Справа № 594/1022/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Денисової Т.С.

з участю секретаря Козар Т.І.

представника позивача Іванюк Т.М.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №002-22031-220807 від 22 серпня 2007 року, посилаючись на те, що відповідач зобов'язання за договором щодо здійснення щомісячних платежів на погашення основного боргу та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом. Тому просить з відповідача ОСОБА_3 стягнути 5951,01 грн. заборгованості по кредиту та судові витрати.

6 листопада 2015 року позивачем подана до суду заява про збільшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 6313,42 грн. заборгованості по кредиту та судові витрати.

Представник позивача за довіреністю Іванюк Т.М. в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві, а також пояснила, що заборгованість у сумі 6313,42 грн. нарахована станом на 22 жовтня 2015 року.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що сума коштів, які отримала ОСОБА_3 від банку як кредит, становить лише 3000 грн., а не 9354 грн., що значиться в розрахунку. Усю заборгованість в сумі 21155 грн. відповідач повністю погасила в червні 2012 року. Вказує, що з того часу жодних повідомлень від банку чи нагадувань про необхідність погасити борг до відповідача не надходило. Просить у задоволенні позову відмовити у зв»язку з пропущенням строку позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Згідно статуту (нова редакція) публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі банк), затвердженого рішенням позачергових зборів акціонерів АТ "Дельта Банк" №2 від 30 січня 2012 року та погодженого НБУ 22червня 2012 року, останнє створене та діє згідно із Законами України "Про банки і банківську діяльність", "Про цінні папери та фондовий ринок" та ін. Банк є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк Дельта", яке набуло статусу юридичної особи з моменту внесення 14 лютого 2006 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №646833). Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційний банк "Дельта" було зареєстроване Національним банком України 15 лютого 2006 року за реєстровим № 304 та створене згідно з рішенням Установчих Зборів Учасників (протокол №1 від 21 жовтня 2005 року).

Між товариством з обмеженою відповідальністю "комерційний банк "Дельта" та відповідачем ОСОБА_3 22 серпня 2007 року укладений кредитний договір №002-22031-220807.

Відповідно до п.1.2. вищевказаного договору, банк відкриває держателю картковий рахунок НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки.

Банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода не складається.

Згідно п. 2.3 договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифному пакеті Visa класичний, що міститься в додатку №1 до цього договору (Тарифи), а саме проценти за користування кредитною лінією 29,90 % річних та ін.

У відповідності до п. 2.5 договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. У разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені правилами та тарифами (п. 2.6 договору).

Пунктом 2.13 договору передбачено, що держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості, яка виникає за кредитним договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач, як держатель кредитної лінії своїх зобов'язань за договором не виконала. Станом на 22 жовтня 2015 року у відповідача утворилася заборгованість, за договором №002-22031-220807 від 22 серпня 2007 року, у сумі 6313,42 грн., з якої, 2725,14 грн. тіло кредиту, 3588,28 грн. - відсотки.

Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк відповідно до умов договору.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що право позивача порушено і підлягає захисту.

Заперечення відповідача з приводу того, що остання не отримувала кредитні кошти в сумі 9354 грн., а лише 3000 грн. не заслуговують на увагу через те, що спростовуються даними додатку до позовної заяви та даними виписки по рахунку приватного клієнта № /0225 від25 лютого 2015 року.

Не підлягає задоволенню і вимога відповідача про застосування строку позовної давності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2014 року банк звертався до суду із аналогічним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором у сумі 5951,01 грн. Такий позов був поданий у межах трьохрічного терміну з часу останньої дати погашення боргу.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Частиною 1 п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду, було встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Оскільки позовна заява подана від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (через представника) - у справі, пов'язаній із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком під час запровадження тимчасової адміністрації банку, позивача слід звільнити від сплати судового збору, а суму судового збору стягнути з відповідача ОСОБА_3

На підставі ст.ст.526,530,536,546,548,549,610,612,624,625,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,89,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Боришківці Борщівського району Тернопільської області, ІПН:НОМЕР_1, в користь публічного акціонерного товариства „Дельта Банк", 01133, м.Київ, вул. Щорса,36-б (р/р № 9066 - для погашення заборгованості, МФО 380236, ) заборгованість станом на 22 жовтня 2015 року за кредитним договором №002-22031-220807 від 22 серпня 2007 року у сумі 6313 (шість тисяч триста тринадцять) гривень 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.