№ 2/243/169/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Лаптєва М.В.

при секретарі - Хміль О.М.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.03.2012 з ОСОБА_3 на її користь стягнено аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак відповідач належним чином не сплачує присуджені аліменти, внаслідок чого існує заборгованість, яка підтверджена довідкою - розрахунком ВДВС Миколаївського районного управління юстиції і становить 1742 грн. 61 коп.(а.с.6)

Просила стягнути з відповідача на свою користь суму неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 1727 грн. 24 коп.

Позивач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про слухання справи за її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, надавши право представляти свої інтереси своєму представнику.

Представник відповідача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що позивач не має змоги сплатити позивачці суму неустойки, оскільки прострочення виплати аліментів відбулося у зв'язку з не працевлаштованістю відповідача і тому він не має змоги надавати допомогу позивачці.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що рішенням Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 16.03.2012 з ОСОБА_3 на її користь стягнено аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак відповідач належним чином не сплачує присуджені аліменти, внаслідок чого існує заборгованість, яка підтверджена довідкою - розрахунком ВДВС Миколаївського районного управління юстиції і становить 1742 грн. 61 коп.(а.с.6)

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідно до довідки ВДВС Миколаївського районного управління юстиції розмір заборгованості становить 1742 грн. 61 коп., а сама заборгованість виникла в період з серпня 2014 року, до цього часу відповідач справно сплачував аліменти.

Згідно довідки Миколаївського РЦЗ Львівського регіону відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний і відповідно до суми нарахувань його доходу вбачається, що до серпня 2014 року з нього регулярно вираховувалися аліменти на утримання дитини.

Загальновідомим є факт, який в силу положень ч.2 ст. 60 ЦПК України не потребує доказуванню, що на території Донецької та Луганської областей триває АТО, економічна ситуація в державі напружена в зв'язку з чим відповідач позбавлений можливості вільно та безперешкодно працевлаштуватися, щоб заробляти кошти та здійснювати сплату аліментів і змушений перебувати на облік у Миколаївському РЦЗ Львівського регіону як безробітний.

Суд проаналізувавши вищенаведене приходить до переконання, що прострочення по сплаті аліментів виникло не з вини відповідача та з незалежних від нього причин, а тому з урахуванням матеріального становища платника аліментів, з урахуванням розміру його доходу, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, якими є справедливість та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), статті 48 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, - приймаючи до уваги також, що відповідач переніс операцію та знаходився на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписним епікризом, а тому повинен був додатково витрачати матеріальні кошти, а тому вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 48 Конституції України, ст. 3 ЦК України, ст. 196 СК України, ст.ст. 10,11,60,61,62,64, 209, 212-215 ЦПК України постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду М.В. Лаптєв