Справа № 331/3398/15-ц
Провадження № 2/331/1087/15
УХВАЛА

27 травня 2015 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив усунути перешкоди у володінні та користуванні квартирою 42 в будинку 38 по пр. Леніна в м. Запоріжжі шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та шляхом виселення відповідача зі спірного житлового приміщення.

До відкриття провадження по справі позивач надав уточнену позовну заяву, в якій просив усунути перешкоди у володінні та користуванні квартирою 42 в будинку 38 по пр. Леніна в м. Запоріжжі шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та шляхом виселення відповідача та інших осіб зі спірного житлового приміщення.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

В порушення вимог п. п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не викладено обставини , якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

У частині другій статті 16 ЦК України зазначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

У разі порушення цивільного права у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення, тобто особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач одночасно просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та усунути перешкоди у користуванні власністю , при цьому позивач посилається на ст. 391 ЦК України , ст. 6 ,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

За змістом ст. 391 ЦК України позов про захист права власності подається з метою усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, ст. 391 ЦК України не регулює визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, застосування якої вимагає встановлення певних фактичних обставин.

З огляду на вищевикладене не зрозуміло , на які передбачені законом підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилається позивач, і яким чином йому потрібно усунути перешкоди у користуванні власністю, зважаючи , що кожен з вказаних позивачем способом захисту цивільного права є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку . З'ясування підстави позову має суттєве значення для встановлення судом фактів матеріально-правового значення для вирішення спору по суті.

Крім того, з наданої позивачем уточненої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , крім відповідача , просить виселити зі спірної квартири « інших осіб» , проте, він не зазначає , що це за особи , які мають відповідати за позовом , їх ім»я, прізвище та по батькові, адресу, номер засобів зв»язку ( якщо такі відомі) , оскільки за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , при цьму рішення суду не може стосуватися невизначеного кола осіб.

Враховуючи вищевикладене, заяву на підставі ст. 121 ЦПК України слід залишити без руху, як таку що подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю залишити без руху та надати позивачу строк до 08 червня 2015 року для усунення недоліків, але не більше 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити , що у разі невиконання ухвали суду, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Є. Жукова

"27" травня 2015 р.