Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1848/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М. М.
Категорія - спори про відшкодування шкоди
Доповідач Сукач Т. О.
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Дуковського О.Л.

Мурашка С.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія « Брокбізнес» про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути :

- з ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» на його користь 6 201,77 грн. матеріальної шкоди, 269,50 грн. збитків від інфляції, 48,93 грн. 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання та 192,03 грн. на відшкодування судових витрат;

- з ОСОБА_4 1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, 51,57 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 529,25 грн.витрат на правову допомогу.

Представник ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому ст. 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки і копії апеляційної скарги. Від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у відсутності представника страхової компанії. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності представника ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес».

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника, ОСОБА_5, які підтримували доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу представника ОСОБА_4, адвоката Дворника О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 квітня 2014 року між ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» і ОСОБА_4 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/8542761), предметом якого є відшкодування шкоди, завданої третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участі забезпеченого ТЗ і внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). За цим договором забезпеченим ТЗ є автомобіль «УАЗ-330301», реєстраційний номер НОМЕР_2. Строк дії договору з 02.04.2014 року по 01.04.2015 року. Ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров'ю-100 000 грн., за шкоду, завдану майну - 50 000 грн. Франшиза - 500 грн. (а.с.56).

Цивільно-правова відповідальності власника автомобіля Volksvagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 застрахована у страховій компанії «Провідна» (а.с.59).

26 червня 2014 року близько 21 години в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volksvagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «УАЗ-330301», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок якої автомобіль, що належить позивачу було пошкоджено.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася за участю лише забезпечених транспортних засобів, за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відповідності до п. 33.2. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с.8).

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 подали до ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» відповідні заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.57-60).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 193 від 14.07. 2014 року, виконаного експертом ОСОБА_7, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volksvagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 без врахування втрати товарного вигляду складає 6 702,77 грн. (а.с.63-67).

Листом від 01.10.2014 № 1733-11 ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» повідомила позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що повідомлення встановленого МТСБУ зразка (Європротокол) складено всупереч п. 32.2 ст.32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за відсутності згоди учасників ДТП щодо обставин її скоєння. (а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача, пред'явлені до ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» і ОСОБА_4, не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 цього Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (п. 22.1. Закону).

Відповідно до п. 37.1.3. ст. 37 вказаного Закону підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, своїх обов'язків визначених цим законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Судом з'ясовано, що повідомлення про дорожньо-транспортну подію (Європротокол) не містить обов'язкові реквізити, які встановлені Інструкцією для заповнення такого повідомлення. На схемі пригоди відсутнє місце розташування транспортних засобів на момент зіткнення, відсутні назви вулиць та доріг, дорожні знаки, що не дає можливості встановити точне місце ДТП, учасники ДТП не досягли згоди щодо обставин скоєння ДТП, повідомлення про подію було складено після того як транспортні засоби залишили місце пригоди.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вражає, що страхова компанія обґрунтовано відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування в розмірі 6 201,77 грн.

Оскільки позивачем не надано належних доказів, що спростовували б доводи страхової компанії, то суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес».

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що 08.01.2015 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог та просив стягнути матеріальну шкоду в розмірі 6 201,77 грн. із ПрАТ ««Страхова компанія «Брокбізнес» та 1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди із ОСОБА_4(а.с.18-23).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У правовій позиції, що була висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс12, яка згідно ст. 3607 ЦПК України є обов'язковою для судів, зазначено, що у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

На порушення вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів (ст.ст.58,59 ЦПК України) на підтвердження доводів про те, що ДТП, яка сталася 26 червня 2014 року в селищі Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль, та у зв'язку з цим йому (позивачеві) завдано моральної шкоди, сталася з вини ОСОБА_4

За таких обставин правильним є висновок суду про недоведеність позивачем вимог про відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги позивача не містять правових підстав для скасування рішення суду.

Ухвалюючи рішення суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи, на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і зал вишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12 травня 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді