Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження в касаційному порядку ухвали апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до прокурора Дніпровського району м. Києва про відшкодування матеріальних та моральних збитків,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії прокурора Дніпровського району м. Києва незаконними та відшкодувати йому завдану такими діями моральну шкоду у розмірі 1 000 000 грн та матеріальну шкоду, яка полягає у відшкодуванні понесених ним судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21 березня 2013 року він подав звернення (клопотання) прокурору Дніпровського району м. Києва про надання довідки про дату отримання прокуратурою цього району відмовного матеріалу від Дніпровського РУ ГУМВСУ в м. Києві та копії постанови прокурора Дніпровського району м. Києва за наслідками розгляду законності прийнятого слідчим ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУМВСУ в м. Києві процесуального рішення - постанови о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУМВСУ в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від 27 серпня 2010 року, на яке 29 квітня 2013 року отримав відповідь-повідомлення за підписом заступника прокурора Дніпровського району м. Києва, однак, документів та процесуальних рішень органів внутрішніх справ та прокуратури, які він просив у своєму зверненні, йому надано не було.

Позивач вважає, що такі дії прокурора є неправомірними, оскільки суперечать Конституції України та Закону України «Про звернення громадян», і порушують його конституційні права, зокрема, на оскарження у встановленому законом порядку прийнятих посадовими особами органів внутрішніх справ та прокуратури процесуальних рішень.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 03 вересня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 жовтня 2014 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання дій прокурора неправомірними і роз'яснено позивачу право на звернення із цією вимогою до суду в порядку кримінального судочинства.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року, ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями прокурора.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 крім іншого просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року і направити справу на новий апеляційний розгляд, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі нове судове рішення про відмову в позові про стягнення збитків, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом, а у даному випадку позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту неправомірності (незаконності) дій, рішень та/або бездіяльності посадових осіб органів прокуратури, визначених ч. 6 ст. 1176 ЦК України, зокрема, судового рішення про визнання таких дій (рішень) та/або бездіяльності незаконними.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_2 просить постановити окрему ухвалу суду про притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визначаються протиправними у разі наявності підстав для застосування ст. 211 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилок на переконливі обставини, що можуть стати підставою для застосування ст. 221 ЦПК України, а з урахуванням того, що оскаржувана в касаційному порядку ухвала апеляційного суду відповідає вимогам Закону, клопотання ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали суду, підлягає відхиленню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 211, 350, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до прокурора Дніпровського району м. Києва про відшкодування матеріальних та моральних збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження в касаційному порядку ухвали апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про постановлення окремої ухвали суду - відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук