Номер провадження: 22-ц/785/273/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Доценко Л.І.,

суддів Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.,

за участю секретаря Давидова Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа: Овідіопольська районна рада Одеської області про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення доган, про атестацію та результатів атестації, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

20.08.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, які в подальшому збільшив, та в остаточній редакції яких просив суд визнати незаконними та скасувати накази завідувача ОСОБА_3 культури Овідіопольської РДА Одеської області ОСОБА_4 «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2І.» № 97-к від 28.07.2014 р., № 103-к від 04.08.2014 р. та № 107-к від 11.08.2014 р., № 116-к від 27.08.2014 р. «Про проведення атестації ОСОБА_2І.» та визнати незаконними та скасувати результати атестації директора Овідіопольського районного будинку культури ОСОБА_2, що відбулися 02.10.2014 р., мотивуючи це грубим порушенням з боку завідувача ОСОБА_3 культури Овідіопольської РДА ОСОБА_4 трудового законодавства, які виразилися у застосуванні до нього незаконних та безпідставних доган у вигляді оскаржуваних наказів, а також незаконного наказу про проведення його атестації, результати якої він вважає незаконними і такими, що йдуть врозріз з «Положенням про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури», затвердженим Наказом Міністерства культури і туризму України 16.07.2007 № 44 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.09.2007 р. за № 1023/14290.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи Овідіопольської районної рада Одеської області не заперечував проти задоволення позову, вважаючи його таким, що захищає трудові інтереси позивача, які були грубо порушені з боку відповідача, надавши суду свої письмові пояснення з приводу спору.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази завідувача ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_4 «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2» № 97-к від 28.07.2014 р., № 103-к від 04.08.2014 р. та № 107-к від 11.08.2014 р.

Визнано незаконним та скасовано наказ завідувача ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_4 «Про атестацію ОСОБА_2» № 116-к від 27.08.2014 р.

Визнано незаконним та скасовано протокол, складений за результатами атестації директора Овідіопольського районного будинку культури ОСОБА_2 від 02.10.2014 р.

Стягнуто з ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області (код : 02229646) на користь держави суму судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що накази ОСОБА_4 «Про порушення трудової дисципліни ОСОБА_2І.» № 97-к від 28.07.2014 р., № 103-к від 04.08.2014 р. та № 107-к від 11.08.2014 р., № 116-к від 27.08.2014 р. «Про проведення атестації ОСОБА_2І.» видані з порушенням норм трудового законодавства.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно із ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і - забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізовувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Статтею 21 Закону України «Про культуру» передбачено, що керівники закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними трудового договору (контракту).

У відповідності до ст.ст. 29-31 КЗпП України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний : роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Працівник повинен виконувати доручену йому роботу особисто і не має права передоручати її виконання іншій особі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір (ст. 139 КЗпП України).

Статтями 140-142 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно із ст.ст. 147,148 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : догана, звільнення. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.03.2006 р. позивача було прийнято на посаду сторожа у районний будинок культури, 01.03.2010 р. позивача було переведено на посаду техніка звукової, освітлювальної та відео апаратури і 02.03.2013 р. позивач переведений на посаду директора районного будинку культури, що підтверджується витягом з трудової книжки позивача (а.с. 61-69).

Таким чином, фактично, місце трудової діяльності позивача, а саме посада директора Овідіопольського районного будинку культури, була узгоджена та визначена згодою сторін при укладенні трудового договору (запис у трудовій книжці).

Матеріалами справи підтверджується, що Овідіопольський районний будинок культури є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Овідіопольського району Одеської області, управління яким здійснює 3-тя особа Овідіопольська районна рада, чиїм рішенням № 467-V від 23.07.2009 р. повноваження по управлінню закладом було делеговано відповідачеві ОСОБА_3 культури Овідіопольської РДА (а.с. 43-51).

Суд першої інстанції з`ясував, що за час своєї роботи на посаді директора Овідіопольського районного будинку культури позивач ОСОБА_2 неодноразово нагороджувався за активну творчу роботу та плідну творчу працю, високу майстерність, професіоналізм, як начальником управління культури і туризму, національностей та релігій Одеської облдержадміністрації, так і головою Овідіопольської РДА. Також, позивача виключно з позитивного боку характеризувала завідувач ОСОБА_3 культури і туризму Овідіопольської РДА ОСОБА_4, зазначивши у характеристиці ОСОБА_2, що останній, працюючи в районному будинку культури з 2006 р. проявив себе як справжній креативний спеціаліст, який сумлінно ставиться до своїх обовязків, що підтверджується характеристикою позивача, наданою головою Овідіопольської районної ради Одеської області (а.с. 15-17,37).

Наказом № 97-к від 28.07.2014р. за підписом завідувача ОСОБА_3 культури райдержадміністрації ОСОБА_4 було оголошено догану директору районного будинку культури ОСОБА_2 у звязку з неналежним виконанням службових обовязків, а саме : за ігнорування заходів Одеського обласного центру української культури з посиланням на лист останніх від 21.07.2014 р. № 97/4 з письмовою відміткою позивача не згоден (а.с. 111-112). Дані заходи проводились в 2013році.

Однак, представниками відповідача, суду не було надано жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст.ст. 57-60 ЦПК України, щодо обізнаності позивача про проведення будь-яких обласних нарад директорів, семінарів та його участі в обласних конкурсах, як це зазначено в акті, враховуючи той факт, що згідно вищевказаного листа, позивач особисто був присутнім на 3-х семінарах-практикумах у травні 2013 р., яке зазначено у листі Одеського обласного центру української культури (а.с. 112).

Наказом № 103-к від 04.08.2014р. за підписом завідувача ОСОБА_3 культури райдержадміністрації ОСОБА_4 було оголошено догану директору районного будинку культури ОСОБА_2 у звязку з неналежним виконанням службових обовязків, а саме: за систематичну відмову виконувати письмові та усні накази завідувача сектору культури, ненадання сектору культури річних звітів сільських будинків культури та клубів за 2013 р., а також текстового річного звіту про роботу клубних закладів району за 2013 р. В тексті наказу мається письмове зауваження позивача з наказом у звязку з його безпідставністю (а.с. 109-110).

Наказом № 107-к від 11.08.2014р. позивачу було оголошено ще одну догану про порушення трудової дисципліни за відмову надати сектору культури графіку чергування сторожів закладу для заповнення табелю обліку використання робочого часу за серпень 2014 р. Позивач ознайомився із вказаним наказом, письмово зазначивши, що не згоден з ним, так як ніяких вказівок до цього моменту не було (а.с. 114-115).

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що в порушення ст. 149 КЗпП України - до застосування дисциплінарних стягнень відносно позивача ОСОБА_2, власник або уповноважений ним орган (в даному випадку ОСОБА_3 культури Овідіопольської РДА) не зажадали від порушника трудової дисципліни (позивача) жодних письмових пояснень, чим грубо порушили права позивача, передбаченими нормами трудового законодавства.

В той же час, суд вважав хибними докази у вигляді актів, які, як пояснив сам позивач, він побачив вперше в судових засіданнях і ніколи не відмовлявся від надання письмових пояснень з приводу оскаржуваних наказів, а також підтвердив суду, що йому не надавалась така можливість його безпосереднім керівником.

В судовому засіданні було встановлено, що посадові обовязки позивача визначені Положенням про Овідіопольський районний будинок культури, яке затверджене розпорядженням Овідіопольської РДА від 12.11.2009 р. № 1310 та погоджене рішенням Овідіопольської райради від 29.10.2009 р. № 480-V (а.с. 7-14).

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції вважав, що підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення працівником трудової дисципліни, факт якого повинен бути належно зафіксований з дотриманням порядку застосування такого стягнення, а саме доведенням власником або уповноваженим ним органом конкретних фактів допущеного їхнім працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків.

Однак, як було встановлено судом і підтверджується змістами вищевказаних оспорюваних наказів описова частина наказів не містить в собі конкретних визначень дисциплінарних проступків позивача, а відповідач в особі завідувача ОСОБА_3 культури райдержадміністрації ОСОБА_4 (безпосереднього керівника позивача ОСОБА_2І.) обмежилася лише загальними посиланнями на обставини, без жодних документально підтверджених фактів невиконання або неналежного виконання, покладених на позивача трудових обовязків.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що вищевказані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийняті з грубим порушенням діючого трудового законодавства, конституційних прав позивача і такі, що підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Наказом завідувача ОСОБА_3 культури РДА ОСОБА_4 від 27.08.2014 р. № 116-к про затвердження атестаційної комісії по проведенню атестації директора районного будинку культури ОСОБА_2 та призначено проведення цієї атестації на 02.10.2014 р., а також, завідувачем ОСОБА_3 культури РДА ОСОБА_4 спільно з головою профспілкового комітету працівників сектору культури затверджено перелік орієнтовних питань, що виносяться на атестацію і Положення про проведення атестації працівників закладів культури Овідіопольського району (а.с. 81-82).

Так, за результатами проведення вищевказаної атестації від 02.10.2014 р., був складений атестаційний лист та протокол від 02.10.2014 р., в яких, комісія дійшла висновку про невідповідність займаній посаді позивача ОСОБА_2 і рекомендувала йому отримати фахову освіту (а.с. 83,117,118).

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що наказ № 116-к від 27.08.2014 р., сама атестація та протокол, складений за результатами атестації не відповідають чинному трудовому законодавству.

Порядок проведення атестації працівників підприємств, установ організацій та закладів культури незалежно від форм власності та підпорядкування здійснюється відповідно до «Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури», затвердженим Наказом Міністерства культури і туризму України 16.07.2007 № 44 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.09.2007 р. за № 1023/14290, як це прямо передбачено п. 1.1 вказаного Положення, яким також затверджена типова форма Атестаційного листа та протоколу засідання атестаційної комісії (а.с. 91-101).

При чому, п. 6.1 вказаного «Положення…» передбачено, що загальне організаційно-методичне керівництво з проведення атестації працівників закладів культури здійснює Міністерство культури України.

Суд з`ясував і це не заперечувалось представником відповідача, що вищевказана атестація була проведена не на підставі вищезазначеного «Положення…», а на підставі «Положення про проведення атестації працівників закладів культури Овідіопольського району», затверджених 27.06.2014 р. завідувачем ОСОБА_3 культури ОСОБА_4І та головою профспілкового комітету працівників ОСОБА_3 культури ОСОБА_5 (а.с. 85-90).

Під час дослідження судом двох вищевказаних «Положень…» - було встановлено, що вони суттєво відрізняються один від одного змістом та вимогами, викладених у текстах, а саме «Положення про проведення атестації працівників закладів культури Овідіопольського району» суперечить вимогам та приписам «Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури», затвердженим Наказом Міністерства культури і туризму України 16.07.2007 № 44 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.09.2007 р. за № 1023/14290 з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 2.1 «Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури», затвердженим Наказом Міністерства культури і туризму України 16.07.2007 № 44 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.09.2007 р. за № 1023/14290 категорії працівників, які підлягають атестації, періодичність її проведення визначаються колективним договором. На підприємствах, в установах та організаціях, у яких не укладаються колективні договори, категорії працівників, які підлягають атестації, строки та графік її проведення визначаються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Однак, суд встановив, що строки і графік проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів культури Овідіопольського району крім позивача, відповідачами не визначено.

Одночасно з цим, відповідно до п. 2.2 вказаного «Положення…», перелік орієнтовних питань, що виносяться на атестацію, узгоджується з відповідним профспілковим органом і доводяться до відома працівників, які підлягають атестації не пізніше ніж за два місяці до її початку.

Однак, оскаржуваний наказ про проведення атестації позивача № 116-к від 27.08.2014 р. та його ознайомлення з переліком орієнтовних питань датовані 27.08.2014 р. тобто менше, ніж за два місяці до початку атестації 02.10.2014 р.

Вимогами п. 3.3 «Положення…» передбачено, що атестація працівників закладів культури, які входять до складу атестаційної комісії, передує атестація інших працівників. Член атестаційної комісії, який атестується не бере участі у голосуванні.

Представником відповідача не було надано суду належних та допустимих доказів того, що працівники, які входили до складу атестаційної комісії, в тому числі і сама ОСОБА_4 самі пройшли таку атестацію.

Також, п. 3.4 «Положення…» передбачає, що безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації не може бути членом атестаційної комісії.

Натомість, завідувач ОСОБА_3 культури РДА ОСОБА_4, яка є безпосереднім керівником позивача є головою атестаційної комісії, що є порушенням вказаного п. 3.4 «Положення…».

Під час атестації, комісія прийшла до висновку про невідповідність позивача займаній посаді і має отримати фахову освіту. Однак, як встановив суд, позивач з 01.09.2013 р. вже навчається у вищому навчальному закладі ПВНЗ «Європейський Університет» на 2-му курсі заочної форми навчання факультету «Економіки та менеджменту» з кінцевим терміном навчання 15.02.2018 р. (а.с. 102-103).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність як самого наказу завідувача сектором культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_4 «Про атестацію ОСОБА_2» № 116-к від 27.08.2014 р., так і протоколу, складеного за результатами атестації директора Овідіопольського районного будинку культури ОСОБА_2 від 02.10.2014 р., а тому вони підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивачем був порушенний порядок звернення до суду, оскільки він спочатку повинен звернутись до комісії по трудовим спорам, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушениї, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі дисциплінарні стягнення були застосовані до ОСОБА_2 у відповідності до норм трудового законодавства спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 культури Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді Л.А. Гірняк

ОСОБА_6