УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Леванчука А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров'ю каліцтвом за касаційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області (з урахуванням виправлених описок), рішення апеляційного суду рівненської області від 11 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 8 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров'ю каліцтвом, посилаючись на те, що постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 червня 2012 року встановлена вина відповідача у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило розлад здоров'я, та перебуває в причинному зв'язку із встановленням їй інвалідності. Діями відповідача їй заподіяно матеріальну шкоду, що полягає у втраченому заробітку, витратах на лікування та моральній шкоді. Просить стягнути з ОСОБА_5 140 414 грн матеріальної шкоди та у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 тис. грн, та вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року (з урахуванням внесених виправлень ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 29 квітня 2015 року), позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування завданої каліцтвом матеріальної шкоди 103 182 грн 26 коп., що включає втрачений заробіток за період з 19 травня 2000 року по даний час та витрати на лікування; 2 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення втраченого заробітку в сумі 85 414 грн скасовано та в в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 8 квітня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз'яснення рішення апеляційного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вищезазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195, ч. 1 ст. 1197, ст. 1198 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Суди, вирішуючи спір на підставі доказів наданих сторонами й належним чином оцінених судами (ст. 212 ЦПК України) дійшли обґрунтованого висновку про те, що винними діями відповідача ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода, яка полягала в необхідності придбання ліків та проходження лікування внаслідок спричинених позивачу діями відповідача легких і тяжких тілесних ушкоджень; матеріальні збитки полягають у витратах на придбання медикаментів і складають суму в розмірі 17 768 грн. 26 коп.

Судами також ураховано заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1176 ЦК України з винної особи, суди, виходили із засад розумності та справедливості.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду в частині задоволення позову ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заробітку, втраченого внаслідок втрати працездатності, суд обґрунтовано виходив із того, що позивачем у порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано висновків МСЕК щодо ступеню втрати працездатності.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз'яснення рішення апеляційного суду Рівненської області від 11 лютого 2015 року, апеляційний суд правильно виходив із того, що зі змісту судового рішення вбачається, що в ньому наведені норми права, які застосовані, а також мотиви, якими керувався суд при його ухваленні. Зазначене рішення постановлене відповідно до вимог ст. 215 ЦПК України, є мотивованим, чітким і зрозумілим, його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення, а тому роз'ясненню не підлягає.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області (з урахуванням виправлених описок) в частині, що не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду рівненської області від 11 лютого 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 8 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

А.О. Леванчук

В.А. Черненко