Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумов С.В.,

при секретарі Слакві Марчук Н.В.,

прокурора Колеснік К.М.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом прокурора Гощанського району в інтересах територіальної громади в особі Фінансового управління Рівненської міської ради центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -

В с т а н о в и в:

Прокурор Гощанського району в інтересах територіальної громади в особі Фінансового управління Рівненської міської ради центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь управління охорони здоров?я Рівненської міської ради для перерахування Рівненській центральній міській лікарні витрати закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 4 918 грн. 00 коп., та стягнути судові витрати у розмірі 243.60 грн. на користь держави.

В обґрунтування позову вказав, що під час досудового розслідування факту вчинення кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0000006 від 28.12.2012р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обвинувальний акт у якому направлений для розгляду до Гощанського районного суду встановлено, 18.06.2010р. ОСОБА_1, приблизно 16 години 35 хвилин, згідно рейсу № 1426 по маршруту «Рівне АС - Гоща АС- Мнишин ч/з Дорогобуж», керуючи мікроавтобусом «ОСОБА_2 - 611 Д» р.н. НОМЕР_1, рухаючись в с. Подоляни в напрямку с. Дорогобуж, здійснював перевезення пасажирів. Проїжджаючи по вулиці Набережна в с. Подоляни Гощанського району, на ділянці між електроопорами № 107-108, ОСОБА_1 під час руху на мікроавтобусі помітив велосипедиста ОСОБА_3, яка рухалася по проїзній частині вулиці йому на зустріч. Після чого, ОСОБА_4, під час здійснення маневру зустрічного роз'їзду не дотримуючись безпечного інтервалу допустив контактування з виступаючою частиною сапи, яку ОСОБА_3 перевозила на кермі велосипеда, притримуючи її руками, від чого остання, не втримала рівноваги, та впала на землю. В результаті дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми - важкої відкритої черепно-мозкової травми, перелому основи та склепіння черепа, забою головного мозку важкого ступеня, субарахноїдально - паренхіиматозного крововиливу лівої гемісфери головного мозку з проривом в шлуночкові систему, отогематоліквореї справа, гемосинусу гайморових та решітчастих пазух, перелому верхньої щелепи справа по ОСОБА_5 П без порушення прикусу, забійних ран м'яких тканин голови, підборіддя; закритої тупої травми грудної клітки, забою легень; перелому ліктьового паростка ліктьової кістки справа без зміщення, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 182 від 14.12.2011р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя.

В прямому безпосередньому причинному зв'язку між виникненням дорожньо - транспортної пригоди та отриманими ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями є порушення водієм ОСОБА_1 пункту 12.3 розділу № 12 Правил дорожнього руху України, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке виразилось в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Рівненській центральній міській лікарні з 18.06.2010р. по 28.07.2010р. в відділенні анестезіологічної та інтенсивної терапії та в нейрохірургічному відділенні, і витрати на її лікування становлять 4 918 грн. 00 коп.

Вироком Гощанського районного суду від 27.03.2014р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі звільнено на підставі п. «в» ст.ст. 1, 6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Предявлений прокуратурою району цивільний позов, направлений до суду разом з обвинувальним актом, вироком Гощанського районного суду від 27.03.2014р. задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес», на користь Центральної міської лікарні заподіяну матеріальну шкоду у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 в розмірі 4 918, 00 грн.

Однак, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27.05.2014р., задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес», змінено вирок Гощанського районного суду від 27.03.2014р. в частині вирішення цивільного позову, відмовлено в задоволені позову прокурора.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив щодо його задоволення.

Заслухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке виразилось в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні в Рівненській центральній міській лікарні з 18.06.2010р. по 28.07.2010р. в відділенні анестезіологічної та інтенсивної терапії та в нейрохірургічному відділенні, і витрати на її лікування становлять 4 918 грн. 00 коп.

Вироком Гощанського районного суду від 27.03.2014р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі звільнено на підставі п. «в» ст.ст. 1, 6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Оскільки фінансування закладів охорони здоровя, зокрема лікарні здійснюється з Державного бюджету України, вбачається порушення державних інтересів. Фінансування центральної міської лікарні виконавчого комітету Рівненської міської ради Рівненської області проводиться Фінансовим управлінням Рівненської міської ради з міського бюджету, що є частиною Державного бюджету України, а тому витрачені закладом охорони здоровя кошти на лікування потерпілої ОСОБА_3 необхідно стягнути на відповідний рахунок фінансового управління Рівненської міської ради.

Невідшкодування в добровільному порядку винним витрат на стаціонарне лікування потерпілої погіршує фінансове становище бюджету Рівненської міської ради та Рівненської обласної ради, що в свою чергу негативно впливає на фінансування Рівненської центральної міської лікарні та Комунального закладу «Рівненська обласна клінічна лікарня».

Предявлений прокуратурою району цивільний позов, направлений до суду разом з обвинувальним актом, вироком Гощанського районного суду від 27.03.2014р. задоволено частково, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес», на користь Центральної міської лікарні заподіяну матеріальну шкоду у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_3 в розмірі 4 918, 00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27.05.2014р., задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія Брокбізнес», змінено вирок Гощанського районного суду від 27.03.2014р. в частині вирішення цивільного позову, відмовлено в задоволені позову прокурора.

Допитана в судовому засіданні головний бухгалтер центральної міської лікарні ОСОБА_6 суду пояснила, що в цілому по лікарні середня заробітна плата, згідно розрахунку становить 3 956 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993р. № 545 «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова школа, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, повязана з лікуванням потерпілого.

Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладено обовязки представництва інтересів держави в суді.

Згідно ст. 36-1 «Про прокуратуру», підставою представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень економічних політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних чи юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Із відповідача на користь управління охорони здоров?я Рівненської міської ради для перерахування Рівненській центральній міській лікарні підлягають стягненню витрати закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 4 918 грн. 00 коп.

Судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь управління охорони здоров?я Рівненської міської ради для перерахування Рівненській центральній міській лікарні (р/р 000 в ГУДКСУ в Рівненській області, МФО 833017, отримувач УК у м. Рівне 24060300, код 38012714) витрати закладу охорони здоров?я на стаціонарне лікування потерпілої від злочину в сумі 4 918 (чотири тисячі дев"ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп. Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Повідомити сторін, що із повним рішенням суду вони зможуть ознайомитись та отримати копію рішення 15 червня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненськи міський суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов