РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2015 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Хацько Н.О., при секретарі Клименко А.В., за участю прокурора Клименко О.А., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Селидівської міської ради, орган опіки та піклування Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому зазначила, що за адресою:Донецька область, АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 мати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Відповідач у шлюбі не перебуває, ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо забезпечення необхідних умов проживання, розвитку та виховання дитини, матеріально не утримує дитину, веде аморальний спосіб життя, не працює, не приділяє уваги сину ОСОБА_4, проживає окремо. Малолітній ОСОБА_4 з народження виховується в її родині, вона створила для дитини належні умови для проживання, виховання та розвитку. Враховуючи вищевикладені обставини, вона бажає встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4, однак відсутність рішення суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 унеможливлює перебування дитини під опікою. Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2 на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року аліменти у розмірі ? частини від усіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення малолітнім повноліття, на користь особи, яка буде виковувати дитину.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала у повному обсязіта пояснила, що відповідач була дружиною її сина ОСОБА_5, (взяв прізвище дружини), який помер. До реєстрації шлюбу відповідач народила від її сина дитину ОСОБА_4, та записали батька відповідно до ст.135 СК України. Вона є фактично бабусею ОСОБА_4, який майже з народження мешкав у її родині, вона його виховувала, створила усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідач на протязі 9 років належним чином виховання сина не займалась, гроші на утримання дитини не надавала, періодично мешкала окремо, їздила на заробітки до Росії. Відповідач знаходилась в активній залежності від наркотиків, з приводу чого перебуває на обліку у лікарі нарколога. Періодично проходила курси реабілітації від наркотичної залежності, однакпродовжувала вживати наркотики. В 2012 року відповідач знову звернулась до реабілітаційного центру за допомогою, та з цього періоду жодного разу дитину не відвідувала, не турбувалась про її здоров,я, розвиток та навчання. 08 вересня 2015 року відповідач забрала сина ОСОБА_6 зі школи, без попередження, та виїхала у Дніпропетровську область де перебуває до теперішнього часу. В який умовах на даний час мешкає дитина їй не відомо. Просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2 на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року аліменти у розмірі ? частини від усіх доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення малолітнім повноліття, на користь особи, яка буде виховувати дитину.

Відповідач в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та пояснила, що дійсно син ОСОБА_6 на протязі п'яти років мешкає у родині ОСОБА_1, однак позивач, є рідною бабусею ОСОБА_4 постійно допомагала їй у вихованні. Періодично вона їздила на заробітки до Росії та залишала син з позивачем. Дійсно вона вживала наркотичні засоби, неодноразово проходила курси лікування. Однак, в квітні 2013 року вона звернулась за допомогоюдо реабілітаційного центру «Незалежність», де перебувала до травня 2015 року та пройшла повний курс реабілітації і соціальної адаптації. За час перебування у вказаному центрі вона здобула професію майстра-перукаря, закінчила біблійський коледж, як переселенець зареєструвалась у м. Новомосковську Дніпропетровської області, отримує соціальну допомогу, неофіційно працює швачкою, у вільний час працює перукарем, разом з подругою орендує 3-х кімнатну квартиру де є всі умови для проживання та розвитку її сина ОСОБА_6. Таким чином життя повністю змінилося на краще, у вересні 2015 року вона забрала сина до себе та влаштувала навчатися у ЗОШ №1 м.Новомосковськ. Крім того, на даний час ОСОБА_4 також навчається у музичній школі за спеціальністю гітара. Вищенаведені обставини свідчать про те, що вона на даний час веде здорове, активне життя, в повній мірі займається вихованням та розвитком свого сина, який є сенсом її життя, тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи орган опіки та піклування Селидівської міської ради у судовому засідання позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач ОСОБА_2. вдивала наркотичні засоби до теперішнього часу перебуває на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працює, на протязі останніх дев,яти років дитина ОСОБА_7 постійно мешкаву сім,ї ОСОБА_1, відповідач належним чином вихованням, утриманням та розвитком сина не займалась, тому вважає, що доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів доходівале не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення малолітнім повноліття, на користь особи, яка буде виховувати дитину.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради у Дніпропетровській області у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає у повному обсязі, згідно висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та просив суд розглянути справу у їх відсутність.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти, оскільки вважає, що на теперішній час відповідач ОСОБА_2 у повній мірі виконує покладені на неї обов'язки щодо виховання, утримання та розвитку дитини ОСОБА_4, крім того, дитина бажає жити з матір'ю, яка любить, піклується та турбується про нього. Звертає увагу, що відповідач повністю змінила умови та стиль життя, дитина є сенсом здорового життя відповідача, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Малолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні в присутності психолога Посунько пояснив, що на теперішній час він мешкає з матір,ю у м. Новомосковськ, ходить до школи, вчиться грати на гітарі, мати дуже піклується про нього, купляє одяг, вони разом вчать уроки. Йому дуже подобається жити з мамою, ходити до школі, де він знайшов нових друзів.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні показали, що є сусідами позивача та їм відомо, що ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_4, який майже з дня народження мешкав у сім,ї позивача. Остання виховувала, утримувала, піклувалась про дитину, водила ОСОБА_4 спочатку до дитячого садочку, потім у школу. Відповідач ОСОБА_2 періодично відвідувала сина, однак з 2012 року вони відповідача взагалі не бачила. Однак, вони не можуть охарактеризувати відповідача, оскільки їм нічого не відомо про ОСОБА_2, умови життя, коло осіб, з якими спілкується остання. Лише зі слів позивача знають, що відповідач вживає наркотики.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що є тіткою відповідача ОСОБА_2 Дійсно майже з народження ОСОБА_4, позивач займається його виховання. Відповідач зловживала наркотиками, вихованням, утриманням та розвитком сина не займалась Періодично відвідувала сина, однак останні три роки вона взагалі не бачила відповідача, про життя останньої на теперішній час їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав, що позивач є його рідною матір,ю, вони мешкають однією сім'єю, та разом з ними мешкав син відповідача ОСОБА_4 Дитина проживала в їх родині майже з народження, протягом дев'яти років. Позивач та він займались виховання дитини, створили всі необхідні умови для проживання та розвитку ОСОБА_4. Відповідач взагалі не піклувалась про дитину, вживала наркотичні засоби, періодично проходила курс реабілітації і знову поверталась до наркотиків. На теперішній час, відповідач мешкає у м. Новомосковську, але про умови проживання, спосіб життя та стан здоров,я ОСОБА_2 йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що є подругою відповідача та разом орендують трьохкімнатну квартиру, де мешкає вона, її мати, донька та відповідач з сином. Відповідач у вказаній квартирі мешкає в окремій кімнаті разом з сином, у ОСОБА_4 є місце для навчання та відпочинку. З відповідачкою вони познайомились у січні 2014 року у біблійському коледжі, їй відомо що ОСОБА_2 вживала наркотики, однак на даний час відповідач повністю пройшла курс реабілітації та є здоровою. ОСОБА_2 дуже щира, відкрита для спілкування, працьовита, з моменту коли ОСОБА_4 мешкає з відповідачем, остання дуже піклується, турбується про дитину, займається в повній мірі вихованням та розвитком сина, вони разом вчать уроки, грають. Відповідач записала ОСОБА_4 до музичної школи, часто цікавиться у вчителів про успіхи у навчанні сина. ОСОБА_6 дуже любить свою мати і хоче жити тільки з останньою, оскільки неодноразово про це казав.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що у січні 2014 року вона познайомилась з ОСОБА_2 у біблійському коледжі, вони є подругами. Відповідач проходила курс реабілітації від наркотичної залежності. Підчас реабілітації ОСОБА_2 постійно згадувала про свого сина та бажала забрати його до себе. На даний час відповідач повністю пройшла курс реабілітації, працює швачкою неофіційно, орендує квартиру де мешкає з сином та подругою. Вона неодноразово приходила у гості до відповідача, де створені всі умов для належного проживання, виховання та розвитку сина ОСОБА_6. Також зазначила, що ОСОБА_2 дуже піклується про свого сина, у вільний час від роботи, вони постійно разом відпочивають, ходять до церкви.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що є керівником Новомосковської міської громадської організації «Незалежність», де в період з квітня 2013 року по травень 2015 року відповідач проходила курс реабілітації від наркотичної залежності та пройшла повний курс реабілітації та соціальної адаптації. Відповідач відповідальна, старанна, вимоглива до себе людина. На даний час відповідач знімає квартиру де мешкає з сином. Вони разом ходять до церкви, де він спостерігав, як ОСОБА_2 дуже піклується про свого сина.

Заслухавши пояснення сторін, прокурора, свідків, вивчивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані та задоволенню не підлягають у повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народженнясерія НОМЕР_1 від 15.08.2006 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його мати є ОСОБА_2, батько записаний ОСОБА_5, на підставі ч.1 ст.135 СК України, що видно з витягу з Державного реєстру АЦСГ про народження.

Згідно акту обстеження умов проживання від 12.08.2015 року в квартирі позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що умови проживання у житловому приміщенні задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: існує окрема кімната для дитини, де знаходяться дитячі речі, іграшки, книжки, шкільне приладдя. На час складання вказаного акту ОСОБА_4 мешкав за вказаною адресою без реєстрації.

Згідно довідки КП «Імпульс м. Українськ» №873 від 11.08.2015 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 разом з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як видно, з довідки Української ЗОШ №12 м.Селидового Селидівської міської ради №134 від 11.08.2015 року, ОСОБА_4 на час видачі довідки дійсно з 1 вересня 2015 року навчався в 4 класі; та згідно характеристики за місцем навчання від 11.08.2015 року, ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивного боку, як старанна, доброзичлива, активна дитина, яка має добрий загальний розвиток. Бабуся ОСОБА_1 за весь період навчання приділяла належну увагу розвитку дитини. Мати ОСОБА_2 жодного разу не виявляла зацікавленості до навчання та вихованню дитини.

Згідно довідки Селидівської ЦМЛ від 28.08.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога Селидівської ЦМЛ з 2009 року з приводу СЗН, епізодичне вживання, з 2013 року стриманість.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Української міської ради від 28.08.2015 року на підставі пояснень ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 з метою захисту прав та інтересів малолітнього, орган опіки та піклування вважає, про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі наданих у судове засідання відповідачем надані письмових доказів, щодо підтвердження на теперішній час умов проживання, розвитку та утримання малолітнього сина, згідно вбачається наступне, а саме:

Згідно довідки Новомосковської міської громадської організації «Незалежність» №46 від 19.08.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року проходила курс реабілітації та соціальної адаптації від наркотичної залежності з квітня 2013 року по травень 2015 року в НМГО «Незалежність». Пройшла повний курс реабілітації.

Як вбачається з характеристики виданої НМГО «Незалежність» №4З від 18.08.2015 року, ОСОБА_2 за час проходження реабілітації зарекомендувала себе з позитивного боку, є старанною, вимогливою до себе, активною, дисциплінованою та цілеспрямованою.

Згідно довідки № від 20.08.2015 року, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4, взята на облік як особа переміщена з району проведення антитерористичної операції в АДРЕСА_3.

На підставі договору оренди від 19.07.2015 року ОСОБА_2 орендує разом з ОСОБА_14 трьохкімнатну квартиру строк дії договору один рік.

На підставі характеристики, виданої навчально-виховним комплексом «Загальноосвітній навчальний заклад №1 І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» на учня 4 класу НВК №1, в якій зазначено, що ОСОБА_4 зарахований до вказаного закладу з 11 вересня 2015 року, за період навчання зарекомендував себе як дисциплінований, старанний учень, уважний та активний на уроках, має достатній рівень знань. Дитина доброзичлива, скромна, охайна, врівноважена, дотримується правил поведінки. Мати ОСОБА_2 приділяє увагу його навчанню і вихованню.

Згідно акту обстеження умов проживання складеного службою у справах дітей Новомосковської міської ради від 29.09.2015 року та фото таблицею до нього, було проведено обстеження умов фактичного проживання ОСОБА_2 разом з малолітнім сином ОСОБА_4 в трьохкімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_3, де виявлені задовільні умови проживання. Квартира обладнана необхідними меблями, в квартирі чисто, прибрано. Санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови, а саме: відведена окрема кімната, де ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_6 відпочивають. Для дитини відведене місце для речей, іграшок, є письмовий стіл, шафа для одягу, шкільні приладдя. За результатами огляду умов проживання відповідача, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 створила належні умови для проживання, виховання та розвитку свого сина ОСОБА_4

Згідно медичної довідки за місцем фактичного проживання малолітньої дитини у м.Новомосковську, Дніпропетровської області, стан здоров,я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено здоров .

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 21.10 2015 року на підставі обстеження умов проживання відповідача, спілкування та враховуючи думку, інтереси малолітнього, вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року є недоцільним.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України, а також при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, повинен з'ясувати безліч обставин, які дають підстави для позбавлення таких прав щодо дитини.

Звідси виходить, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, можливо лише при повному, всебічному та об'єктивному з'ясування всіх обставин, оскільки позбавлення таких прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Враховуючи, вищевикладені обставини справи, пояснення свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд приділяє увагу доказам відповідача та приходить до висновку, що на теперішній час відповідач пройшла повний курс реабілітації від наркотичної залежності, переїхала жити в іншу місцевість, де змінила коло знайомих, спосіб свого життя на краще, у відповідача стали більш міцні соціальні зв'язки, які дають їй можливість в повній мірі виконувати свої батьківські обов'язки щодо виховання, утримання та розвитку свого малолітнього сина ОСОБА_4 Крім того, суд приймає до уваги думку малолітнього сина, який вказав, що йому подобається жити разом з мамою, за новим місцем проживанням, ходити до школи та з мамою грати та ходити до церкви у вільний час.

В свою чергу суд не приймає до уваги надану позивачем характеристику на відповідача за адресою: АДРЕСА_1, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що не заперечується позивачем, той факт, що ОСОБА_2 з 2013 року фактично не мешкає за вказаною адресою і на момент розгляду справи, суду надана позитивна характеристика за останнім місцем перебування відповідача, яку суд прийняв до уваги.

Суд, не може враховувати висновок органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 оскільки він є недостатньо обґрунтованим, так як при його винесенні були враховані лише пояснення ОСОБА_1 при цьому не з'ясовувалась думка та інтереси малолітньої дитини, не врахована думка відповідача та не досліджувались умови проживання останньої.

Також суд вважає неспроможними докази, пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, оскільки вони дали свідчення стосовно минулого життя відповідача, при цьому їм нічого не відомо про ОСОБА_2 та умови її життя на теперішній час.

Таким чином, враховуючи, обставини справи, думку та інтереси малолітньої дитини, те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а в судовому засіданні встановлено, що відповідач на теперішній час належним чином виконує свої батьківські обов'язки по догляду, вихованню, утриманню та розвитку дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя