Справа № 456/2680/15-ц
Провадження № 2-о/456/103/2015
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Янко Б. Я. ,

при секретарі Стасів О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділення громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Стрийського міграційного відділу головного управління Міністерства Внутрішніх справ України у Львівській області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, а саме: про її постійне проживання в Україні, зокрема станом на 24 серпня 1991 року включно з метою отримання нею паспорта громадянина України.

В обґрунтування заявлених вимог покладається на те, що з 1980 року вона проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. 22.09.1993 року вона вийшла заміж за громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3.

17.03.1994 року заявниця виписалась із с. Заплатин та з чоловіком і дітьми переїхала на проживання до ОСОБА_2 Федерації, а саме в Білгородську область. Однак, станом на 24 серпня 1994 року вона проживала на території України і аж до 17.03.1994 року.

Прибувши до ОСОБА_2 Федерації, вона отримала паспорт громадянина ОСОБА_2 Федерації де і стала проживати. В 2006 році повернулась на територію України по сімейних обставинах і поселилась до матері в с. Нежухів Стрийського району, Львівської області, де і зареєструвала своє місце проживання. А 20.06.2006 року вона отримала тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні.

На даний момент вона немає паспорта громадянина України і не являється її громадянином, однак відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України, а тому вона змушена була звернутись до суду із даною заявою для встановлення факту свого постійного проживання на території України , зокрема станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій зазначає, що справу просить розглядати без участі представника Стрийського МВ ГУ ДМСУ у Львівській області, а що стосується винесення рішення, то повністю покладається на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, дослідивши надані докази вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або порушення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, в судовому засіданні встановлено, зокрема із довідки № 146 від 06.08.2014 року, виданої виконавчим комітетом Заплатинської сільської ради Стрийського району, Львівської області, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3 і вибула в Росію, в Белгородську область 17.03.1994 року.

Той факт, що «Салдан» К.Б. і є ОСОБА_1 стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, серія АУ № 585197, з якого вбачається, що після реєстрації першого шлюбу заявниця взяла прізвище свого першого чоловіка, а тому і писалась як «Салдан» К.Б.

Крім того, в матеріалах справи також міститься витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, серія АІ № 593248, з якого також вбачається, що після реєстрації другого шлюбу з ОСОБА_3, ОСОБА_4 взяла прізвище чоловіка і як наслідок записувалась ОСОБА_1.

Таким чином, після реєстрації другого шлюбу, ОСОБА_1 виїхала проживати на територію ОСОБА_2 Федерації, де і набула громадянства даної країни, що стверджується копією паспорта № 338380, який наявний в матеріалах справи.

Також в судовому засіданні зі слів заявниці встановлено, що в 2006 році вона змушена була повернутись в Україну в звязку із сімейними обставинами, а тому зареєструвала своє місце проживання у своєї матері в с. Нежухів, Стрийського району, Львівської області.

Факт проживання на території України після повернення з ОСОБА_2 Федерації підтверджується також тимчасовою посвідкою на постійне проживання, яка міститься в матерілах справи, серії ЛВ № 010013, яка видана ОСОБА_1 20 .06.2006 року.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 особисто. Підтвердила той факт, що до 1994 року вона справді проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. Для підтвердження даного факту надала суду копію погосподарської книги Заплатинської сільської ради народних депутатів за 1991-1995 роки з яких вбачається, що заявниця ОСОБА_1 дійсно була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 та вибула з нього 17.03.1994 року.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

На підставі вищенаведеного, взявши до уваги те, що в судовому засіданні доведено факт проживання заявниці ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки це доведено доказами, які наявні в матеріалах справи та показами свідка, суд приходить до переконливого висновку про підставність заявлених вимог, а саме встановлення фатку про її постійне проживання в Україні, зокрема станом на 24 серпня 1991 року включно з метою отримання нею паспорта громадянина України.

Керуючись ст. ст. 10,11, 208-209, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити повністю.

Встановити факт постійного проживання в Україні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема станом на 24 серпня 1991 року включно з метою отримання нею паспорта громадянина України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_6