У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Харківська міська рада звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Квартира № 820 у зазначеному будинку була надана для вселення ОСОБА_5 - батька відповідача, на підставі ордеру № 1033 на одну особу, виданому відповідно до рішення адміністрації і профкому державного підприємства «Завод імені Малишева» (протокол № 46 від 26 серпня 2004 року). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, а відповідач самоправно вселився та відмовляється від звільнення квартири у добровільному порядку. З огляду на зазначене, позивач просив суд виселити ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У вересні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив зустрічний позов, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з моменту народження у 1989 році проживав однією сім'єю з батьком у спірній квартирі та після його смерті самостійно продовжує користуватися та мешкати в ній, зробив ремонт, оплачує комунальні послуги. Посилаючись на те, що він правомірно вселився до спірної квартири, просив визнати його наймачем квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування спірною квартирою.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, позов Харківської міської ради задоволено.

Виселено ОСОБА_4 із самоправно зайнятого житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

У зустрічному позові ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а його позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із доведеності позову Харківської міської ради та того, що ОСОБА_4 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
Д.О. Остапчук В.О. Савченко