АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/7592/15 Головуючий 1 інст. - Король Т.В.
Справа № 617/1494/15 Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: визнання права власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу судді Вовчанського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Інспекція Державного Архітектурно-Будівельного контролю в Харківській області про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

19 серпня 2015 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати за ним (ОСОБА_3) право власності на садовий будинок НОМЕР_1 з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Харківська область, Вовчанський район, садівниче товариство «Караван», земельна ділянка НОМЕР_1, що знаходиться на території Старосалтівської селищної ради за межами населеного пункту. Також просив зобов'язати Кабінет Міністрів України узгодити дії своїх структур по приведенню у відповідність нормативної бази, згідно якої стане можливим оформити право власності для членів садівничих товариств в Україні як на садові ділянки, так і на будівлі та споруди, побудовані на цих садових ділянках.

Ухвалою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 21 серпня 2015 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

Ухвалою судді Вовчанського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернута позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу судді Вовчанського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року як постановлену з порушенням вимог цивільного процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи 21 серпня 2015 року ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху, суддя виходив з того, що на порушення вимог ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не викладені обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття об'єкта до експлуатації і не надана відмова в прийнятті заяви та посилання на докази щодо зазначених обставин.

Крім того не надано доказів на підтвердження того, кому була відведена земельна ділянка, на якій збудовано садибний будинок, доказів його забудови позивачем чи членами його родини та те, що позивач є власником (користувачем) земельної ділянки.

Також суддею зазначено, що позивачем необхідно визначитися з належним колом відповідачів.

Постановляючи ухвалу про повернення ОСОБА_3 його позовної заяви на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України, суддя виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 21.09.2015 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками судді, оскільки вони не відповідають вимогам цивільного процесуального закону та матеріалам справи.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 вона містить відомості, зазначені в п.п. 1-3, 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, також в ній викладені обставини щодо попереднього звернення позивача до різних органів влади про розгляд його заяв про можливість реєстрації за ним права власності на садовий будинок та надані копії відповідей на його звернення.

Зазначення в ухвалі судді про те, що ОСОБА_3 не надані докази на підтвердження виділення земельної ділянки, де знаходиться садовий будинок, та ким він побудований, протиречить вимогам п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, відповідно до якої позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а не вимагає надати до позовної заяви такі докази.

З матеріалів справи вбачається, що з метою виконання вимог вищевказаної ухвали районного суду від 21.08.2015 року представником позивача ОСОБА_4 подано 11.09.2015 р. клопотання про витребування доказів з посиланням на наявність складності в їх наданні.

Вищезазначені обставини судом можуть бути вирішені відповідно до вимог ч.6 ст. 130 ЦПК України.

Зазначення суддею, що позивачу необхідно визначитися з належним колом відповідачів, не є підставою для залишення позовної заяви без руху та без розгляду, оскільки відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України позивач розпоряджається своїми правами на свій розсуд, в тому числі самостійно обирає відповідачів, до яких заявляє вимоги.

Крім того, суд не позбавлений можливості замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідачів в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 15 вересня 2015 року, суд першої інстанції вищевказаних вимог процесуального права не врахував і передчасно повернув ОСОБА_3 позовну заяву як неподану.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, судова колегія відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України скасовує цю ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу судді Вовчанського районного суду Харківської області від 15 вересня 2015 року скасувати і справу повернути до цього ж суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: