Ухвала іменем україни
28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 22 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено генеральну кредитну угоду № 014/89-07/1020, зі змінами

від 13 серпня та від 01 жовтня 2009 року, відповідно до умов якої банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, укладеними в рамках цієї угоди.

Крім того, 22 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 у межах генеральної кредитної угоди від 22 травня 2008 року № 014/89-07/1020 укладено кредитний договір № 014/89-07/1022 зі змінами від 01 серпня та

від 01 жовтня 2009 pоку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 150 тис. доларів США із сплатою 14,75 % річних.

26 травня 2008 року між банком та ОСОБА_1 у межах генеральної кредитної угоди від 22 травня 2008 року № 014/89-07/1020 укладено кредитний договір № 014/89-07/1036, зі змінами від 13 серпня 2009 року, від 14 серпня 2010 pоку та від 01 жовтня 2009 pоку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 75 тис. доларів США із сплатою 14,75 % річних.

06 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 у межах генеральної кредитної угоди від 22 травня 2008 року № 014/89-07/1020 укладено кредитний договір № 014/89-07/1144 зі змінами від 13 серпня 2009 pоку, від 14 серпня 2010 pоку та від 01 жовтня 2009 pоку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 75 тис. доларів США із сплатою 16,65 % річних.

Заборгованість за вказаними кредитними договорами повинна погашатися відповідно до графіка погашення кредитної заборгованості, який є додатком до вказаних договорів. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитними договорами не виконує, у нього утворилась заборгованість у розмірі 529 092,77 дол. США, що згідно з курсом НБУ становить 4 229 038 грн 51 коп., яку банк і просить стягнути на свою користь.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитними договорами уторилась заборгованість у розмірі

529 092,77 доларів США, що еквівалентно 4 229 038 грн 51 коп.

На підставі наведеного вище ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило суд стягнути з ОСОБА_1 зазначену заборгованість та судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 червня 2014 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПAT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитними договорами від 22 травня 2008 pоку

№ 014/89-07/1022, від 26 травня 2008 pоку № 014/89-07/1036, від 06 серпня 2008 року № 014/89-07/1144 на загальну суму 529 092,77 доларів США, що еквівалентно 4 229 038 грн 51 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 12 березня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості змінено. Позов ПAT «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2008 року

№ 014/89-07/1022 в розмірі 139 077,95 доларів США та 53 133,60 доларів США відсотків за користування кредитом; 133 272 грн 96 коп. пені за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 26 травня 2008 року

№ 014/89-07/1036 у розмірі 71 160,18 доларів США та 27 183,47 доларів США відсотків за користування кредитом; 68 773 грн 13 коп. пені за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2008 року

№ 014/89-07/1144 в розмірі 71 794,72 доларів США та 31 347,38 доларів США відсотків за користування кредитом; 73 444 грн 08 коп. пені за прострочення сплати кредиту та за прострочення сплати процентів.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2127/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що строк дії кредитних договорів визначено сторонами до 18 травня 2018 року, а тому відповідач зобов'язаний виконати умови кредитного договору у цей термін. Строк позовної давності сторонами не пропущено.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості та задовольнивши позов частково, виходив із того, що ОСОБА_1 порушив умови кредитних договорів, укладених на строк до 18 травня 2015 року. У зв'язку із цим, ураховуючи положення договорів про обов'язок щомісячних платежів, суд стягнув кредитну заборгованість в межах строку позовної давності та обов'язку сплачувати ці платежі.

Такі висновки апеляційного суду є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 травня 2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено генеральну кредитну угоду № 014/89-07/1020, згідно з умовами якої кредитор на підставі цієї угоди зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, укладеними в рамках цієї угоди і які є її невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника на кожен день протягом дії цієї угоди за наданими в її рамках кредитами не повинен перевищувати 30 000 доларів США, термін дії угоди - до 18 травня 2018 року, розмір відсоткової ставки - 14,75 % річних.

Пунктом 2.5 вказаного договору встановлено, що забезпеченням даної угоди є: незавершений будівництвом ангар та адмінбудівля, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

До вказаної генеральної кредитної угоди були внесені зміни 13 серпня 2009 року (доповнено ст. 5 пунктами 5.9, 5.10, 5.11; доповнено ст. 11 пунктом 11.5), а також 01 жовтня 2009 року (викладено п. 5.10 ст. 5 угоди в наступній редакції: в строк до 20 листопада 2009 року додатково оформити в забезпечення нежитлове приміщення за адресою: с. Великі Межиричі, Корецький район, Рівненська область, та надати документи, підтверджуючі право власності на земельну ділянку під даними приміщеннями).

22 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в межах генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір зі змінами від 13 серпня 2009 року та від 01 жовтня 2009 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 150 000 дол. США зі сплатою

14,75 % річних, з погашенням відповідно до графіку погашення (додаток 1 до кредитного договору), термін дії угоди - до 18 травня 2018 року.

26 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в межах генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір, зі змінами від 13 серпня, від 01 жовтня 2009 року та від 14 серпня 2010 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 75 000 дол. США зі сплатою 14,75 % річних, з погашенням відповідно до графіку погашення (додаток 1 до кредитного договору), термін дії угоди - до 18 травня 2018 року.

06 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в межах генеральної кредитної угоди укладено кредитний договір, зі змінами від 13 серпня, від 01 жовтня 2009 року та від 14 серпня 2010 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 75 000 дол. США зі сплатою 16,65 % річних, з погашенням відповідно до графіку погашення (додаток 1 до кредитного договору), термін дії угоди - до 18 травня 2018 року.

Відповідач умови вказаних вище кредитних договорів не виконав у зв'язку із чим станом на 27 січня 2014 року сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором від 22 травня 2008 року становить 257 289,94 дол. США, що згідно з курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим НБУ, становить 2 056 518,49 грн; сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором від 26 травня 2008 року становить 132 278,67 дол. США, що згідно з курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим НБУ, станом на 27 січня 2014 року становить 1 057 303 грн 41 коп; сума заборгованості відповідача перед банком за кредитним договором від 26 травня 2008 року становить 139 524,16 дол. США, що згідно з курсом гривні щодо іноземних валют, встановленим НБУ, станом на 27 січня 2014 року становить 1 115 216,61 грн.

25 та 26 жовтня 2010 року відповідачу було надіслано вимоги про усунення порушень та дострокове погашення заборгованості за кредитними договорами, що відповідає положенням п. 6.8 Генеральної кредитної угоди: кредитор має право достроково стягнути заборгованість по всім кредитам, які надані згідно з цією Угодою, включаючи нарахування відсотків за користування кредитами та штрафні санкції, у випадку невиконання, або неналежного виконання умов цієї Угоди, якщо інше не передбачено відповідним кредитним договором, укладеним в її рамках (а. с. 62, 63).

З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2014 року до суду першої інстанції надійшла заява про застосування до позовних вимог строків позовної давності (а. с. 61).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Як установлено судом, боржник первинно взяв на себе зобов'язання повернути суми кредитів з відповідними процентами до 18 травня 2018 року, сплачуючи їх частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком погашення кредиту.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості та задовольняючи позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» частково, дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача і з урахуванням положень ст. 257 ЦК України та строку виконання кредитних договорів до стягнення підлягає заборгованість за останні три роки до дня звернення до суду з відповідним позовом, тобто з 10 лютого 2010 року до 10 лютого 2014 року.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13 та від 17 вересня 2014 року № 6-53цс14, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2911/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковими для судів.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. -ст. 338341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2129/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська