Справа № 750/7655/15-ц
Провадження № 2/750/2612/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

при секретарі Мачачі І. П.,

за участю: позивача, її представника адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверська Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

03.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 1276 грн та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, розмір якого не визначила.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач, в порушення вимог трудового законодавства, в день звільнення не провів з нею повний розрахунок, що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні.

Представник відповідача позов не визнала. Вона пояснила, що в день звільнення позивач самовільно покинула робоче місце до закінчення робочого часу, що унеможливило здійснення з нею розрахунку. В подальшому позивач не предявляла вимогу про здійснення розрахунку, а відразу звернулася до суду з цим позовом, тому просила в його задоволенні відмовити.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач працювала у відповідача на посаді менеджера. На підставі заяви від 19.01.2015 року наказом відповідача від 19.01.2015 року № 07/1-к позивача звільнено з роботи 19.01.2015 року за згодою сторін, згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно із статтею 117 цього Кодексу, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум в день його звільнення, підприємство повинно сплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

По справі встановлено, що в день звільнення позивача відповідач повний розрахунок з нею не провів. Внаслідок цього виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 866 грн 60 коп., яка була фактично виплачена позивачу 18.08.2015 року, шляхом поштового переказу (а. с. 34).

Проте суд вважає, що невиплата заборгованості по заробітній платі повязана з відсутністю позивача на робочому місці в день звільнення. Зазначене підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які показали, що позивач покинула робоче місце в першій половині дня 19.01.2015 року і після цього на робочому місці не зявлялася.

Оскільки за приписами КЗпП України днем звільнення працівника вважається його останній робочий день, то відповідач повинен був здійснити повний розрахунок з позивачем та видати їй оформлену трудову книжку наприкінці робочого дня 19.01.2015 року, тобто о 17 год. 30 хв. Відсутність позивача в цей час на робочому місці звільняє відповідача від відповідальності за не проведення розрахунку в день її звільнення, у свою чергу покладає на позивача обовязок в подальшому предявити відповідачу вимогу про розрахунок, чого вона не зробила.

Відповідачем здійснено повний розрахунок з позивачем по заробітній платі 18.08.2015 року шляхом поштового переказу грошової суми в розмірі 866 грн 60 коп., а тому відсутні підстави для її стягнення в судовому порядку. При цьому суд констатує, що сума заборгованості по заробітній платі, яку просить стягнути позивач (1276 грн), є неправильною, тому що визначена нею без відрахування податків та зборів до державних цільових фондів, що підтвердив у суді представник позивача.

Виходячи з того, що позивач не предявляла до відповідача вимогу про здійснення розрахунку після свого звільнення, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Таким чином, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сіверська Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.2015 року.

Суддя В. О. Коверзнев