Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2106/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Письменного О.А.

Франко В.А.

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що 01 листопада 2011 року, між дочірнім підприємством «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» та ДКП ТМ «Кіровоградтеплоенерго» укладено Угоду № 01/11-04 про поступку права на вимогу, відповідно до якого ДКП ТМ «Кіровоградтеплоенерго» відступає, а новий кредитор, тобто ДП «Кіровоградтепло», одержує право вимагати від боржника сплати грошових коштів за надані послуги.

Про перехід права вимоги, виконання зобов'язання по оплаті послуг за теплову енергію, за минулі опалювальні періоди, до ДП «Кіровоградтепло», всіх споживачів було повідомлено через газету «Україна-Центр» від 04 березня 2005 року.

Відповідно до виписки з ЖЕО №4 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

Шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки відповідач вступив у фактичні договірні відносини з підприємством. На адресу відповідача підприємством було відпущено теплової енергії на суму 14538,33 грн., а саме за період з жовтня 2007 року по березень 2015 року включно, за яку відповідачем сплачено не було.

Станом на 01 квітня 2014 року, борг відповідача перед дочірнім підприємством «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» становить - 14591,20 грн. за вказаний період 3% річних, відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України - 999,63 грн., індекс інфляції, відповідно до вимог ст.. 625 ЦК України - 5540,55 грн., пеня відповідно до вимог ст.. 549 ЦК України - 2369,56 грн.. Загальна сума боргу, з урахуванням вимог ст.ст. 549, 625 ЦК України становить 23527,94 грн.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 липня 2015 року позовну заяву дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» 14538,33 грн. заборгованості за надані послуги та 145,38 грн. судового збору. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі підприємством ставиться питання про скасування судового рішення, так як воно, на думку скаржника, постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд неповно з'ясував дійсні обставини справи та дійшов до помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог. Просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм поштового відправлення із судовими повістками.

Відповідно до листа КП «ЖЕО №4», вручити судову повістку ОСОБА_3 не вдалося в зв'язку із відсутністю адресата вдома.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, а обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявних обставин (фактів), яким обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_2. Сторони перебувають у договірних відносинах, відповідно до яких позивач надає послуги з теплопостачання, а відповідачем надані послуги в повному обсязі не оплачувались, у зв'язку з чим з жовтня 2007 року по березень 2015 року виникла заборгованість в розмірі 14591,20 грн.

Встановивши зазначені обставини, місцевий суд вірно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості та відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені відповідно до ст.. 549 ЦК України в розмірі 2396,56 грн., оскільки договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами у справі відсутній, а чинним законодавством не встановлено розмір пені за несвоєчасне здійснення фізичною особою платежів за комунальні послуги.

Разом з тим, суд безпідставно відмовив у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції та трьох відсотків річних.

Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року).

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України стягненню підлягає 5540,55грн. втрат від інфляції та три відсотки річних 999,63 грн.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою відповідача у справі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 і ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Оскільки такої заяви від сторони відповідача не надходило, правила позовної давності не застосовуються.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції та трьох відсотків річних з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.303,ст.307, ст.309, п.1 ч.1 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» задовольнити частково.

Скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 липня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» про стягнення з ОСОБА_3 інфляційних та трьох відсотків річних та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення даних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії» три відсотки річних в сумі 999,63 грн. та інфляційних в сумі 5540,55грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді