Справа № 274/1761/15-ц
Провадження № 4-с/0274/2/15
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
02.06.15 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В., за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши скаргуПублічного акціонерного товариства "УкрСоцБанк",
представником якого є ОСОБА_1,
на діїВідділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції , представником якого є ОСОБА_2,
заінтересовані особи:1) фізична особа підприємець ОСОБА_3,
Публічне акціонерне товариство "УкрСоцБанк" (далі Банк) звернулось з вказаною скаргою, у якій просить визнати незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції (далі Відділ) щодо визначення вартості та оцінки нежитлової будівлі магазину загальною площею 160,2 кв. м, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0611 га за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, 7/1 (далі Будівля), зобов'язати Відділ повторно провести оцінку Будівлі при примусовому виконанні виконавчого листа Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області № 2-535/11, виданого 18.10.2011 р. (далі Лист), у виконавчому провадженні № 34674320, зупинити реалізацію Будівлі до проведення її повторної оцінки.
Представник Відділу проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на те, що вона, призначаючи проведення експертизи вартості Будівлі та рецензування відповідного експертного висновку, діяла у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження". Питання відповідності висновку та рецензії вимогам законодавства України вона пояснити не може, оскільки цих документів не складала.
Фізична особа підприємець ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на те, що складений ним 29.11.2014 р. Висновок про ринкову вартість арештованого майна Будівлі (далі Висновок) відповідає вимогам законодавства України та практиці складання таких висновків.
ОСОБА_4 своєї позиції щодо скарги не повідомила, проте з її заяви від 06.05.2015 р. випливає, що вона з Висновком згодна.
Судом на підставі матеріалів справи з'ясовано таке.
На виконанні Відділу перебуває Лист.
Під час проведення виконавчих дій постановою від 23.08.2013 р. державного виконавця Відділу було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання ОСОБА_3.
ОСОБА_3 склав звіт про оцінку майна № 319 від 29.11.2014 р. (оригінал якого було оглянуто під час судового засідання), у тому числі Висновок, відповідно до останнього ринкова вартість об'єкта оцінки (Будівлі) без урахування податку на додану вартість станом на 31.10.2014 р. становить 475 520,00 грн.
Банк не погодився з Висновком та звернувся до Відділу з заявою від 22.12.2014 р. про призначення рецензування Висновку шляхом надання висновку про вартість майна (оригінал заяви було оглянуто в судовому засіданні).
На підставі цієї заяви постановою від 25.03.2015 р. державного виконавця Відділу було призначено Приватне підприємство "Україна-Експерт-Центр" в особі ОСОБА_5 експертом, суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання Листа, зобов'язано експерта надати письмовий висновок з питання: проведення рецензування звіту про оцінку майна № 319 від 29.11.2014 р.
Згідно висновків рецензента ОСОБА_5 щодо Висновку, які містяться у Рецензії від 27.03.2015 р. на звіт про оцінку арештованого майна Будівлі (далі Рецензія), оцінювач, що був залучений до проведення оцінки, має право здійснювати професійну оціночну діяльність за відповідним напрямком на дату оцінки та складання звіту відповідно до правових вимог, Висновок обґрунтований і відповідає вимогам нормативно-правових актів, вихідні дані зібрані, функціональні аналоги для оцінки відповідають об'єкту оцінки, висновки про відповідність і правильність застосування методичних підходів, методій оціночних процедур обґрунтовані, звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.
Державний виконавець Відділу Рецензію на Висновок направив на адресу Банку супровідним листом, які були отримані Банком 06.04.2015 р.
Зі змісту пункту 24 постанови від 07.02.2014 р. № 6 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ випливає, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до суду в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII "СУДОВИЙ КОНТРОЛЬ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ" Цивільного процесуального кодексу України. У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з визначенням вартості, оцінкою майна, суд перевіряє відповідність цих дій приписам статті 58 Закону України "Про виконавче провадження".
Суд зазначає, що направлення державним виконавцем Відділу Рецензії на Висновок на адресу Банку свідчить про те, що державним виконавцем Відділу було завершено процесуальну дію, а саме оцінку майна боржника (ОСОБА_4) Будівлі, за результатами рецензування.
Як вбачається з Рецензії на Висновок, внаслідок рецензування останнього нової оцінки Будівлі проведено не було, тобто її оцінка залишилась такою, яка наведена у Висновку.
Посилання Банку у скарзі на те, що Висновок не відповідає пунктам 50 та 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", частині другій статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а саме проведення оцінки майна Будівлі, було здійснено без ознайомлення з об'єктом оцінки, спростовується змістом Висновку, у якому, зокрема, зазначено, що об'єкт оцінки Будівля, оглядалась двічі: 22.05.2014 р. та повторно 11.11.2014 р.
Крім того, фізична особа підприємець ОСОБА_3 пояснив, що він проводив огляд Будівлі.
Посилання Банку у скарзі на пункти 7 та 10 таблиці "За результатами рецензування звіту про оцінку майна встановлено таке:" Рецензії як на докази того, що проведення оцінки майна, у тому числі визначення технічного стану Будівлі, було здійснено на підставі технічного паспорту, фотографій та оглядовості з проїзної частини вулиці (тобто без ознайомлення з об'єктом оцінки), є безпідставним, оскільки ці пункти не містять відомостей, які б вказували, на це.
Посилання Банку у скарзі на те, що звіт про оцінку майна № 319 складено 29.11.2014 р., а оцінка майна (Будівлі) проведена станом на 31.10.2014 р., на думку суду, не можуть бут підставою для визнання дій Відділу з оцінки майна боржника (ОСОБА_4) Будівлі, незаконними, оскільки, по-перше, норми Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, не визначають строку, протягом якого з моменту проведення оцінки майна має бути складено відповідний звіт.
А по-друге, як пояснив фізична особа підприємець ОСОБА_3, при складанні звітів про оцінку майна склалась практика, коли оцінка визначається станом на останнє число місяця, який передує складанню звіту, оскільки в іншому випадку визначення оцінки може бути значно ускладнено через те, що будівельно-монтажні індекси, індекс інфляції та інші показники визначаються станом на початок або на кінець місяця. Крім того, з дати (моменту) визначення оцінки до дати (моменту) складання звіту з об'єктом оцінки можуть статись певні зміни, зокрема, поліпшення або ж руйнування, які суттєво впливають на його вартість, які не можуть бути враховані на момент складання звіту.
Суд вважає ці пояснення обґрунтованими.
Твердження ж Банку з скарзі про те, що звіт про оцінку майна № 319 складено 29.11.2014 р. містить посилання на нормативно-правові акти, які не стосуються оцінки Будівлі, є неконкретними: по-перше, у скарзі не вказано, які саме нормативно-правові акти не стосуються оцінки Будівлі, а по-друге, яким чином їхнє застосування вплинуло на цей звіт, у тому числі на Висновок.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з підстав, наведених у скарзі, дії Відділу щодо оцінки Будівлі, не можуть бути визнані незаконними.
Дії ж Відділу щодо визначення вартості Будівлі також не можуть бути визнані незаконними, оскільки Відділ таких дій не вчиняв (як випливає зі змісту статті 58 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості та оцінка майна дві різні процесуальні дії, а саме: визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем, а оцінка майна залученим державним виконавцем суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").
Таким чином, у задоволенні скарги Банку в частині вимоги про визнання незаконними дій Відділу щодо визначення вартості та оцінки Будівлі необхідно відмовити.
Оскільки інші вимоги скарги (зобов'язати Відділ повторно провести оцінку Будівлі та реалізацію Будівлі до проведення її повторної оцінки) є похідними від першої, тобто їх задоволення можливе лише при повному (частковому) задоволенні першої вимоги, а у задоволенні цієї вимоги судом відмовлено, то не підлягають задоволенню і ці вимоги.
Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що на момент постановлення ухвали строк дії Висновку закінчився, а тому Відділ зобов'язаний буде провести повторну оцінку Будівлі та не матиме права реалізувати Будівлю до проведення її повторної оцінки.
Керуючись статтями 208 210, 383 387 Цивільного процесуального кодексу України,
У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "УкрСоцБанк" відмовити.
ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано;
у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;
ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку особами, за участю яких її було постановлено, протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких її було постановлено, протягом п'яти днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Апеляційного суду Житомирської області.
Суддя В.В. Корбут