Справа № 392/749/15-ц
Провадження № 2/392/421/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., з участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мала Виска цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

06 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача в якому просив ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнутих з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.) на розмір аліментів, визначений в розмірі ? (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно.

Свій позов обгрунтовує тим, що на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті аліменти у розмірі 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 22 березня 2011 року і по 31 липня 2017 року. Проте, розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини не вистачає, зазначає, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, має постійний заробіток та можливість сплачувати аліменти в розмірі ? (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а справу просить розглянути без її участі (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановю Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини .

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті аліменти у розмірі 300,00 грн. (триста гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з 22 березня 2011 року і по 31 липня 2017 року (а.с. 5).

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 6-143цс13 право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 174, 209, 212, 213-215, 218, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Відкликати Виконавчий лист по справі № 2-349/2011 виданий на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційному суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко