Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/635/15 Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Провадження № 22-ц/778/5130/15 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Подліянової Г.С.,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору б/н від 26.05.2008 року ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.11.2014 року має заборгованість - 27155,48 грн., яка складається з наступного:

- 6327,40 грн. - заборгованість за кредитом;

- 14665,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4631,28 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом,

- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 1531,21 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість у розмірі 27155,48 грн. за кредитним договором № б/н від 26.05.2008 року та судові витрати.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, початок перебігу якої має починатися з 16 січня 2009 року, коли відповідач останній раз сплатив за отриманий кредит і з цього дня позивачу стало відомо про порушення його прав.

Проте з таким висновком не погоджується колегія суддів.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини: 26.05.2008 року між сторонами укладено кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - кредитка «Універсальна» 30 днів пільгового періоду зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві про видачу кредиту (а.с.11).

За змістом п.3.1 Умов та Правил банк надає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці /довідці про умови кредитування і заяві.

Відповідно до п.3.1.1, 3.1.2 Умов та Правилам надання банківських послуг картка дійсна до останнього дня місяця, вказано на ній (а.с.13-17).

Згідно з п. 3.2, 3.3 Умов та Правил Клієнт надає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Як вбачається зі змісту Довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, з якою ОСОБА_3 ознайомлений 26 травня 2008 року, про що свідчить його підпис під зазначеною довідкою, розмір щомісячних платежів за використання кредиту, який позичальник повинний вносити щомісячно до 25 числа, якій слідує за звітнім, складає 7% від заборгованості проте не менш, ніж 50 гривень, штраф за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів - 250 гривень + 5% від суми позову (а.с.12).

За розрахунком банку, який не оспорювався відповідачем, заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором станом на 30.11.2014 року становить 27155,48 грн., та складається з: 6327,40 грн. - заборгованості за кредитом, 14 665,59 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4631,28 грн. - заборгованості з комісії за користування кредитом, а також штрафів: 250,00 грн. (фіксована частина), 1531,21 грн. (процентна складова) (арк. с. 6-9).

Судом також встановлено, що останній платіж ОСОБА_3 здійснив 16 січня 2009 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-14 цс 14 від 19 березня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши справу у відсутність позивача, та відмовивши в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, суд першої інстанції не встановив строк дій картки, та залишив поза увагою те, що відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

За вказаних обставин, колегія суддів приймає до уваги надані позивачем докази терміну дії карти: роздруківку комп'ютерної програми з інформацією про картку та рахунок (а.с. 67). Із змісту роздруківки на а.с. 67 вбачається, що картка "Універсальна" під НОМЕР_1 видана на ім'я ОСОБА_3 26.05.2008 року і діє до останнього дня травня 2012 року.

Таким чином, оскільки строк дії картки закінчується в останній день травня 2012 року, строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, останній платіж ОСОБА_3 здійснив 16 січня 2009 року, до суду з позовом банк звернувся 10.02.2015 року (а.с.2), позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково, а саме за період з 10.02.2012 року по 10.02.2015 року в розмірі 16 380 грн. 93 коп. ( 6327 грн. 40 коп. - заборгованість за кредитом, 6820 грн.20 коп. - заборгованість за відсотками, 2214 грн.45 коп. - заборгованість за комісією, 250 грн. - штраф(фіксована частина), 788 грн. 14 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.83-87).

Позовні вимоги стосовно несплачених щомісячних платежів за період до 10.02.2012 року задоволенню не підлягають у зв'язку зі спливом строку трирічної позовної давності (початком перебігу якої є 16 січня 2009 року) про застосування якої заявлено відповідачем у справі (а.с.34).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За матеріалами справі стягненню на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 245 грн.70 коп.

Таким чином, рішення суду першої інстанції згідно з вимогами п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню, з одночасним ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 травня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.05.2008 року, в розмірі 16380 гривень 93 коп., яка складається з: 6327 гривень 40 коп. - заборгованості за кредитом, 6820 гривень 20 коп. - заборгованості за відсотками, 2214 гривень 45 коп. - заборгованості за комісією, 250 гривень - штрафу (фіксована частина), 788 гривень 14 коп. - штрафу (процентна складова) та судовий збір в розмірі 245 гривень 70 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: