Справа № 359/1851/15ц Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
Провадження № 22-ц/780/3993/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 23 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Воробйової Н.С., Савченка С.І.,

При секретарі: Бобку О.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсним додатку до договору, про стягнення збитків та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, та збільшивши позовні вимоги, просила визнати недійсним додаток до договору про користування електричною енергією від 14 березня 2014 року, стягнути з відповідача збитки в розмірі 10100 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1. 29 вересня 2006 року вона уклала з відповідачем договір про користування електричною енергією. За цим договором ПАТ «Київобленерго» зобов'язалось постачати електричну енергію, а ОСОБА_3 зобов'язалась оплачувати її вартість.

14 березня 2014 року між ПАТ «Київобленерго» та нею (позивачкою) було укладено додаток до цього договору, за яким вона зобов'язалась замість дочки ОСОБА_3 погасити заборгованість по оплаті послуг з постачання електричної енергії в розмірі 3398 гривень 25 копійок. У виконання цього зобов'язання вона сплатила ПАТ «Київобленерго» грошові кошти в розмірі 1451 гривні.

Вважала, що підписала цей додаток до договору під впливом обману, який до неї застосували працівники відповідача. Зазначала, що вона сплатила ПАТ «Київобленерго» грошові кошти в розмірі 5050 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_1. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

29 вересня 2006 року ОСОБА_3 уклала з відповідачем договір про користування електричною енергією.

За цим договором ПАТ «Київобленерго» зобов'язалось постачати електричну енергію, а ОСОБА_3 зобов'язалась оплачувати її вартість.

14 березня 2014 року позивач уклала з ПАТ «Київобленерго» додаток до цього договору. Згідно з цим додатком ОСОБА_2 зобов'язалась замість дочки ОСОБА_3 погасити заборгованість по оплаті послуг з постачання електричної енергії.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 212-215,230 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те, що позивачка не надала належних та допустимих доказів того, що відповідач увів її в оману під час укладання додатку до договору про користування електроенергією.

Відповідно до положень ч.1 ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки , ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача , істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Позивачкою по справі вказані обставини не доведені.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини , на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом І інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду І інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: