КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1102/15-ц
Провадження №2/319/760/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання Шипко А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстрованого між сторонами 28 вересня 1996 року у Благовіщенській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №6. Позивач ОСОБА_1 вказала, що за час сумісного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживає спиртними напоями, на ґрунті чого почали виникати сварки. Намагання та зусилля позивача зберегти сім'ю ні до чого не привели. За таких обставин ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам та інтересам дітей.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві, надала судові відповідні пояснення. Крім того зазначила, що протягом 2012-2013 рр. вже двічі зверталася до суду із аналогічними позовами, які залишалися без розгляду за її заявами. При цьому відповідач вживав заходів для усунення причин, які слугували ОСОБА_1 підставою для пред'явлення позовів, а саме, проходив курси лікування від алкоголізму. На даний час примирення між подружжям не відбулося, тому ОСОБА_1 прохала суд її позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, вважав за можливе збереження шлюбних відносин із позивачем ОСОБА_1 за умови зміни її ставлення до нього. Незважаючи на те, що примирення між подружжям не відбулося, відповідач заперечував проти ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, оскільки він любить своїх дітей, дбає про їх утримання та виховання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, встановив наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зареєстровано 28 вересня 1996 року у Благовіщенській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис №6 (а.с.5).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6,7).

З матеріалів справи та пояснень сторін випливає, що шлюбні відносини між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не склалися через зловживання останнім спиртними напоями, на ґрунті чого почали виникати сварки. З цих причин протягом 2012-2013 рр. ОСОБА_1 двічі зверталася до суду із позовами до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, які залишалися без розгляду. При цьому відповідач ОСОБА_2 вживав заходів до припинення вживання спиртних напоїв, внаслідок чого відбувалося примирення між подружжям, і, як результат, ОСОБА_1 подавала судові заяву про залишення позову без розгляду. На даний час у подружжя відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, втрачено почуття любові і поваги одне до одного. Хоча подружжя проживають разом, однак фактично припинили ведення спільного домашнього господарства. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не привели, у сімейних негараздах сторони взаємно звинувачують одне одного (а.с.26-29).

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, їх визнали, тому у відповідності до частини першої статті 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У наданий судом строк примирення подружжя не відбулося (а.с.15,16,22).

Під час розгляду справи судом позивач ОСОБА_1 так само не виявила бажання зберегти подружні відносини з відповідачем ОСОБА_2.

Спору про поділ спільного майна подружжя та про місце проживання дітей між сторонами на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи встановлену сукупність обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя.

На переконання суду, заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позову не можуть змінити суті рішення, яке ухвалюється, оскільки стосуються його особистого відношення до власних неповнолітніх дітей, його ставлення до їх утримання та виховання. При цьому відповідач у судовому засіданні не привів вагомих аргументів на існування обставин, при яких подружжя могли б примиритися і зберегти свої відносини.

Згідно положень статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1, як особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, під час розгляду справи порушила питання про відновлення свого дошлюбного прізвища «Хоменко» (а.с.2,5).

Оскільки позов задоволено, суд в порядку статті 88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат в сумі 243 грн. 60 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.1).

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року в смт Комиш-Зоря Куйбишевського району Запорізької області, зареєстрований 28 вересня 1996 року у Благовіщенській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис №6, які мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище «Хоменко».

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 71030 АДРЕСА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: 71030 АДРЕСА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2) понесені нею судові витрати в сумі 243 (двохсот сорока трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

Рішення суду відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції - Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр