пр. № 4-с/759/110/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавчої служби Шемет Олександр Валентинович, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на бездіяльність державного виконавця,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою, однак відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК України, містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч.3 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час - ч. 7 ст. 82 вказаного Закону).

Так, згідно норм ЦПК України, сторонами скарги є скаржник та суб"єкт оскарження, а не заінтересована особа, що необхідно виправити і в даному випадку задля визначення процесуальних сторін такої скарги.

Із положень частини першої та другої ст. 385 ЦПК України вбачається, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. А пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Проте, ОСОБА_1, в порушення цих вимог, у своїй скарзі не зазначає з якого саме часу їй стало відомо про бездіяльність державного виконавця Шемет О.В., питання поновлення відповідних процесуальних строків не заявлено.

Також скаржнику необхідно уточнити свої вимоги та їх обґрунтування, обравши належний спосіб захисту порушених прав.

Як передбачено ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Тоді як, скаржник в своїй скарзі чітко не вказує на порушені свої права, які просить захистити та не вказує на бездільність суб"єкта оскарження, зокрема в чому вона полягає, які конкретно дії передбачені ЗУ "Про виконавче провадження" на думку скаржника, суд має зобов"язати вчинити державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області виконавчої служби та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Із поданої скарги вбачається лише загальні посилання на бездіяльність зазначених скаржником суб"єктів оскарження, тоді як позовні вимоги мають бути чіткими та обгрунтованими.

За таких обставин, дану скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 383, 385, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Надати ОСОБА_1 три дні строку для усунення недоліків скарги з моменту отримання копії ухвали.

Скаргу залишити без руху.

В разі невиконання ухвали скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Суддя