Справа № 265/2757/15-ц
Провадження № 2/265/1431/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

при секретарі Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2015 року позивач ОСОБА_1, діючий в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14 жовтня 2014 року помер чоловік ОСОБА_2, який на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина, у склад якої увійшла 1/2 частка двокімнатної квартири за вказаною адресою, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 1993 року. Оформити своє спадкове право на нерухомість ОСОБА_2 не може, оскільки правовстановлюючий документ на квартиру свідоцтво про право власності на житло, не зареєстрований у Маріупольському БТІ, у зв?язку з чим їй відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 травня 2015 року за № 127/02-31. Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 14 жовтня 2014 року, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, житлова площа якої 29,3 кв.м, загальна площа 47,1 кв.м.

23 червня 2015 року до суду надійшли уточнення до позовної заяви в частині технічних даних квартири, зокрема, загальної площі квартири, в яких позивач просить визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 14 жовтня 2014 року, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,65 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м. До заяви додав копію технічного паспорту на квартиру, виготовленого станом на 17 червня 2015 року.

Позивач до суду не прибув, надіславши заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не прибув, надіславши заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 1993 року, виданого державним підприємством з ремонту та експлуатації житфонду «Житловик», квартира за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Судом встановлено, що право власності останніх на вказану квартиру у Маріупольському БТІ не зареєстроване.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 15 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер 14 жовтня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1409.

ОСОБА_2, в інтересах якої діє позивач, є дружиною померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 09 серпня 1969 року у Палаці одруження міста Жданова Донецької області.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Зі спадкової справи № 8/2015 до майна померлого 14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 вбачається, що останній на випадок своєї смерті заповідав ОСОБА_2 все належне йому майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що він матиме за законом право, що підтверджується заповітом, складеним ОСОБА_3 27 вересня 1996 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1-2845.

Також встановлено, що 01 грудня 2000 року ОСОБА_3 склав новий заповіт, яким заповідав ОСОБА_5 належну йому квартиру № 71, розташовану в місті Маріуполі по бульвару Комсомольському, 10. Заповіт посвідчений державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1-2018.

Відповідно до ч 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_3 01 грудня 2000 року скасував попередній заповіт, складений останнім 27 вересня 1996 року, лише в частині квартири № 71 по бульвару Комсомольському в місті Маріуполі, яку померлий заповідав ОСОБА_5, та яка не є предметом даного спору. Отже в іншій частині, щодо іншого майна, заповіт від 27 вересня 1996 року не є скасованим, тому суд вважає, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

З матеріалів наведеної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_3 12 січня 2015 року, тобто у передбачений законом строк. Крім неї із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 ніхто не звертався. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки право власності на квартиру АДРЕСА_3 належним чином не зареєстроване.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час зареєструвати право власності ОСОБА_3 на квартиру за вказаною адресою у встановленому законом порядку неможливо, оскільки за ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, з урахуванням положень пункту 3.3 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, згідно до якого у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв?язку з їх втратою та відсутності реєстрації об?єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім?я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно, суд вважає позов обгрутованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 1216, 1217, 1233, 1254, 1268, 1269 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка, ОСОБА_3, померлого 14 жовтня 2014 року, право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_4, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,3 кв.м, у тому числі кімната 1 житловою площею 15,0 кв.м., кімната 2, житловою площею 14,3 кв.м; кухні площею 7,5 кв.м, вбиральні площею 1,1 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, коридору площею 6,4 кв.м, вбудованих шаф площею 0,4 та 0,3 кв.м, з лоджією площею 2,55 кв.м, загальною площею квартири 49,65 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ________________