладу - 10 000,00 доларів США, процентна ставка річних - 12 %, термін повернення вкладу - 03 березня 2015 року (а.с. 5).

03 червня 2013 року між позивачем та відповідачем укладений договір банківського рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 7).

Внесення позивачем коштів за укладеним договором банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються» № F-USD-2311/3 підтверджується валютним меморіальним ордером № 484 від 03.12.2014 року (а.с. 9).

Випискою по особовому рахунку позивача підтверджується, що позивачу виплачені відсотки на загальну суму 89,00 доларів США (а.с. 11).

ОСОБА_1 03.03.2015 року, 23.03.2015 року звертався до відповідача з заявою про повернення депозиту та нарахованих відсотків (а.с. 3-4).

07.04.2015 року постановою Правління Національного банку України № 217 Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних у зв'язку з чим рішенням № 70 від 07.04.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 08.04.2015 року розпочату процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» із ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації (а.с. 28-30).

Наведені фактичні обставини справи підтверджені документально та ставити під сумніви які суд не вбачає підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За правилами ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року, зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 Цивільного кодексу України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

03.03.2015 року позивач звертався до відповідача з заявою про повернення депозиту, проте відповідач на претензію позивача не відреагував та кошти не повернув.

Зарахування грошових коштів, належних позивачу, на поточний рахунок без надання реальної можливості отримання цих коштів не може вважатись належним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

П 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516, передбачено, що Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті чи в національній валюті.

Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення позивачу суми вкладу за укладеним договором має бути виконано у валюті вкладу: доларах США, що не суперечить законодавству.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI, який є спеціальним законом, що регулює такі правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 вказаного Закону, тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Судом встановлено, що 07.04.2015 року постановою Правління Національного банку України № 217 Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних у зв'язку з чим рішенням № 70 від 07.04.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 08.04.2015 року розпочату процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» із ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно із п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Таким чином, судом встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань відповідно до умов укладеного договору банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються» № F-USD-2311/3 від 03.12.2014, що спричинило його істотне порушення, тим самим позбавило вкладника права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, відповідач після закінчення строку дії договору банківського вкладу на вимогу позивача (у березні 2015 року), ще до введення у Банку тимчасової адміністрації (08 квітня 2015 року) не повернув йому внесені ним у Банк кошти, які з 04 березня 2015 року вже знаходились на рахунку позивача, а тому для поновлення вказаного права позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу у сумі 10 00,90 доларів США підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача відсотків за ставкою 12,00 % річних за користування коштами вкладу у сумі 150,00 доларів США, оскільки відповідач частково виплатив відсотки позивачу у сумі 89,00 доларів США.

Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відсотків підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору.

Оскільки з 08.04.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Украгазпромбанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, підстав для стягнення судового збору немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 36, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст.ст. 16, 509, 611, 625, 629, 1058, 1060 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 45, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів шляхом повернення банківського вкладу (депозиту) та відсотків - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) «Свята наближаються» № F-USD-2311/3 від 03.12.2014 року у сумі 10 000,00 доларів США (десять тисяч доларів США 00 центів), відсотки у сумі 150,00 доларів США (сто п'ятдесят доларів США 00 центів), усього на загальну суму 10 150,00 доларів США (десять тисяч сто п'ятдесят доларів США 00 центів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко