30 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Євграфової Є.П., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного інституту по проектуванню підприємства гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Державного інституту по проектуванню підприємства гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він володіє авторським свідоцтвом від 30 грудня 1984 НОМЕР_1 у відповідності до чинного законодавства України у сфері охорони прав на об'єкти інтелектуальної власності та патентом від 25 липня 1994 року НОМЕР_2 щодо експлуатації стволових дверей за двома незалежними формулами: «ІНФОРМАЦІЯ_1». З метою безкоштовного користування винаходом позивача, та нарощування об'єму за його використання на ПАТ «Євраз Суха Балка», а також інших шахтах Кривбасу в їх кресленні
Н 327-7000СБ, «Кривбаспроек» зробив певну підробку його інтелектуальної власності на промисловий зразок. У зв'язку з тим, що відповідний промисловий зразок «Кривбаспроекту» Н 327-7000СБ не відповідає умовам патентоспроможності, визначеним п. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» та ч. 1 ст. 461 ЦК України, а саме, не є новим і не є придатним для набуття прав інтелектуальної власності на нього, оскільки сукупність його суттєвих ознак, які представлені на зображеннях відповідних виробів, їх зовнішнього вигляду, не засвідчене патентом і не були загальнодоступними до дати подання ним заявки на реєстрацію відповідного патенту. Тому позивач просив визнати креслення Н 327-7000СБ на промисловий зразок Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» недійсним та таким, що не відповідає умовам патентоспроможності визначеним Законом.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Державного інституту по проектуванню підприємства гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із відсутності предмету спору.

Статтею 3 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st3> передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судами встановлено, що 30 грудня1984 року ОСОБА_4 отримав авторське свідоцтво СРСР НОМЕР_1 щодо експлуатації стволових дверей за двома незалежними формулами: «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Постанови

від 23 грудня 1993 року № 3769-ХІІ «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та набранням чинності Закону України «Про охорону прав та винаходи і корисні моделі», позивачем було отримано патент України на винахід НОМЕР_2 замість вищевказаного авторського свідоцтва СРСР.

Статтею 469 ЦК України визначено, що права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» дія патенту на промисловий зразок припиняється у разі несплати у встановлений строк річного збору за підтримання його чинності. Річний збір сплачується за кожний рік дії патенту, рахуючи від дати подання заявки. Документ про першу сплату зазначеного збору має надійти до Установи одночасно з документом про сплату збору за видачу патенту. Документ про сплату збору за кожний наступний рік має надійти до Установи до кінця поточного року, за умови сплати збору протягом двох останніх його місяців. Річний збір за підтримання чинності патенту може бути сплачено, а документ про його сплату - надійти до Установи протягом шести місяців після встановленого строку. У цьому разі розмір річного збору збільшується на 50 відсотків. Дія патенту припиняється з першого дня року, за який збір не сплачено.

Як встановлено судами, згідно офіційного бюлетеня № 3 Державного департаменту інтелектуальної власності «Промислова власність» за 2000 рік, дію патенту НОМЕР_2 припинено з 30 грудня 1998 року, у зв'язку з несплатою збору.

Таким чином, вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи, дали їм належну правову оцінку та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем на надано доказів дії свого патенту на час розгляду справи.

Крім того, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку, оскільки креслення Н 327-7000СБ на промисловий зразок Державного інституту по проектуванню підприємств гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» не є правочином в розумінні параграфу 2 глави 16 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 1 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного інституту по проектуванню підприємства гірничорудної промисловості «Кривбаспроект» про визнання недійсним винаходу на промисловий зразок залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Ю.Г. Іваненко