Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2265/15 Головуючий у 1 інстанції: Мавроді Р.Ф.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», треті особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля, Територіальне управління Держгірпромнагляду в Донецькій області про визнання нещасного випадку пов»язаним з виробництвом, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 липня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», треті особи - Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Добропілля та Територіальне управління Держгірпромнагляду в Донецькій області про визнання недійсним та скасування Акту форми Н-5 від 23.05.2014р.; визнання нещасного випадку, який стався з ним 08 лютого 2014р. під час виконання трудових обов»язків таким, що пов»язаний з виробництвом; зобов»язання ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ПСП «Шахтоуправління «Добропільське» провести розслідування нещасного випадку на виробництві та скласти акт за формою Н-1.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Визнано недійсним та скасовано Акт форми Н-5, складений 01.08.2014 року комісією, яка проводила повторне розслідування нещасного випадку, що стався 08 лютого 2014 року о 18.00 год. з ОСОБА_2, затверджений директором ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 01 серпня 2014 року.

Визнано нещасний випадок, який стався з ОСОБА_2 08 лютого 2014 року о 18.00 год. під час виконання ним трудових обов'язків, а саме при розбірці секції механізованого кріплення 2-КДД у обхідній виробці 7 північного вентиляційного штреку пласта 1? горизонту 550 метрів таким, що пов'язаний з виробництвом.

Зобов'язано ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» провести розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_2 08 лютого 2014 року, та скласти Акт за формою Н-1 про цей нещасний випадок відповідно до «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» №1232 від 30.11.2011 року.

Стягнуто з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані з проведенням судово-медичної експертизи в розмірі 4062 (чотири тисячі шістдесят дві) грн. 24 коп. Стягнуто з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок гри) грн. 60 коп.

На вказане рішення ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Сторони та треті особи, будучи належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду 26 березня 2015р. не з»явились. Від усіх осіб, що приймають участь у справі, надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги ПАТ «ДТЕК Добропіллявугілля» у цій справі у їх відсутності, тому справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України за їх неявки.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що зібраними у справі доказами доведено, що позивач отримав травму на виробництві, тому нещасний випадок, який стався з ним 08.02.2014р. під час роботи в шахті слід визнати таким, що пов»язаний з виробництвом, та, як наслідок, визнав недійсним та скасував складений комісією Акт форми Н-5 від 01.08.2014р. та зобов»язав відповідача провести розслідування та скласти Акт за формою Н-1.

З такими висновками суду повністю погоджується колегія, оскільки вони грунтуються на матеріалах справи та відповідають застосованим судом нормам матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до ст.171 КЗпП України та ст. 22 Закону України "Про охорону праці" власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 15 підпунктом 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 (з подальшими змінами) (далі по тексту Порядок) передбачено, що визнаються пов'язаними з виробництвом випадки перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 працював на шахті «Алмазна» з 1983р., зокрема з 1999р. гірничомонтажником, що підтверджується копією трудової книжки ( а.с. 5-6).

08.02.2014 року, працюючи на шахті «Алмазна» у другу зміну, гірничомонтажники ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та гірник очисного забою ОСОБА_5 отримали від помічника начальника дільниці «Монтаж, демонтаж гірничошахтного обладнання» ОСОБА_6 наряд на розбірку секції механізованого кріплення 2-КДД у обхідній виробці 7 пінічного вентиляційного штреку пласта І 3 горизонту 550 метрів.

У судовому засіданні суду першої інстанції шляхом допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, свідчення яких узгоджуються з поясненнями позивача ОСОБА_2, було встановлено, що коли о 13.00 год. вони спустились у шахту та прибули на своє робоче місце, секція механізованого кріплення 2-КДД знаходилась на транспортній платформі у демонтажній камері 6 північної лави пласта І3 горизонту 550 метрів, але згодом транспортна платформа зійшлі з рейкового шляху, і вони приступили до її установки за допомогою гідродомкратів. У процесі вибурювання секції гідродомкратом ОСОБА_2 чіпляв штоки. Раптово приблизно з трьохметрової висоти на каску і шию ОСОБА_2 обрушилась порода розміром з кулак. Вони продовжили виконувати роботу, нікому про ці обставини не повідомивши, так як ОСОБА_2 не сильно скаржився на біль, але бачили подряпини на його шиї. Після цього випадку позивач ще виходив на роботу майже 3 дні, потім був на лікарняному.

Вказані пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не суперечать їх поясенням, наданим комісії в ході розслідування нещасного випадку.

З матеріалів справи вбачається, що про цей випадок, який стався пртягом робочої зміни 08.02.2014р., ніхто з працівників до відома адміністрації підприємства не довів.

Після цього випадку ОСОБА_2 один день знаходився на вихідному, потім відпрацював ще 4 робочі дні та з 15.02.2014р. пішов на лікарняний з приводу бронхіту.

24 лютого 2014р. ОСОБА_2 вперше звернувся у лікарню зі скаргами на біль у шийному відділі хребта, де у консультативному порядку був оглянутий неврологом, який встановив йому попередній діагноз: посттравматична цервікоброхіологія з сенсорним порушенням, та для виключення переламу шийного відділу хребта ОСОБА_2 був направлений на проходження рентгену та магніто-резонансної томоргафії (МРТ). Рентген ОСОБА_2 пройшов тільки 04.04.2014р., а МРТ - 07.04.2014р., пояснивши, що раніше пройти ці дослідження не міг у зв»язку із скрутним матеріальним становищем.

Дослідженням МРТ йому було встановлено діагноз: консолідований перелом остистого відростку С2, незрощений перелом остистого відростку С7 хребця з формуванням псевдосуглобу.

28 квітня 2014р. ОСОБА_2 звернувся з письмововю заявою до директора ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ПАТ «ДТЕК Добропіллявугілля» про визнання травми виробничою.

23 травня 2014р. було проведено розслідування нещасного випадку, який стався 08.02.2014р. з ОСОБА_2 під час виконання трудових обов»язків, за результатами якого комісією складено Акт форми Н-5 про те, що вказаний нещасний випадок не пов»язаний з виробництвом.

Не погодившись із зазначеним Актом форми Н-5, ОСОБА_2 звернувся 20.06.2014р. до Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з проханням провести повторне розслідування нещасного випадку від 08.02.2014р. Територіальним управлінням було винесено відповідний припис Н-9 № 022/2-05/536 від 25.07.2014р. щодо повторного проведення розслідування вказаного нещасного випадку.

На виконання цього припису розпорядженням директора «Шахтоуправління «Добропільське» № 189ПБ від 28.07.2014р. було утворено комісію з проведення повторного розслідування нещасного випадку, яка, скасувавши Акт форми Н-5 від 23.05.2014р., не визнала нещасний випадок 08.02.2014р. пов»язаним з виробництвом та склала новий акт форми Н-5 від 01.08.2014р.

Вичерпавши всі можливості вирішення цього питання в позасудовому порядку, позивач ОСОБА_2 у відповідності до п. 32 Порядку звернувся до суду з цим позовом, в якому вказує, що при повторному розслідуванні комісія не взяла до уваги зауваження, вказавні у приписі Територіального управління Держгірпромнагляду, зокрема, комісія не витребувала. з лікарні висновок для з»ясування можливовго зв»язку його зврення до лікарні зі скаргами на болі у шийному відділі хребта у 2006р. із діагнозом, який встановлено йому у 2014р. після травми на виробництві.

Вказані обставини були перевірені судом першої інстанції та встановлено, що комісією з повторного рослідування нещасного випадку не взято до уваги письмову відповідь головного лікаря «Добропільської Лікарні інтенсивного лікування», згідно якої комісія лікарів на поставлені керівництвом підприємства питання щодо діагнозів ОСОБА_2 з приводу шийного відділу хребта надала наступні відповіді: постраждалий з діагнозом консолідований перелам остистого відростку С2, незрощеного переламу остистого відростку С7 хребця з формуванням хибного суглобу міг працювати кілька днів у зв»язку з тим, що не були пошкоджені корінці нервових закінчень, які б викликали больовий синдром; даний діагноз може бути пов»язаний з настанням нещасного випадку 08.02.2014р., так як за даними амбулатороної картки раніше травм шийного хребта не зафіксовано; хибний суглоб формується від 1 до 2 місяців і більше, взалежно від тяжкості травми та виду кістки ( а.с. 75).

Також для з»ясування цих обставин судом у цій справі призначалась комісійна судово- медична експертиза, яка проведена КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ», згідно з висновком № 226 від 12.12.2014р. якої встановлено наступне: по даним рентгенологічного та КТ дослідження шийного відділу хребта встановлено, що термін виникнення переломів остистих відростків 2-го та 7-го шийних хребців може відповідати терміну, вказаному в медичній документації, а також самим потерпілим, тобто 08.02.2014р., про що свідчить наступне: консолідований (зрощений) перелом остистого відростку 2 шийного хребця, незрощений перелом остистого відростку 7 шийного хребця з формуванням хибного суглобу, по краям якого мають місце ознаки формування склерозу. Характер тілесних ушкоджень у вигляді переломів та їх локалізація свідчать про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), діючих в область шийного відділу хребта, яким (якими) могла бути і порода ( а.с. 90).

Твердження відповідача та третьї особи про те, що випадок з позивачем не може бути визнаний пов»язаним з виробництвом, оскільки позивач не повідомив медичний пункт шахти про отримання травми на виробництві 08.02.2014р., колегія вважає неспроможним з огляду на таке.

Як пояснив позивач він не вважав травму значною, тому і не звенувся 08.02.2014р. до травмпункту та не доповів про травму горному майстру, оскільки вважав, що за наступний день, який у нього був вихідним, біль минеться.

Зазначені пояснення позивача об»єктивно узгоджуються з висновком ЛКК «Добропільської ЛІЛ», яка визнала, що постраждалий ОСОБА_2 міг працювати декілька днів при отриманих ним травмах, оскільки корінці нервових закінчень пошкоджені не були, з чого слідує, що в нього був відстуній сильний больовий синдром, що і слугувало підставою незвернення позивача в той же робочий день до медичних установ та до адміністрації підприємства.

Разом з тим, саме для таких випадків і передбачено положення п. 23 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, згідно з яким нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться до уваги згідно із вказаним Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи.

Позивач повідомив підприємство про нещасний випадок у квітні 2014р. після того, як отримав рентгенографічні знімки та висновок МРТ про наявність у нього травм хребта, оскільки раніше видимих пошкоджень в області шиї у нього не було, а також не малось явно вираженого больового синдрому, але мав місце постійний терпимий біль з самого дня отримання травми. Саме цими обставинами викликано незвернення позивача до аміністрації у день отримання травми та пізніше.

Отже, ані Порядком, ані будь-яким іншим нормативно-правовим актом не встановлено таких підстав для відмови у визнанні нещасного випадку пов»язаним з виробництвом як несвоєчасне повідомлення працівником керівництва підприємства про отримані травми, а, навпаки, передбачено можливість розслідування нещасного випадку у разі подання заяви із запізненням за такими ж самими критеріями, як і при своєчасному повідомленні.

Апелянт у скарзі зазначає, що Законом України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» і Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232, право щодо встановлення, чи пов»язаний нещасний випадок з виробництвом, надано виключно комісії з розслідування нещасного випадку, а тому суд не вправі був вирішувати це питання відносно ОСОБА_2

Проте, зважаючи на правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові № 6-64-цс11, прийнятій у відповідності до ст. 355 ЦПК України, вимоги про визнання незаконним Акту форми Н-5 та зобов»язання видати Акт за формою Н-1 можуть вирішуватись судом у порядку цивільного судочинства. Вказана правова позиця у відповідності до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для судів, які вирішують спір із застосуванням цих же нормативних актів у подібних правовідносинах.

В скарзі також міститься посилання на те, що суд задовольнив безпідставні вимоги позивача щодо зобов»язання директора шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» видати Акт встановеного зразку за формою Н-1.

Але з рішення суду вбачається, що судом зобов»язано ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» провести розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_2 08.02.2014р., та скласти Акт за формою Н-1. Тому вказані ствердження апелянта суперечать, навіть, змісту рішення, тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідач в апеляційній скарзі наголошує на тому, що суд взяв до уваги суперечливі пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Однак за загальним змістом пояснення цих свідків узгоджуються між собою та з поясненнями самого потерпілого ОСОБА_2, а також з медичними висновками щодо дислокації та характеру ушкоджень позивача.

Так, обидва свідки як під час розслідування комісіями нещасного випадку, так і в судовому засіданні суду першої інстанції, будучи попереджені про кримінальну відповідальність, поснювали, що 08.02.2014р. вони працювали разом з ОСОБА_2 у шахті, де на позивача з покрівлі посипалась порода на каску та в область шиї. Те, що один свідок ОСОБА_7 вказував на подряпини на шиї у ОСОБА_2 після цього, а інший свідок ОСОБА_5 вказував, що подряпин не бачив, не спростовує їх показів, що обвал породи відбувся саме на ОСОБА_2 Цим поясненням відповідають і медичні висновки, що ОСОБА_2 внаслідок цього отримав перелами 2 і 7 шийних хребців, отримання яких за вказаних свідками обставин та в цей період не заперечується висновком судово-медичної екпертизи, проведеної в межах цієї цивільної справи.

Той факт, що у ОСОБА_2 згідно медичної картки мався остеопороз, дискова патологія шийного відділу хребта також не спростовує медичних висновків про утворення вказаних переламів внаслідок дії тупих предметів, якими може бути порода, виходячи з того, ОСОБА_2 проходив медичні огляди в 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013рр., під час яких оглядався різними спеціаліставми та його було визнано здоровим і придатним до праці гірномонтажника. Будь-яких даних про захворювання позвоночного стовпу під час цих медичних оглядів не виявлено ( висновки експертизи - а.с. 84).

За викладених обставин, колегія вважає, що судом постановлено обгрунтоване і правильне по суті рішення, яким захищено порушені права позивача, що є підставою для залишення його без змін згідно із вимогами ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: