У х в а л а

іменем україни

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про стягнення аліментів на утримання сина на час навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від

05 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, у якому мають сина ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2012 року шлюб між ними розірвано. Рішенням цього ж суду від 06 листопада 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 500 грн щомісяця до його повноліття. На даний час син досяг повноліття, однак продовжує навчатися на першому курсі Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка на фізико-математичному факультеті, денна форма навчання, тому позбавлений можливості працевлаштуватися. Крім того йому необхідні кошти для оплати гуртожитку, придбання одягу, продуктів харчування та необхідного учнівського приладдя. Зазначає, що її доходу, який складає близько 300 грн щомісяця недостатньо, щоб забезпечити потреби сина. Натомість, відповідач здійснює торгівельну діяльність на речовому ринку, має власний кіоск, додатково займається ремонтом електромереж житлових будинків, має у власності нерухоме майно та транспортні засоби, а тому може надавати матеріальну допомогу, яку в добровільному порядку надавати відмовляється. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн щомісячно.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання

ОСОБА_6 аліменти у розмірі 500 грн щомісяця. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць з

26 березня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції з висновками якого погодився і апеляційний суд, дійшов висновку про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з відповідача на утримання сина ОСОБА_6 на підставі ст. 199 СК України, батьком якого він є, з урахуванням стану його здоров'я, підтвердження матеріального стану та можливості надання коштів на утримання сина позивачем.

Посилання в касаційній скарзі на довідку Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка від 03 вересня 2015 року про відрахування ОСОБА_6 зі складу студентів факультету № 390-ст від 16 червня 2015 року, не може бути взяте до уваги, оскільки відповідно до ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, які не були надані в суді першої інстанції.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від

05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська