Справа № 161/7731/15-ц Провадження №2/167/340/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.П

при секретарі Пазюку О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення аліментів.

В обгрунтовання своїх вимог вказує, що з відповідачем уклала шлюб 25.11.2005 року. Від спільного проживання народилися діти: дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4. 28.01.2013 року, рішенням Луцького міськрайонного суду між нею та відповідачем було розірвано шлюб. 04.09.2009 року стягнуто з відповідача аліменти в сумі 500 грн. на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та на утримання сина ОСОБА_6 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн.. Крім того, з відповідача в користь ОСОБА_1 на її утримання під час вагітності стягнено аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. і до народження дитини.

Вказує, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, у зв'язку з чим утворився борг по аліментам в сумі 57370 грн..

Просить суд стягнути з відповідача неустойку за несплату аліментів в сумі 18705 грн..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовим оголошенням опублікованим у газеті «Волинь-Нова» від 17 грудня 2015 року №№139-140.

Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково із наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.09.2009 року з відповідача стягнуто 500 грн. аліментів щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.09.2009 року з відповідача в користь ОСОБА_1 на її утримання під час вагітності стягнено аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн. і до народження дитини та рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.10.2011 року на утримання сина ОСОБА_6 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. (а.с.7, 8, 9).

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.12.2015 року становить 57370 грн..

Відповідач доказів неможливості сплачувати аліменти із обєктивних незалежних від нього причин, суду не наводив, заперечення на позовну заяву відповідачем не надавались, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача ОСОБА_2.

Таким, чином відповідно до вимог ст.196 СК України, наявні підстави для покладання на платника аліментів відповідальності за прострочення їх сплати у виді неустойки.

Визначаючи розмір неустойки (пені), суд виходить з того, що пеня нараховується на суму несплачених аліментів (заборгованості),за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не проводилось стягнення.

З розрахунку заборгованості сума неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей та дружини становитиме 6266 грн., з врахуванням сплачених аліментів за останній рік, з часу подання заяви з 21.05.2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача.

В решті позовних вимог слід відмовити з наведене вище підстав.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, та на підставі ст. 196 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 6266 (шість тисяч двісті шістдесят шість грн.) неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60 грн. (двісті сорок три грн.) 60 коп. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: