У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 19 січня 2015 року про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, де третьою особою є : Драгівська сільська рада Хустського району про усунення перешкод у користуванні дорогою загального користування, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хустського районного суду від 19 січня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Хустського районного суду від 29 вересня 2011 року.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення по направленню заяви до суду першої інстанції для розгляду по суті вимог. Мотивує її тим, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог норм процесуального права, а тому, вважає її неправосудною.

У судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1, підтримала вимоги скарги та просила задовольнити таку з наведених у ній підстав.

Представник третьої особи в особі сільського голови Керита М.В. заперечив, вимоги скарги, оскільки такі є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про час і місце засідання, а тому, розгляд справи слід здійснювати в їх відсутності, зважуючи на припис ч. 1 ст. 365 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які беруть участь у справі, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

У відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України - однією з підстав для перегляду рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами є : істотні для справи обставини, що не були, і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування в справі (стаття 179 ЦПК).

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір із приводу знесення відповідачами самовільно збудованого господарського приміщення на частині пішохідної доріжки по АДРЕСА_1, зобов'язання відповідачів звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, пішохідну доріжку, що відноситься до земель загального користування та не чинити позивачам перешкод у користуванні даною доріжкою.

У заяві про перегляд рішення суду в зв'язку з нововиявленою обставиною, ОСОБА_1 вважає такою : Листи Держархіву Закарпатської області від 21.07.2011 року й 04.08.2011 року з яких слідує, що в протоколах виконкому Драгівського сільської ради даних про розмір земельної ділянки стосовно пішохідної доріжки не виявлено та за 1966-1968 роки відомостей про пішохідну доріжку не виявлено та карта забудови й генплан с. Драгово на зберігання до архіву не надходили; Постанову Хустського райсуду від 05.03.2013 року та Ухвалу Хустського райсуду від 21.02.2014 року.

Згідно висновків Хустського районного суду викладених у заочному рішенні від 29.09.2011 року, наявність пішохідної доріжки загального користування стверджується також Планом земель с. Драгово, складеним за матеріалами мензуальної зйомки, проведеної в 1968 році /масштаб 1:2000/. Та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.02.2011 року, який складено державним інспектором із контролю за використанням та охороною земель у м. Хуст та Хустському районі, встановлено самовільне зайняття відповідачем частини пішохідної доріжки площею 0,0025 га., яка з'єднує вулиці Зарічна та Пархоменка с. Драгово, перегородивши прохід по ній металевою сіткою.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 30.05.2012 року також підтверджено висновок суду першої інстанції в частині того, що відповідачами вчиняються позивачам перешкоди стосовно вільного та безперешкодного користування пішохідною доріжкою між АДРЕСА_1, яка є дорогою загального користування та існувала щонайменше з 1968 року.

У відповідності до роз'яснень наведених у п. 7 Постанови Пленуму ВССУ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 - обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення, таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Так, суд має право скасувати судове рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини є істотними й можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснених судом у судовому рішенні, яке заявник просить переглянути.

Виходячи із цього, листи Державного архіву Закарпатської області від 21.07.2011 року в якому йдеться про те, що в протоколах виконкому Драгівського сільської ради даних про розмір земельної ділянки стосовно пішохідної доріжки не виявлено та від 04.08.2011 року в якому зазначено, що за 1966-1968 роки відомостей про пішохідну доріжку не виявлено й карта забудови та генплан с. Драгово на зберігання до архіву не надходили не можуть вважатись нововиявленими обставинами, так-як на них посилалась заявниця у своїх поясненнях як у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції. Та більше того, дані листи Держархіву були відомі як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції.

Виходячи із правової підстави, що явилась підґрунтям для Хустського районного суду по прийняттю постанови від 05 березня 2013 року щодо скасування постанови міськрайонного управління Держкомзему в м. Хуст та Хустському районі за № 0003 від 11.02.2001 року та постанови адміністративної комісії Драгівської сільради за № 1 від 15.02.2001 року то таким послужило те, що адміністративні матеріали не містили підтверджень вручення порушникам повідомлень про розгляд таких адмінпротоколів, тобто, наявність процесуальних порушень, які не заперечують, і не спростовують встановлених фактів порушень із боку правопорушників. Крім цього, постанова Хустського районного суду від 05 березня 2013 року постановлена вже після ухвалення Хустський районним судом заочного рішення від 29.09.2011 року та її висновки не спростовують фактів встановлених адміністративними матеріалами, а тому не могла бути врахована судом першої інстанції.

Ухвала Хустського райсуду від 21.02.2014 року не стосується фактичних обставин справи встановлених заочним рішенням суду від 29.09.2011 року, а стосується виправлення описки в ухвалі Хустського районного суду від 20.11.2013 року, а тому не може являтись нововиявленою обставиною для перегляду за нововиявленими обставинами заочного рішення суду.

Твердження заявниці із приводу того, що в суді першої інстанції було подано відповідачами заяву-клопотання про призначення в справі землевпорядної експертизи, яка судом першої інстанції не була розглянута не може вважатись таким, що свідчить про наявність нововиявлених обставин. Оскільки, це є процесуальними недоліками розгляду справи, які могли бути підставою для перегляду рішення суду в апеляційному порядку.

Поза як, апелянтка не навела в скарзі підстав, які б спростовували вище наведене, а тому колегія суддів дійшла до думки про необхідність відхилення апеляційної скарги як необґрунтованої та залишення без змін у зв'язку із цим, ухвали суду першої інстанції.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами статей 308, 312, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Хустського районного суду від 19 січня 2015 року про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ______________________

Судді : ______________________

______________________