Провадження № 6/161/559/15
У Х В А Л А

23 грудня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції (надалі - Другий відділ ДВС Луцького МУЮ) звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання мотивує тим, що на виконанні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавче провадження № 49111819 від 26 жовтня 2015 року по виконанню судового наказу №161/13298/15-ц, виданого 02.10.2015р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованості в розмірі 8382,37грн. 26.10.2015р. відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому документі. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам для відому та виконання. Боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документу. У наданий строк для самостійного виконання, боржник виконавчий документ не виконав, крім того, жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу, чи інших документів, що унеможливлюють виконання рішення суду боржник не надав, хоча був зобов'язаний це зробити, згідно чинного законодавства.

Посилаючись на наведене, просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви.

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції подав суду заяву про розгляд подання за його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебуває виконавче провадження № 49111819 від 26 жовтня 2015 року по виконанню судового наказу №161/13298/15-ц, виданого 02.10.2015р. Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь державного комунального підприємства «Луцьктепло» заборгованості в розмірі 8382,37грн. 26.10.2015р. відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому документу. Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам для відому та виконання. Боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документу. У наданий строк для самостійного виконання, боржник виконавчий документ не виконав, крім того, жодних підтверджуючих документів про сплату суми боргу, чи інших документів, що унеможливлюють виконання рішення суду боржник не надав, хоча був зобов'язаний це зробити, згідно чинного законодавства.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" , не пізніше наступного дня після закінчення строку для самостійного виконання, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення. Згідно статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець зобов'язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Необхідність у тимчасовому обмеженні у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника, як заходу забезпечення виконання виконавчого документа випливає з наступних основних причин:боржник не виконав зобов'язання ( майнове або немайнове ) згідно виконавчого документа; боржник не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості у наданий йому строк; виконавче провадження знаходиться на стадії примусового виконання; боржник не зявляється до державного виконавця на виклики, ігнорує їх; згідно відповіді УГІРФО УМВС у Волинській області боржнику видано закордонний паспорт; виїзд боржника за кордон унеможливить виконання рішення суду; виїзд за кордон свідчить про наявність у боржника вільних коштів на відпочинок та туризм; невиконання судових рішень та рішень інших органів є неповагою Конституції України; невиконанням судових рішень та рішень інших органів боржник порушує права стягувача; невиконання законних вимог виконавця свідчить про перешкоджання виконанню рішень.

Згідно ст. 377-1. ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Окрім того, згідно Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» у виїзді за кордон України громадянину України може бути тимчасово відмовлено, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання. Таким чином, законом передбачено обмеження у здійсненні права на пересування. Таке обмеження виникає за наступних юридичних умов: щодо боржника видано виконавчий документ майнового або негайного характеру; державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо боржника; виконавчий документ у строк для самостійного виконання не виконано; державний виконавець подав до суду подання про обмеження виїзду боржника за межі України; подання погоджене начальником відділу державної виконавчої служби.

Також п. 4 ст. 20 вищенаведеного Закону передбачено, що органам, підрозділам,

військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби надається право, в т. ч., не пропускати через державний кордон України осіб, яким Державною прикордонною України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Статтею 217 ЦПК Україну передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено в випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання наявні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду, в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом на день розгляду подання.

Проте, як встановлено судом, станом на день розгляду подання, рішення суду ОСОБА_1 не виконано, борг не сплачено. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється та не реагує.

Таким чином, боржник умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити заборгованість.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначене подання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 119, 210-215, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного виконання ним зобовязання (майнового або немайнового) згідно виконавчого документу, а саме: судового наказу № 161/13298/15-ц виданого 02.10.2015р. Луцьким міськрайонним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.