Провадження № 6/344/445/15
У Х В А Л А

04 листопада 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Канюк Х.І.

державного виконавця Гуменяк А.С.

розглянувши клопотання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

в заяві вказано, що боржник не виконала судове рішення, інших способів виконати його у державного виконавця немає, а тому державний виконавець просив обмежити боржника у праві виїзду за кордон.

В судовому засіданні державний виконавець Гуменяк А.С. підтримав подання і надав суду пояснення про те, що подання підписано заступником начальника ВДВС, оскільки на час його складання начальник ВДВС був відсутній; будинок, який належить боржнику на праві власності перебуває в іпотеці, земельна ділянка не може бути продана, оскільки встановлено мораторій щодо відчуження такого виду земельних ділянок.

Судом встановлено наступні обставини.

15/04/2015 р. ухвалено судове рішення про стягнення з боржника на користь позивача грошових коштів, видано виконавчий лист в цій справі.

03/07/2015 р. відкрито виконавче провадження щодо виконання за вказаним судовим рішенням та виконавчим листом.

Відповідно до витягу №102689865 боржник є співвласником 65/100 часток в праві власності на будинок №39 в с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області.

У витягу вказано, що інформація про заборону відчуження та іпотеку вказаного об`єкта відсутні. Однак в судовому засіданні державний виконавець надав пояснення про те, що вказаний об`єкт є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі. Відповідно до ст. 131 ЦПК України докази надаються сторонами до початку розгляду відповідної справи.

Отже доказу заборони відчуження чи іпотеки державний виконавець суду не надав.

Доказу наявності у власності боржника земельної ділянки державний виконавець суду не надав, так само як і доказу неможливості її відчуження.

При цьому іпотека не означає заборону звернення стягнення на відповідний об`єкт цивільних прав, а позначає переважне право на задоволення вимог кредитора перед іншими кредиторами.

Відповідно до інформації ДПС боржником відкрито рахунки в банківських установах.

Доказу відсутності грошових коштів на рахунках суб`єкт звернення суду не надав.

Суб`єктом звернення складено акти про неможливість увійти в приміщення боржника у зв`язку з тим, що воно закрито. Однак вказані причини не є перешкодами для виконання примусового виконання, оскільки законом передбачено відповідний порядок для усунення таких перешкод і забезпечення входу у відповідне житло для державного виконавця.

Також суду не надано доказу того, що не виконання боржником її зобов`язань пов`язано із її виїздом за кордон.

Відповідно до п. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Так суду не надано доказу того, що подання державного виконавця було погоджено начальником ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тимчасове обмеження права боржника на пересування є винятковим засобом впливу на нього, полягає в обмеженні прав на свободу пересування, що може бути застосовано судом після вичерпання усіх передбачених законом засобів примусового виконання.

Подання може бути внесено на розгляд суду за умов його погодження з начальником ВДВС, доказу цього державний виконавець суду не надав. Натомість державний виконавець надав суду пояснення про те, що дане подання не погоджено начальником відповідного ВДВС.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. ст. 60, 377-1 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання, відмовити.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про відмову у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя С.О.Бородовський