22-ц/775/996/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Васильченко О.Г.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Биліни Т.І.,

суддів - Баркової Л.Л., Бугрим Л.М.,

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення заборгованої індексації, компенсації по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

02 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі за текстом ПАТ «ММК ім. Ілліча»), в якому посилався на те, що він працював на підприємстві з 26 грудня 2003 року по 22 травня 2008 року, проте при нарахуванні та виплаті йому заробітної плати підприємство не проводило передбачену законом індексацію, внаслідок чого були порушені його права на оплату праці. Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з 01.03.2003 року по 22.05.2008 року, компенсацію, яка нараховується при втраті частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а також середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 22.05.2008 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 2 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь ОСОБА_2 індексацію заробітної плати з компенсацією заборгованості за період з 26 грудня 2003 року по 22 травня 2008 року в розмірі 1 043,66 грн. з утриманням передбачених законом податків та обов'язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 2 червня 2014 року скасовано в частині відмови у задоволені позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позовні вимоги в цій частині задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 2 квітня 2014 року по 20 серпня 2014 року в сумі 3 017,20 грн. без урахування податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають вирахуванню із заробітної плати. Рішення суду першої інстанції змінено в частині періоду стягнення суми індексації заробітної плати з компенсацією. Стягнуто індексацію заробітної плати за період з 26 грудня 2003 року по липень 2006 року в сумі 1 043,66 грн. без урахування передбачених законом податків та інших обов'язкових платежів. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що при розгляді справи судом не встановлено, чи є розрахунок заборгованості з індексації заробітної плати доказом заборгованості відповідача перед позивачем. Крім того, апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог, та дійшов передчасного висновку щодо періоду за який необхідно нарахувати середній заробіток.

Не погодившись з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 2 червня 2014 року, ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість, неправильне застосування судом норм матеріального права надав апеляційну скаргу в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що суд першої інстанції не вірно визначив розмір суми індексації та компенсації. В якості підтвердження даного висновку навів приклад, що іншому працівнику при середній заробітній платі 1400грн. за період з липня 2010 року по листопад 2013 року сума індексації та компенсації за рішенням суду, склала 7930,65грн., а йому за повних 5 років роботи було нараховано всього 1047грн. Крім того йому безпідставно не була нарахована сума заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.(а.с.34)

В судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_2, діючого на підставі договору - ОСОБА_3 і представника відповідача за довіреністю Новгородської В.В. надійшла заява про визнання мирової угоди із закриттям провадження у справі та підписаний сторонами текст мирової угоди від 02 листопада 2015 року відповідно до якої:

«1. Відповідач, розглянувши вимоги позивача про розрахунок і виплату суми індексації заробітної плати в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ за період роботи з грудня 2003 року по 04 січня 2007 року, розрахунок і виплату суми компенсації за період невиплати індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ, розцінив вимоги позивача як безпідставні, що було відображено в поданих запереченнях до позову.

2. Відповідач, приймаючи до уваги наявність спору з позивачем щодо розміру позовних вимог та підстав для їх задоволення, існуючий соціально-економічний стан в Україні, а також виражаючи повагу до праці колишнього працівника, підприємство проводить погоджені з позивачем виплати, а саме:

-10000 грн. в рахунок середнього заробітку (за період з моменту звільнення по дату затвердження мирової угоди), з урахуванням співмірності вимог.

При цьому сторони обумовлюють, що виплаті підлягає вказана вище сума без урахування отриманої 13 жовтня 2014 року суми індексації заробітної плати і компенсації за період з грудня 2003 року по липень 2006 року в розмірі 1 043,66 грн. і середнього заробітку в розмірі 3017.20 грн., а всього 4060,86грн.

2.а. Позивач, приймає до уваги наявність спору з відповідачем щодо розміру вимог і підстав для задоволення позову, визнає, що заявлені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі та визнає погоджені виплати, зазначені в пункті 2 даної угоди. Позивач підтверджує, що йому зрозумілий текст даної мирової угоди та наслідки її укладення.

3. Виплати, обумовлені в пункті 2 Мирової угоди, відповідач зобов'язується провести на протязі десяти днів з моменту набрання законної сили ухвалою суду про визнання цієї угоди на банківські реквізити позивача (через касу відповідача).

4. Позивач підтверджує, що у зв'язку з укладенням цієї угоди він не має претензій до відповідача відносно виплати сум, заявлених в позовній заяві та інших похідних грошових вимог. Позивач також підтверджує, що йому зрозумілий текст цієї мирової угоди і наслідки її укладання.

5. Ця угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін, один примірник для матеріалів судової справи.

6. Ця угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та визнання судом.

7. Позивачу роз'яснено, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Підстави закриття провадження у справі у разі укладення мирової угоди, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, позивачеві роз'яснені та зрозумілі.

8. Сторони підтверджують, що ця угода укладена за їх взаємним волевиявленням, що виключає тиск сторін один на одного, з урахуванням спільного бажання сторін відносно мирного врегулювання існуючого спору».

Представник позивача ОСОБА_2, діючий на підставі договору - ОСОБА_3 та представник відповідача Новгородська В.В., що діє за довіреністю, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали подану заяву про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди від 02 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

З укладеної сторонами мирової угоди та матеріалів справи вбачається, що умови мирової угоди не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вона підлягає визнанню. Наслідки укладення мирової угоди сторонам відомі.

Згідно ст. 306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Пунктом 4 ч.1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

За наведених обставин, укладену сторонами мирову угоду слід визнати, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, обговоривши заяву про визнання мирової угоди та закриття провадження в справі, попередивши про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. 206 ЦПК України, колегія суддів вважає, що мирова угода підлягає визнанню із закриттям провадження у справі.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції у справі підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. 175, 205, 206, 306, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області -

у х в а л и л а :

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_2, діючого на підставі договору - ОСОБА_3 і представника відповідача за довіреністю Новгородської В.В. Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання мирової угоди, закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованої індексації заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» про стягнення заборгованої індексації, компенсації по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - скасувати.

Визнати укладену між ОСОБА_2 і представником Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» мирову угоду від 02 листопада 2015 року, відповідно до якої сторони домовилися про таке:

«1. Відповідач, розглянувши вимоги позивача про розрахунок і виплату суми індексації заробітної плати в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ за період роботи з грудня 2003 року по 04 січня 2007 року, розрахунок і виплату суми компенсації за період невиплати індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ, розцінив вимоги позивача як безпідставні, що було відображено в поданих запереченнях до позову.

2. Відповідач, приймаючи до уваги наявність спору з позивачем щодо розміру позовних вимог та підстав для їх задоволення, існуючий соціально-економічний стан в Україні, а також виражаючи повагу до праці колишнього працівника, підприємство проводить погоджені з позивачем виплати, а саме:

-10000 грн. в рахунок середнього заробітку (за період з моменту звільнення по дату затвердження мирової угоди), з урахуванням співмірності вимог.

При цьому сторони обумовлюють, що виплаті підлягає вказана вище сума без урахування отриманої 13 жовтня 2014 року суми індексації заробітної плати і компенсації за період з грудня 2003 року по липень 2006 року в розмірі 1 043,66 грн. і середнього заробітку в розмірі 3017.20 грн., а всього 4060,86грн.

2.а. Позивач, приймає до уваги наявність спору з відповідачем щодо розміру вимог і підстав для задоволення позову, визнає, що заявлені вимоги не можуть бути задоволені в повному обсязі та визнає погоджені виплати, зазначені в пункті 2 даної угоди. Позивач підтверджує, що йому зрозумілий текст даної мирової угоди та наслідки її укладення.

3. Виплати, обумовлені в пункті 2 Мирової угоди, відповідач зобов'язується провести на протязі десяти днів з моменту набрання законної сили ухвалою суду про визнання цієї угоди на банківські реквізити позивача (через касу відповідача).

4. Позивач підтверджує, що у зв'язку з укладенням цієї угоди він не має претензій до відповідача відносно виплати сум, заявлених в позовній заяві та інших похідних грошових вимог. Позивач також підтверджує, що йому зрозумілий текст цієї мирової угоди і наслідки її укладання.

5. Ця угода складена у трьох примірниках, по одному для кожної із сторін, один примірник для матеріалів судової справи.

6. Ця угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та визнання судом.

7. Позивачу роз'яснено, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими ж самими сторонами, про той же самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Підстави закриття провадження у справі у разі укладення мирової угоди, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, позивачеві роз'яснені та зрозумілі.

8. Сторони підтверджують, що ця угода укладена за їх взаємним волевиявленням, що виключає тиск сторін один на одного, з урахуванням спільного бажання сторін відносно мирного врегулювання існуючого спору».

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованої індексації заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні закрити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Биліна Т.І.

Судді: Баркова Л.Л.

Бугрим Л.М.