У х в а л а

іменем україни

28 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

Кузнєцова В.О.,

суддів: Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Острозького, 70» про визнання добросовісними набувачами, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_11 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з указаним позовом, в якому посилалися на те, що 04 березня 2010 року ОСОБА_3 уклала договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого придбала у ОСОБА_12 28/100 частини мансардного поверху житлового будинку загальною площею 67,3 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Василевич О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 429. 03 вересня 2010 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_12 25/100 частини мансардного поверху у тому ж будинку. Вказаний договір також нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 3416. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року вказані договори купівлі-продажу визнані нікчемними. Позивачі вважали, що оскільки, при укладені договорів купівлі-продажу з ОСОБА_12, їм не було відомо, що майно відчужене особою, яка не мала на це право, ОСОБА_12 у нотаріусів підтвердив право власності необхідними документами, тому просили визнати їх добросовісними набувачами часток мансардного поверху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Острозького, 70» про визнання добросовісними набувачами відмолено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_11 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2009 року визнано за ОСОБА_12 право власності на майно - мансардний поверх житлового будинку АДРЕСА_1

На підставі вказаного рішення ОСОБА_12 зареєстрував за собою право власності на вказаний об'єкт нерухомості в ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01 березня 2010 року.

04 березня 2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу 28/100 частини мансардного поверху житлового будинку загальною площею 67,3 кв. м, житловою площею 44,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 429.

03 серпня 2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 укладено договір купівлі-продажу 25/100 частини мансардного поверху житлового будинку, загальною площею 53,5 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Береш Л.І. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 3416.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2010 року скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 грудня 2009 року про визнання за ОСОБА_12 права власності на мансардний поверх житлового будинку АДРЕСА_1

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2011 року, який набрав законної сили, ОСОБА_12 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Вироком встановлено, що ОСОБА_12 на початку січня 2005 року умисно з метою вчинення шахрайства, проживаючи в квартирі АДРЕСА_1, та знаючи, що ОСОБА_4 проживає у квартирі № 5, а ОСОБА_6 - в квартирі № 8 у цьому ж будинку, які виявили спільне бажання побудувати над своїми квартирами мансардний поверх, шляхом зловживання довірою з метою заволодіти коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 без наміру їх повернути, запропонував, що одноособово займеться будівництвом мансардного поверху та оформленням права власності на побудований мансардний поверх. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в цей час нададуть ОСОБА_12 кошти на будівництво, а після його завершення буде оформлено право власності на частки мансардного приміщення над їхніми квартирами на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов'язання, ОСОБА_12 отримав, починаючи з грудня 2005 року по липень 2010 року, від ОСОБА_4 кошти на будівництво в сумі 85 500 грн та від ОСОБА_6 - 79 105 грн. У грудні 2009 року без їх відома звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із позовом про визнання за ним права власності на мансардний поверх будинку по вул. Кн. Острозького,70 у м. Тернополі. Після цього ОСОБА_12 без відома ОСОБА_4 та ОСОБА_6 продав мансардні приміщення над їхніми квартирами стороннім особам.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року визнано нікчемними вищевказані договори купівлі-продажу часток мансардного поверху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, які укладені між ОСОБА_12 та ОСОБА_3, ОСОБА_2

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого цивільного (майнового) права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом.

Спосіб захисту прав шляхом пред'явлення позову про визнання добросовісним набувачем, не передбачений законом.

Частина 5 статті 12 ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право. Ця презумпція діє, поки інше не буде встановлено рішенням суду.

Стаття 388 ЦК України встановлює певні умови, за яких власник має право витребувати свою річ з чужого незаконного володіння із якими пов'язані такі поняття, як добросовісність чи недобросовісність володіння річчю. Отже, добросовісність чи недобросовісність набувачів є обставиною, яка підлягає встановленню судом в процесі розгляду віндикаційного позову, тобто позову неволодіючого власника про повернення майна з чужого незаконного володіння.

Встановивши, що вимоги про повернення майна з чужого незаконного володіння не розглядалися, суди попередніх інстанцій по суті дійшли правильних висновків про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_11 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук