У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірними та скасування постанов державних виконавців,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірними та скасування постанов державних виконавців.

В судовому засіданні скаржник скаргу повністю підтримав та просить суд її задоволити з підстав викладених у скарзі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Відділу Держаної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції не зявився. За підписом в.о. начальника Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції до суду надійшло письмове заперечення на скаргу, у якому він просить у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити у підстав, викладених у письмових запереченнях та провести розгляд справи у відсутності їх представника.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не зявилась. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавала.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини з часу набрання рішенням законної сили.

Постановою відкрите виконавчого провадження від 23 лютого 2015 року серії ВП №46631694 винесеної державним виконавцем відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/7244/14-ц виданого 17 вересня 2014 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини з часу набрання рішенням законної сили.

14 квітня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції винесено постанову серії ВП №46631694 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З дослідженої в судовому засіданні постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 травня 2015 року серії ВП №46631694 винесеної державним виконавцем відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №569/7244/14-ц виданого 17 вересня 2009 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини з часу набрання рішенням законної сили, в ході проведення виконавчих дій виявлено, що боржник працює в м.Рівне, вул.Старицького, 40А, ТОВ «Троянда-М» про що свідчить повідомлення УПФУ за № від 12 травня 2015 року. Заборгованість по аліментах відсутня, аліменти сплачені по червень 2015 року включно. Тому, ураховуючи викладене, державний виконавець постановив: виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/7244/14-ц виданого 17 вересня 2014 року Рівненським міським судом закінчити.

Відповідно до ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на

майно боржника.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення

стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч.7 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для

виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Таким чином, законодавець повязує право державного виконавця накласти арешт на майно лише у разі, якщо є заборгованість і відсутні кошти.

При цьому, заборгованість у скаржника по сплаті аліментів відсутня, та наявні кошти у виді заробітку.

Тобто, при винесені постанови державним виконавцем 14 квітня 2015 року умов та підстав накладення арешту не було, а дії державного виконавця є неправомірними.

Крім того, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем повинно було бути знято накладений раніше арешт на майно позивача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як було встановлено в судовому засіданні копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 17 червня 2015 року, а 26 червня 2015 року він її оскаржив до Рівненського міського суду.

Ухвалою Рівненського міського суду від 31 серпня 2015 року скаргу ОСОБА_1 на дії Відділу ДВС Рівненського районного управління юстиції про визнання постанови неправомірною та скасування залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Копію даної ухвали скаржник отримав 08 жовтня 2015 року, а тому суд вважає за необхідне поновити йому строк на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.37,293,294,383,385 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду.

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ Державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення до суду, визнання неправомірними та скасування постанов державних виконавців - задоволити.

Визнати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції ОСОБА_4 від 14 квітня 2015 року серії ВП №46631694 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику незаконною та скасувати її.

Визнати бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції ОСОБА_4 щодо не зняття арешту майна під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 травня 2015 року серії ВП №46631694 неправомірною.

Зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції ОСОБА_4 зняти арешт, накладений постановою від 14 квітня 2015 року серії ВП №46631694.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5