Справа № 405/1862/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката : Вишня-Чижова Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Кіровоградського міського голови від 20 лютого 2015 року № 33-к «Про звільнення ОСОБА_2 з посади директора комунального підприємства «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» у зв»язку з закінченням строку дії контракту п.2 ст. 36 КЗпП України; поновити його на попередньому місці роботи; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Позов обґрунтовує тим, що 01.09.2014 року було прийняте розпорядження Кіровоградського міського голови № 199-к «Про призначення ОСОБА_2», яким його призначено на посаду директора КП «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» з 03.06.2014 року на умовах контракту на підставі його заяви терміном до 03.12.2014 року. На підставі вказаного розпорядження з ним 03.09.2014 року було підписано контракт з підприємством на вказаний термін. Після закінчення строку дії контракту 03.12.2014 року було прийняте розпорядження Кіровоградського міського голови № 294-к «Про переукладення контракту з ОСОБА_2» враховуючи його заяву від 02.12.2014 року та 04.12.2014 року було підписано контракт на строк з 04.12.2014 року по 04.03.2015 року.

Розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20.02.2015 року № 33-к «Про звільнення ОСОБА_2» його звільнено з посади директора комунального підприємства «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» з 04.03.2015 року в зв»язку із закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України). Контракт від 04.12.2014 року вважати припиненим, виконання обов»язків директора підприємства покласти на майстра ОСОБА_4 з виплатою різниці в посадових окладах, а йому здійснити передачу справ, основних фондів та матеріальних цінностей по акту майстру підприємства ОСОБА_4 Із зазначеним розпорядженням він був ознайомлений в кінці робочого дня 04.03.2014 року і для виконання вказаного розпорядження ним було видано наказ № 8 від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації». На виконання вказаного наказу було проведено інвентаризацію, яка тривала з 05.03.2015 року по 06.03.2015 року. 06.03.2015 року було закінчено виконання наказу та складено інвентаризаційний опис № 1 основних засобів (машин обладнання) та № 2 основних засобів (транспортних засобів).

Вважає звільнення незаконним та таким, що грубо порушує його конституційні та трудові права, визначені ст. 43 Конституції України, ст. 39-1 КЗпП України та вказує, що трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком, передбаченим ч.2 ст. 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк, а тому його трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення, а тому просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові. Пояснила, що після ознайомлення позивачем з розпорядженням про звільнення він продовжував виконувати свої обов»язки про що свідчать накази, підписані ним, як директором підприємства, а тому правовідносини між позивачем та Кіровоградською міською радою є такими, що тривають. Крім того, вказана обставина підтверджується випискою по особовому розрахунку позивача ПАТ «ПриватБанк», що підтверджує отримання ним заробітної плати 19.03.2015 року. На день розгляду справи заборгованість за час вимушеного прогулу становить 17 349,92 грн., просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду заперечення та додаткові пояснення і посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову. Пояснив, що позивач був звільнений на підставі розпорядження, так як закінчився строк дії контракту, ознайомився з ним 04.03.2015 року і після звільнення отримав трудову книжку і згідно табеля обліку робочого часу не виходив на роботу. Просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на підставі заяви позивача - ОСОБА_2 01.09.2014 року було прийняте розпорядження Кіровоградського міського голови № 199-к «Про призначення ОСОБА_2», яким його призначено на посаду директора КП «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» з 03.06.2014 року на умовах контракту терміном до 03.12.2014 року.

На підставі вказаного розпорядження 03.09.2014 року між позивачем та заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_6, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було підписано контракт з підприємством на вказаний термін.

Після закінчення строку дії контракту 03.12.2014 року було прийняте розпорядження Кіровоградського міського голови № 294-к «Про переукладення контракту з ОСОБА_2» враховуючи його заяву від 02.12.2014 року та 04.12.2014 року було підписано контракт на строк з 04.12.2014 року по 04.03.2015 року.

Відповідно до ч. 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до вимог статті 39-1 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункту 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.

Переукладений трудовий контракт від 04.12.2014 року між позивачем та секретарем Кіровоградської міської ради ОСОБА_5, який є особливою формою трудового

договору, в якому, зокрема, сторонами визначено строк його дії, враховуючи частину другу статті 23 КЗпП України, не можна вважати таким, що укладений на невизначений строк, адже відповідно до пункту 6.1 контракту, контракт діє з 04.12.2014 року по 04.03.2015 року, а відповідно пункту 5.2 контракту, цей контракт припиняється, зокрема після закінчення терміну дії контракту. При переукладанні контракту позивач, як сторона контракту, погодився на термін дії контракту в термін 04.12.2014 року по 04.03.2015 року.

Відповідно до частини 2 статті 23 КЗпП України строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

При переукладенні контракту з позивачем Кіровоградською міською радою враховано інтерс працівника (керівника/позивача), адже відповідно до переукладеного контракту від 04.12.2014 року, позивач не заперечував проти переукладення контракту саме на той термін, який обумовлений контрактом, підписавши контракт, позивач сам визначив дату свого звільнення. Відповідно до п. 5.2 контракту, цей контракт припиняється, без підписання додаткових угод, зокрема, після закінчення терміну дії контракту.

Судом встановлено, що розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20.02.2015 року № 33-к «Про звільнення ОСОБА_2» позивача звільнено з посади директора комунального підприємства «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» з 04.03.2015 року в зв»язку із закінченням строку дії трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України). Контракт від 04.12.2014 року вважати припиненим, виконання обов»язків директора підприємства покласти на майстра ОСОБА_4 з виплатою різниці в посадових окладах, а позивачу здійснити передачу справ, основних фондів та матеріальних цінностей по акту майстру підприємства ОСОБА_4 Із зазначеним розпорядженням позивач був ознайомлений 04.03.2014 року та цього ж дня отримав трудову книжку.

Вказане розпорядження було видане на підставі службової записки начальника Головного управління житлово-комунального господарства ОСОБА_7 стосовно закінчення строку дії контракту, укладеного з директором комунального підприємства «Кіровоградська аварійно диспетчерська служба» ОСОБА_2 і секретар міської ради ОСОБА_5, який є стороною трудового договору однозначно виразив свою волю про небажання продовжувати трудові відносини з позивачем, що підтверджується змістом проставленої візи на службовій записці, а саме, суть візування: «підготувати розпорядження про звільнення після закінчення терміну контракту».

Між позивачем і роботодавцем при закінченні строкового трудового договору не обговорювались питання можливості продовження трудових відносин чи питання про продовження дії контракту або укладення на новий строк, заяв від позивача про продовження контракту на адресу відповідача не надходило. При цьому позивача було завчасно попереджено про його звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту.

Укладення контракту на строк з урахуванням ч.3 ст.21 КЗпП України підпадає під дію ч.2 ст.23 КЗпП України, що виключає при переукладанні контракту застосування ч.2 ст.39-1 КЗпП України. Оскільки, строковий трудовий договір укладений між позивачем та ОСОБА_5 у формі контракту був обумовлений характером роботи, враховано інтерес позивача, та позивача віднесено до категорії працівників, які працюють за контрактом, яким передбачено строк роботи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання розпорядження про звільнення ним було видано наказ № 8 від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації». На виконання вказаного наказу було проведено інвентаризацію, яка тривала з 05.03.2015 року по 06.03.2015 року. 06.03.2015 року було закінчено виконання наказу та складено інвентаризаційний опис № 1 основних засобів (машин обладнання) та № 2 основних засобів (транспортних засобів). Крім того, ним видавались, яки директором підприємства, інші накази, зокрема, про прийом на роботу ОСОБА_8

В додаткових поясненнях представник позивача зазначає, що з огляду на наявність наказу від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації» за підписом ОСОБА_2 та розпорядження (наказу) № 8-к від 05.03.2015 року про прийняття на роботу ОСОБА_8, юридичним управлінням Кіровоградської міської ради направлено листа від 21.04.2015 року № 190 заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_9

В зазначеному листі повідомлено, про те, що розпорядженням Кіровоградського міського голови від 20.02.2015 року № 33-к «Про звільнення ОСОБА_2», звільнено ОСОБА_2 з посади директора КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» 04.03.2015 р у зв'язку із закінченням строку трудового контракту (п. 2 статті 36 КзпП України). З даним розпорядженням ОСОБА_2 ознайомлено 04.03.2015 року. Тобто, 04.03.2015 р. ОСОБА_2 доведено до відома про факт його звільнення. Незважаючи на своє звільнення, 05.03.2015 року ОСОБА_2 виносить наказ (розпорядження) від 05.03.2015 року № 8-к про прийняття на роботу ОСОБА_8 з 09.03.2015 року на посаду слюсар-сантехніка та наказ № 8 від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації». Отже, ОСОБА_2 не маючи правових підстав та не будучи керівником підприємства прийняв на роботу працівника та створив комісію про проведення інвентаризації.

У зв'язку з чим, юридичне управління просило надати доручення Головному управлінню житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради провести перевірку на КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» стосовно зазначених фактів та вжити заходи щодо приведення до вимог чинного законодавства.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що згідно з табелем обліку робочого часу останнім робочим днем ОСОБА_2 був день 04.03.2015 року, тобто відпрацьовано за березень 2015 року ОСОБА_2 лише 3 (три) дні, це підтверджує те, що трудові відносини між ОСОБА_2 та роботодавцем фактично не тривали та закінчилися 04.03.2015 року у відповідності до умов укладеного трудового контракту.

Щодо наказу від 05.03.2015 року № 8-к про призначення ОСОБА_8, який долучено позивачем до матеріалів справи, встановлено наступне.

04.03.2015 р. ОСОБА_8, в останній робочий день ОСОБА_2, написано заяву на ім'я директора КП АДС ОСОБА_2 про прийняття на роботу, на даній заяві проставлено підпис ОСОБА_2 без зазначення дати.

Позивач стверджує, що ОСОБА_8 прийнято на посаду слюсаря сантехніка на підставі наказу від 05.03.2015 року № 8-к про призначення ОСОБА_8 за підписом ОСОБА_2

Зазначена обставина спростована представником відповідача та наданими суду документами: згідно витягу з журналу обліку наказів ОСОБА_8 прийнято на роботу згідно наказу № 9-к від 05.03.2015 року за підписом в.о. директора підприємства ОСОБА_4

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_10, яка відповідає за ведення кадрового обліку на підприємстві, встановлено, що ОСОБА_10 на виконання вимог ОСОБА_2 підготувала наказ № 8-к від 05.03.2015 року та підписала його у ОСОБА_2, але зауважила, що враховуючи розпорядження секретаря Кіровоградської міської ради від 20.02.2015 року № 33-к, яким звільнено ОСОБА_2 з 04.03.2015 р. та покладено виконання обов'язків директора на ОСОБА_4 з 05.03.2015 року, виданий наказ про призначення ОСОБА_11 є недійсним. У зв'язку з чим, одразу заповнила інший наказ, який був підписаний в.о. директора підприємства ОСОБА_4 та підшила в діловодство.

Як підтверджується доданими матеріалами і копіями відповідних документів ОСОБА_8 прийнято на роботу на підставі наказу № 9-к від 05.03.2015 року за підписом в.о. директора ОСОБА_4 про що відображено в трудовій книжці ОСОБА_8

Щодо наказу від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації» за підписом ОСОБА_2 встановлено наступне.

Позивачем долучено до справи наказ за підписом ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про проведення інвентаризації., тобто ОСОБА_4 знаючи про, те, що вона з 05.03.2015 року є в.о. начальника підприємства підписала згаданий наказ як майстер підприємства.

В той же час ОСОБА_4, будучи в.о. начальнка підприємства, враховуючи звільнення ОСОБА_2 з 04.03.2015 року, невиконання ОСОБА_2 умов контракту щодо проведення інвентаризації в останній робочій день (пункт 6.4 контракту від 04.12.2014 року), винесла наказ від 05.03.2015 року про проведення інвентаризації згідно якого створено комісію для проведення інвентаризації основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей та коштів станом на 04.03.2015 року, а ОСОБА_2, як відповідальною стороною підписано відповідні інвентаризаційні описи № 2, які долучені до матеріалів справи, тобто інвентаризаційний опис № 2 який долучено до матеріалів справи є частиною наказу від 05.03.2015 року «Про проведення інвентаризації» за підписом в.о. начальника підприємства ОСОБА_4, а не наказу від 05.03.2015 про проведення інвентаризації за підписом ОСОБА_2, та ОСОБА_4, що спростовують факт продовження трудових відносин між ОСОБА_2 та роботодавцем.

Із наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_4, за період виконання обов'язків начальника КП «Кіровоградська аварійно-диспетчерська служба» брала участь у щотижневих нарадах з керівниками комунальних підприємств, що підтверджується списком присутніх керівників житлово-комунальних підприємств, керівників відділів Головного управління житлово-комунального господарства, що присутні на нараді 10.03.2015 року.

Вказані обставини спростовують позицію позивача про фактичну тривалість трудових відносин між ним та роботодавцем. Враховуючи вищевикладене у суду відсутні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи вимоги статті 88 ЦПК України та те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні в суд, суд відносить судові витрати по справі за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко