АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3851/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3967/15Головуючий у 1-й інстанції Чистик І.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

при секретарі: Ткаченко Т.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року

по справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_3 про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 02 жовтня 2015 року по справі № 2/459 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне майно.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого документа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» у справі № 2/459 за позовом ПАТ «Полтава-банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне майно. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням третейського суду від 02 жовтня 2015 року, згідно договору застави транспортних засобів від 28 квітня 2011 року, звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Chevrolet Captiva CG26FJ, шляхом безпосереднього продажу, з укладанням договору купівлі-продажу автомобіля за оціночною вартістю 104700 (сто чотири тисячі сімсот гривень без ПДВ) між ПАТ «Полтава-банк» від імені Макушевої-JIi О.Б. з іншою особою-покупцем, з наданням ПАТ «Полтава-банк» всіх необхідних для здійснення такого продажу повноважень (в тому числі зняття з обліку в органах ДАІ) та за рахунок продажу вищевказаного автомобіля частково погасити заборгованість Макушевої-JIi. Крім того, вказував, що рішення відповідачем не оскаржувалось та у добровільному порядку не виконано. Заявник просив суд видати виконавчий лист на підставі рішення третейського суду згідно задоволених позовних вимог, що були наведені раніше, стягнути з відповідачки витрати по сплаті третейського збору та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави заяву ПАТ «Полтава-Банк» задоволено.

Видано виконавчий лист, на підставі якого звернуто стягнення на предмет застави, згідно договору застави транспортних засобів від 28 квітня 2011 року, автомобіль Chevrolet Captiva CG26FJ, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, на користь ПАТ «Полтава-банк», шляхом безпосереднього продажу з укладанням договору купівлі-продажу автомобіля за оціночною вартістю 104 700 грн. без ПДВ, між ПАТ «Полтава-банк», від імені Макушевої-JIi О.Б., з іншою особою-покупцем, з наданням ПАТ «Полтава-банк» всіх необхідних для здійснення такого продажу повноважень (в тому числі зняття з обліку в органах ДАІ) та за рахунок продажу вищевказаного автомобіля частково погасити заборгованість Макушевої-JIi О.Б. перед ПАТ «Полтава-банк» за кредитним договором №2 від 08 вересня 2010 року у сумі 104 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Полтава-банк» витрати по сплаті третейського збору у розмірі 2 047 грн.

Вирішено питання судових витрат.

З зазначеною ухвалою не погодилась ОСОБА_4, оскарживши її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою у задоволенні заяви ПАТ «Полтава-банк» відмовити. В обґрунтування свої вимог вказувала, що спірні правовідносини регулюються Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі рішення третейського суду не передбачено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Український правовий союз» від 02 жовтня 2015 року задоволені позовні вимоги ПАТ «Полтава-банк» до ОСОБА_3, звернуто стягнення на предмет застави, згідно договору застави транспортних засобів від 28 квітня 2011 року, автомобіль Chevrolet Captiva CG26FJ, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, на користь ПАТ «Полтава-банк», шляхом безпосереднього продажу з укладанням договору купівлі-продажу автомобіля за оціночною вартістю 104 700 грн. без ПДВ, між ПАТ «Полтава-банк», від імені Макушевої-JIi О.Б., з іншою особою-покупцем, з наданням ПАТ «Полтава-банк» всіх необхідних для здійснення такого продажу повноважень (в тому числі зняття з обліку в органах ДАІ) та за рахунок продажу вищевказаного автомобіля частково погасити заборгованість Макушевої-JIi О.Б. перед ПАТ «Полтава-банк» за кредитним договором №2 від 08 вересня 2010 року у сумі 104 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 витрати по сплаті третейського збору у розмірі 2 047 грн. Зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню /а.с. 3-10/.

Вказане рішення отримано відповідачем 19 жовтня 2015 року, що підтверджується даними поштового відправлення № 165 /а.с.а.с. 49-51, 60-62/.

Рішення третейського суду від 02 жовтня 2015 року відповідачем не оскаржено, у добровільному порядку відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди», на час розгляду заяви про видачу виконавчого документа, не виконано.

Задовольняючи заяву ПАТ «Полтава-банк» суд першої інстанції виходив з того, що підстави для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду відсутні.

Однак, колегія суддів, не може погодитись з такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 03 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Особливості регулювання відносин між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, механізм їх захисту та основи державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені в Законі України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року із змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, у тому числі й у фінансовій галузі.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За частиною першою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобовязання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобовязується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Як вбачається з рішення третейського суду, 08 вересня 2010 року між Полтавським акціонерним товариством «Полтава-банк», яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Полтава-банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 2, який за своєю суття є споживчим кредитом. У забезпечення виконання зобовязання між банком та ОСОБА_6 укладено договір застави від 28 квітня 2011 року, предметом якого виступав, зокрема автомобіль Chevrolet Captiva CG26FJ.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву ПАТ «Полтава-банк» на вказану обставину не звернув увагу та відмовив у її задоволенні, помилково пославшись на те, що спір, який виник між сторонами, не є спором щодо захисту прав споживачів.

Однак, колегія суддів, не погоджується з зазначеним висновком місцевого суду, оскільки ОСОБА_4 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Верховний Суд України у своїй практиці виходить з позиції, за якої незалежно від предмета та підстав позову та незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк, фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають із споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Зазначений правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року (справа №6-856 цс15), 04 листопада 2015 року, (справа №6-2074 цс15), 18 листопада 2015 року, (справа №6-187 цс15).

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, судові витрати, понесені відповідачем по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 758 грн. /а.с. 65/, підлягають стягненню на її користь з заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.313, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 листопада 2015 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтава-банк» на користь ОСОБА_3 758 гривень (сімсот пятдесят вісім гривень) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_7

(підпис) ОСОБА_8

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1