Провадження № 2/202/604/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2013 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 26.12.2005 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6828323, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 13,20 % на рік з кінцевим терміном повернення , який співпадає зі строком дії картки. Вимоги до відповідача, що випливають із вказаного кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки. Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 06.08.2013 року у розмірі 14048,13 доларів США., яка складається з: 4901,76 доларів США - заборгованість за кредитом, 9146,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом. Просили стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 6828323 від 26.12.2005 року у розмірі 12796,57 доларів США, що еквівалентно 112286,70 грн., судові витрати, стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_1 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Суду пояснив, що відповідачем було підписано договір № 6828323 від 26.12.2005 року, однак картку він не отримував та нею не користувався. Крім того вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності. Просив застосувати наслідки пропуску строку.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору № 6828323 від 26.12.2005 про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок і випущено платіжну картку VISA PLATINUM у розмірі , строк дії картки - 1 рік, валюта кредитування - долари США, кредитний ліміт «Фінансовий» - 3000. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 6828323 від 26.12.2005 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки б/н від 26.12.2005 року та з ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Позивачем заявлено, що відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 06.08.2013 року у розмірі 14048,13 доларів США., яка складається з: 4901,76 доларів США - заборгованість за кредитом, 9146,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовні давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовні давність застосовується за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Строк дії договору закінчився 26.12.2006 року, позовна давність за даним договором, встановлена самим договором, сплинула 26.12.2009 року. Позивач звернувся до суду із позовом 09.09.2013 року. Тому суд вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів , що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя як направлення або вручення йому вимоги про погашення боргу так і пред'явлення до нього позову. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позивальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.

Позивачем не надано доказів звернення до поручителя ОСОБА_2 з вимогою про виконання зобов'язань за договором № 6828323 від 26.12.2005 року. З урахуванням того, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 12 грудня 2006 року, а договір поруки з ПАТ «А-Банк» було укладено після закінчення дії основного договору, тому відсутні підстави для стягнення боргу за цим договором з поручителів.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 252, 257, 258, 261, 267, 559 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 11, 15, 27, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко