Справа № 544/592/15-ц
№ пров. 2/544/214/2015
Номер рядка звіту 33
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 червня 2015 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря - Ралець О.С.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що у грудні 2014 року він прийшов до офісу ПП «Хазар-2007» з метою мирного вирішення питання відносно його демісезонної куртки, яка була розірвана в приміщенні офісу ПП «Хазар-2007» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В присутності працівників офісу ПП «Хазар-2007» та мешканців авіа містечка він поклав на дерев'яну перегородку пакет, в якому знаходилась його порвана куртка, та запропонував ОСОБА_2 мирним шляхом вирішити конфлікт. Після чого він покинув офіс. Через два місяці він поцікавився у ОСОБА_2, де його куртка, на що останній відповів, що пакет з курткою був винесений у коридор, більше пакета ніхто не бачив. До сьогоднішнього дня куртка йому не повернута. Вважає, що неправомірними діями ОСОБА_2 йому завдана майнова шкода, яку він оцінює у 750грн., та просить стягнути вказану суму з ОСОБА_2 на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, а також понесені ним судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Додатково суду пояснив, що взимку 2013 або 2014 року, точної дати він не пам'ятає, у приміщенні офісу ПП «Хазар-2007», директором якого є ОСОБА_2, останній разом з ОСОБА_3 порвали йому зимову куртку. З даного приводу він в міліцію не звертався. У грудні 2014 року цю порвану куртку він приніс ОСОБА_2 в офіс ПП «Хазар-2007», щоб той виплатив йому вартість порваної куртки. Той відмовився це робити та викинув пакет з курткою в коридор.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом не згоден, просив в його задоволенні відмовити, суду пояснив наступне. Ніякої куртки ОСОБА_1 він не рвав, та про що йдеться мова йому невідомо. У грудні 2014 року ОСОБА_1 приніс до офісу ПП «Хазар-2007», директором якого він являється, якийсь пакет, що в ньому було, він не знає, пакет не перевіряв. ОСОБА_1 сказав, щоб він заплатив йому за порвану куртку, й намагався залишити цей пакет в офісі, але він виставив пакет в коридор. Більше пакету не бачив.

Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 суду пояснила, що з 08 грудня 2014 року й по січень 2015 року була на лікарняному, тому про куртку взагалі нічого не знає. Ніякої куртки ОСОБА_1 вона не рвала.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що взимку 2014 року прийшла в офіс ПП «Хазар-2007» платити за комунальні послуги. Бачила, як ОСОБА_1 кинув пакет в кабінет та пішов. Що було в пакеті вона не бачила.

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі ст..ст.. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Пирятинського РВ УМВСУ в Полтавській області з приводу того, що ОСОБА_2 вчиняє протиправні дії (а.с.36).

За даним фактом Пирятинським РВ була проведена перевірка, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_1 10.12.2014р. близько 11-00год. приніс свою пошкоджену куртку в приміщення бухгалтерії ПП «Хазар-2007», щоб віддати її ОСОБА_2, та запропонував йому відшкодувати матеріальну шкоду за неї, оскільки останній у січні місяці 2014 року у результаті суперечки пошкодив її. Віддавши куртку ОСОБА_2, останній викинув її з приміщення бухгалтерії та сказав, що ніяких грошових коштів він не виплачуватиме за дану куртку. Потім ОСОБА_1 положив куртку в приміщенні бухгалтерії та почав фотографувати на свій мобільний телефон присутніх громадян та працівників ПП «Хазар-2007». В результаті цього ОСОБА_6 знов викинула куртку та, вихопивши у ОСОБА_1 телефон, положила його на стіл та сказала, щоб він не заважав їй працювати. Після цього ОСОБА_1, забравши свій мобільний телефон, знов залишив куртку в приміщенні бухгалтерії ПП «Хазар-2007» та пішов додому. При опитуванні свідків та очевидців події було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нецензурних образ не було, та ніяких протиправних дій останній не вчиняв (а.с.35).

Докази, а саме: листи державної податкової служби, статтю з газети «Пирятинські вісті», звернення до жителів містечка, характеристики, повідомлення Пирятинського РВ УМВСУ, фотокартку (а.с.3, 13-16, 17, 18-19, 24, 44), надані позивачем, суд не приймає до розгляду, оскільки вони не стосуються предмета доказування.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що його куртка була порвана ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження в суді, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в обґрунтування даних доводів. Доказування ОСОБА_1 ґрунтується лише на його припущеннях.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, керуючись загальними правилами цивільно-правової відповідальності, судом не встановлено: неправомірність поведінки ОСОБА_2 щодо заподіяння ОСОБА_1 шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, тобто що шкода є наслідком поведінки ОСОБА_2, а також не встановлено й вини ОСОБА_2

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки судом не встановлено наявність всіх загальних умов відповідальності за завдану майнову шкоду, тому підстав для задоволення вимог позивача не вбачається та в їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в позові, то відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 5-11, 57-61, 88, 212-215, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна