РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/15598/15-ц

пр. № 2/759/6480/15

02 грудня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» у вересні 2015 року заявив позов про стягнення з ОСОБА_1 12892,33 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача ОСОБА_2 подав через канцелярію суду заяву, за якою на вимогах позову наполягав, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував, просив розглянути справу без участі представника позивача.

ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін суд вважає за можливе постановити заочне рішення.

Судом встановлено таке.

11.04.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до якого банк видав, а відповідач прийняв кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За підстав неналежного виконання відповідач умов договору, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2011 року було постановлено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 19370,46 грн. на погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, з комісії та пені.

Позивач після постановлення рішення, як це вбачається з довідки про заборгованість, продовжував нараховувати на заборгованість за кредитом відсотки, комісію та пеню.

Проте, це суперечить договору, оскільки такі нарахування обмежуються строком дії договору, а такий строк, на переконання суду, за обставин справи закінчився, з набранням рішенням суду про стягнення заборгованості за кредитним договором законної сили.

В даному випадку позивач має право на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишилось невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Про це ж, наведено в п.17 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а також на отримання інших нарахувань на заборгованість по кредиту відповідно до закону.

Проте, таких вимог позивачем не заявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для застосування до спору ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, як на тому наполягає позивач, не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

Разом з тим, суд визнає, що позивачем пропущені строки звернення до суду з даним позовом, проте застосовувати наслідки пропуску таких строків не має необхідності, оскільки це можливо лише у разі порушення прав позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.