У х в а л а

08 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,
суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І., Савченко В.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Данціг Світлана Яківна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 10 березня 2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений 23 березня 2006 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, витребувати зазначене нерухоме майно від останнього на її користь.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 листопада 2014 року, позов ОСОБА_7 задоволено частково. Витребувано від ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позову ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Данціг С.Я. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст. ст. 215, 216, 256, 257, 261, 267, 330, 388, 1216, 1268 ЦК України, що потягло ухвалення різних за змістом рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Верховного Суду України від 16 квітня 2008 року у справі за позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу, дарування, реєстраційного посвідчення, витягу про реєстрацію права власності, виселення та усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, ухвалу Верховного Суду України від 14 вересня 2011 року у справі за позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності, постанову Верховного Суду України від 06 грудня 2010 року у справі за позовом про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсними рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради, визнання частково недійсним протоколу загальних зборів учасників товариства та статті 3 установчого договору товариства, постанову Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсними рішення та договору купівлі-продажу нерухомого майна, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 січня 2012 року у справі за позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири та довідки та за позовом про визнання права власності, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2012 року у справі за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом про стягнення грошових коштів, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2012 року у справі за позовом про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, переведення прав покупця за договором купівлі-продажу, визнання права власності на квартиру, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року у справі за позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування з чужого незаконного володіння, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року у справі за позовом про визнання правочинів недійсними, визнання права власності, витребування майна та виселення, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2013 року у справі за позовом про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та витребування і повернення майна, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2013 року у справі за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 листопада 2013 року у справі за позовом про визнання свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу майна недійсними, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року у справі за позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом про визнання договорів дарування недійсними, постанову Вищого господарського суду України від 27 листопада 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого володіння, постанову Вищого господарського суду України від 24 грудня 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним договору, витребування майна та зобов'язання повернути майно, постанову Вищого господарського суду України від 04 листопада 2013 року у справі за позовом про витребування майна, постанову Вищого господарського суду України від 21 травня 2014 року у справі за позовом про витребування майна та зустрічним позовом про визнання добросовісним набувачем, постанову Вищого господарського суду України від 02 вересня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії, постанову Вищого господарського суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсним договору оренди.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК, можуть бути рішення: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ; Вищого адміністративного суду України; Вищого господарського суду України; Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції; апеляційних судів загальної юрисдикції, як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Враховуючи викладене, посилання заявника на постанову Верховного Суду України від 06 грудня 2010 року у справі за позовом про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсними рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради, визнання частково недійсним протоколу загальних зборів учасників товариства та статті 3 установчого договору товариства, постанову Верховного Суду України від 27 травня 2014 року у справі за позовом про визнання недійсними рішення та договору купівлі-продажу нерухомого майна, не приймаються, оскільки такі рішення не входять до переліку судових рішень, якими слід обґрунтовувати неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

При постановлені ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що оскаржувані рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального права та вважав обґрунтованими висновки про те, що між ОСОБА_7 та нинішнім володільцем квартири ОСОБА_11 не виникли зобов'язальні відносини, а існують речово-правові відносини щодо права на спірну квартиру, а тому спосіб захисту порушеного права є відповідний цим правовідносинам - витребування майна, тобто спадкової квартири.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Розглянувши заяву ОСОБА_6, колегія суддів не знаходить підстав для допуску цивільної справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Данціг С.Я., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна, до провадження Верховного Суду України, оскільки з наданих заявником копій ухвал, рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвал Верховного Суду України та постанов Вищого господарського суду України не вбачається, що при розгляді вказаних справ встановлені судом фактичні обставини справи, які мають значення для вирішення спорів, є тотожними у порівняні зі справою, в якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву, а відповідно, правовідносини між сторонами, які брали участь у розгляді справ не подібні, тому наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи: Бердянська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Данціг Світлана Яківна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування майна за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк

Судді: В.О. Кузнєцов

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

В.О. Савченко