Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Кафідової О.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості;

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, визнання договору застави незаконним, витребування майна та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 02 жовтня 2010 року він позичив ОСОБА_5 2 000 доларів США строком на один місяць зі сплатою 10 % за користування грошима. Відповідачка у визначений строк кошти не повернула, а тому позивач просив стягнути з неї 25 872 грн - заборгованість та 3 % річних в розмірі 2 328,48 грн.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, визнання договору застави незаконним, витребування майна та відшкодування моральної шкоди.

Посилалась на те, що 02 жовтня 2010 року на підставі генеральної довіреності вона передала ОСОБА_4 автомобіль марки Шевроле, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність була видана нею під впливом тяжкої обставини та тиском з боку ОСОБА_6 В подальшому позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про скасування довіреності, однак відповідачі автомобіль не повертають, чим порушують її права володіння та користування майном.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Поновлено порушене право ОСОБА_5 щодо володіння, користування та розпорядження належного їй автомобіля марки «Шевроле», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 автомобіль марки «Шевроле», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1 218 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірний автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_4, що не заперечується сторонами, а тому не встановлено порушення прав ОСОБА_5 зі сторони ОСОБА_6

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 <nau://ukr/1618-15|st332> ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості;

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про поновлення порушеного права, визнання договору застави незаконним, витребування майна та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

О.В. Кафідова

О.М. Ситнік