Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3840/14-ц Провадження № 2/711/54/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого - Клочко О.В.

- при секретарі - Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 , житлово - будівельний кооператив №118 м. Черкаси про встановлення порядку користування квартирою , зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 , житлово - будівельний кооператив №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою , позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_4, ЖБК №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою , позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ЖБК №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 , житлово - будівельний кооператив №118 м. Черкаси про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , вказуючи , що рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси 10.10.2013 року у справі № 711/2950/13-ц за нею та за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині вказаної квартири.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області відповідача ОСОБА_2 вселено в квартиру, а в іншій частині рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року залишено без змін.

Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 9,4 кв.м, 17,0 кв.м та 11,6 кв.м, загалом житлова площа складає 38,0 кв.м .

В квартирі зареєстровано чотири особа - вона , відповідач ОСОБА_2, та їхні два сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

За рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 та їхній молодший син ОСОБА_3 проживають в квартирі АДРЕСА_2.

Рішення суду від 10.10.2013 року про вселення ОСОБА_2. в квартиру нею виконано добровільно, проте , відповідач ОСОБА_2 після його виконання разом із сином ОСОБА_3 продовжують проживати по АДРЕСА_2.

При цьому , відповідач витрати з утримання квартири нести відмовляється та заявляє, що буде приходити в квартиру коли йому захочеться та буде використовувати в квартирі ті житлові кімнати , які заманеться.

Її звернення з пропозицією домовитись про порядок користування квартирою шляхом виділення їй в користування кімнати площею 9,4 кв.м та кімнати площею 11,6 кв.м, а відповідачу кімнати 17,0 кв.м та залишенні в спільному користуванні кухні, вбиральні, ванної кімнати та коридору відповідач ігнорує.

А тому , вона змушена звертатись з даним позовом до суду , просила суд встановити порядок користування вказаною квартирою шляхом виділення їй в користування житлової кімнати площею 9,4 кв.м та кімнати площею 11,6 кв.м з балконом площею 1,9 кв.м. Відповідачу ОСОБА_2 виділити в користування житлову кімнату площею 17,0 кв.м.

Кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридори - залишити в спільному користуванні.

2.07.2014 року ОСОБА_1 надала суду заяву про зміну позовних вимог , в якій просила суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в її користування та користування ОСОБА_4 житлових кімнат площею 9,4 кв.м та 11,6 кв.м з балконом площею 1,9 кв.м., кухню площею9,4 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, коридори площею 7,2 кв.м та 3,8 кв.м залишити в спільному користуванні.

11.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ЖБК №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , вказуючи , що за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 являються власниками вказаної квартири в рівних частинах - по 1/2 частині кожний.

В квартирі зареєстровані чотири особи - він, його мати , відповідач ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають за адресою АДРЕСА_2.

Після вселення ОСОБА_2 в квартиру він також продовжує проживати в квартирі АДРЕСА_2.

До вселення відповідача в квартиру він займав житлову кімнату площею 9,4 кв.м, а його мати ОСОБА_1 займала кімнату площею 11,6 кв.м з балконом площею 1,9 кв.м. Після звернення з пропозицією домовитись про порядок користування житловим приміщенням квартири , відповідач проігнорував. Просив суд встановити порядок користування вказаною квартирою шляхом виділення йому в користування житлової кімнати площею 9,4 кв.м, ОСОБА_1 - кімнату площею 11,6 кв.м з балконом площею 1,9 кв.м, а відповідачу ОСОБА_2 та третій особі ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 17,0 кв.м.

Кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридори - залишити в спільному користуванні сторін.

Також, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 , житлово - будівельний кооператив №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1.

Свої доводи обґрунтовує тим , що за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року він та ОСОБА_1 являються співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Після вселення у вказаному квартиру його та третьої особи - ОСОБА_3 , в квартирі проживає також ОСОБА_1 Третя особа - ОСОБА_4 у квартирі не проживає,оскільки працює та проживає із своєю сім'єю в Росії.

Просив суд встановити порядок користування квартирою , виділивши йому в користування житлову кімнату площею 17,0 кв.м, ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 9,4 кв.м, ОСОБА_1 - житлову кімнату площею 11,6 кв.м.

Всі допоміжні приміщення - залишити в загальному користуванні сторін.

18.03.2015 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 надала суду позовну заяву , в якій уточнила вимоги ОСОБА_2 та просили суд встановити порядок користування квартирою шляхом виділення йому та ОСОБА_3 в користування житлової кімнати площею17,0 кв.м, також ОСОБА_3 - виділити в користування кімнату площею 9,4 кв.м

ОСОБА_1 - 11,6 кв.м. Кухню, ванну, вбиральню, коридори - залишити в загальному користуванні сторін.

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_4, ЖБК №118 м . Черкаси про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, вказуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються співвласниками вказаної квартири в рівних частинах - по 1/2 частині.

З моменту вселення в квартиру ОСОБА_2 та його, в квартирі фактично проживала лише ОСОБА_1, яка займала житлову кімнату площею 11,6 кв.м, а третя особа - ОСОБА_4 в квартирі не проживав. На теперішній час в квартирі проживають він та ОСОБА_1 та займають житлові кімнати площею відповідно 9,4 кв.м та 17,0 кв.м.

ОСОБА_4 в квартирі не проживає його майно відсутнє.

Просив суд встановити порядок користування квартирою шляхом виділення йому в користування житлової кімнати площею 9,4 кв.м.

Всі допоміжні приміщення - кухню, ванну, вбиральню, коридори залишити в загальному користуванні сторін.

Ухвалами суду від 22 січня 2015 року вищевказані позови об'єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 підтримали свої позовні вимоги, не заперечували проти задоволення також і позовних вимог ОСОБА_4, а позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - не визнали.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 підтримали свої позовні вимоги, не заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_3, а в позовних вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просили суд відмовити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 підтримали свої позовні вимоги , не заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_3, в позовних вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 просили суд відмовити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився надавши заяву про те , що підтримує свій позов , а також позов ОСОБА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - не визнає , оскільки в позові його брата не вказується про дві інші житлові кімнати, а крім того , вважає, що житлову кімнату площею 9,4 кв.м займає він, ОСОБА_1 користується кімнатою площею 11,6 кв.м, а його батько ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 можуть мешкати в житловій кімнаті площею 17,0 кв.м

Справу просив суд розглядати у його відсутність.

Представник ЖБК № 118 м . Черкаси в судове засідання не з'явився , поклавшись у вирішенні спору на суд.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників ,допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - має бути відмовлено , виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд.

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те , що право члена сім'ї власника квартири користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Звідси випливає, що виникнення права членів сім'ї власника квартири на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а відтак, припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою.

Тобто, права членів сім'ї власника квартири на об'єкт власності / квартиру чи певну її частину / - є похідними від прав самого власника.

За обставинами справи , вбачається , що рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси 10.10.2013 року у справі № 711/2950/13-ц за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині вказаної квартири.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області відповідача ОСОБА_2 вселено в квартиру, а в іншій частині рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року залишено без змін.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються синами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та зареєстровані на вказаній житловій площі.

Квартира складається з трьох житлових кімнат площею 9,4 кв.м, 17,0 кв.м та 11,6 кв.м, загалом житлова площа складає 38,0 кв.м .

В квартирі зареєстровано чотири особа - ОСОБА_1 , ОСОБА_2, та їхні два сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Фактичний порядок користування квартирою відсутній, між сторонами існує спір.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно зі ст.48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку / квартирі /, що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в м . Черкаси встановлений постановою виконавчого комітету Черкаської обласної ради народних депутатів та Президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984 року №396 в розмірі 8,5 кв.м на одного члена сім,ї.

Із матеріалів справи випливає, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками спільної часткової власності в рівних долях квартири АДРЕСА_1 згідно до рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 10.10.2013 року у справі №711/2950/13-ц та рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 листопада 2013 року , трьохкімнатна квартира складається із кімнат житловою площею 9,4 кв.м,17,0 кв.м 11,6 кв.м.

Всього жила площа складає 38,0 кв.м.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування 19,0 кв.м житлової площі.

Виділення у користування одному із співвласників житлової площі 9,4 кв.м, / чи навіть 11,6 кв.м / а іншому 17,0 кв.м буде суттєво обмежувати право спільної часткової власності на квартиру.

Жоден із запропонованих співвласниками варіантів встановлення порядку користування житловим приміщенням не є прийнятним , суттєво обмежує права співвласників.

Наявність між сторонами договору про порядок володіння та користування спільним майном матеріалами справи не підтверджується, між сторонами відсутній такий договір та узгодженість щодо користування квартирою, навпаки - існує спір.

А крім того, в квартирі зареєстровані ще і члени сім'ї співвласників - їхні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які також звернулися до суду з аналогічними позовами про встановлення порядку користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі й колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно з яким ніхто не може бути виселений із найманого жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом / ч.3 ст.9ЖК України / .

Згідно зі ст..15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Вищевказаною статтею 156 ЖК України встановлено , що, що члени сім,ї власника жилого будинку / квартири ї , які проживають разом з ним у будинку / квартирі ї, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку / квартири / , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Так, відповідно до конкретних позовних вимог ОСОБА_1 , в разі задоволення судом даного позову та виділення їй в користування житлової кімнати площею 9,4 кв.м та 11,6 кв.м, а співвласнику ОСОБА_2 -житлової кімнати площею 17,9 кв.м в користування , таким порядком користування будуть суттєво порушені права та інтереси не лише ОСОБА_2 , якому виділяється 17,0 кв.м , тоді як він, як співвласник, має право на користування в цій квартирі на 19 кв.м , а й також члена сім'ї співвласників - ОСОБА_3, якому в разі виділення в користування разом із ОСОБА_2 виділяється 8,5 кв.м , тоді як він має право на користування в цій квартирі 9,5 кв.м. Згода співвласників на встановлення такого порядку користування також відсутня.

За позовом ОСОБА_2 також вбачається суттєве обмеження прав співвласників житла .

Так, в разі задоволення судом даного позову ОСОБА_2, відбудеться обмеження прав співвласника ОСОБА_1, якій за позовом виділяється 11,6 кв.м , а має бути виділено 19 кв.м, а крім того , відбудеться ущемлення прав члена сім'ї ОСОБА_4, якому взагалі не передбачено виділення житлової площі для користування за відсутності будь - яких доказів про його не проживання в квартирі.

Навпаки, свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 підтвердили обставини підписання актів від 12 .01.2015 року про те , що вони підтверджують , що в квартирі АДРЕСА_1 знаходиться особисте майно ОСОБА_4/ телевізор , домашній кінотеатр, мікрохвильова піч, одяг, взуття , тощо / та ОСОБА_4 мешкає в квартирі.

Разом з тим , вказані свідки підтвердили обставини складання та підписання акту від 11.02.2015 року про не проживання за вказаною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згода між співвласниками щодо порядку користування житловим приміщенням також відсутня.

Суд вважає, що обмеження прав одного із співвласників житла відбудеться і в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , який просить суд виділити в його користування житлової кімнати площею 9,4 кв.м, а решті осіб, які зареєстровані на даній житловій площі - всі інші, не конкретизуючи площу житлових кімнат та осіб.

По перше, відбудеться обмеження прав співвласників житла - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають право на виділення в користування по 19,0 кв.м, а передбачається лише по 9,53 кв.м

Крім того, виділення одному із сторін житлової кімнати площею 17,0 кв.м а двом іншим - житлової кімнати площею 11,6 кв.м / чи навпаки / - також тягне обмеження прав члена сім'ї співвласників - ОСОБА_4, оскільки в його користування буде виділятися - 8,5 кв.м , а має виділятися 9,5 кв.м. Згода між співвласниками щодо порядку користування квартирою відсутня.

Також, суд вважає, що не підлягають до задоволення і позовні вимоги ОСОБА_4 , який просить виділити в його користування та користування ОСОБА_1 житлові кімнати площею 9,4 кв.м та 11,6 кв.м, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - житлову кімнату площею 17,0 кв.м.

За даних обставин, ущемляються права співвласника ОСОБА_2 , оскільки , він, як співвласник має право на виділення йому в користування жилої площі 19,0 кв.м, а за позовом виділяється лише 17,0 кв.м на нього та ОСОБА_3 , а також ущемляються і права члена сім'ї ОСОБА_3 , який має право на виділення в користування жилої площі 9,5 кв.м, а фактично за позовними вимогами ОСОБА_4 - 8,5 кв.м.

Згода між співвласниками відсутня.

А тому , узагальнюючи вищенаведене , суд вважає, що у суду не має визначених чинним законодавством підстав для задоволення поставлених на вирішення суду вимог , в позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має бути відмовлено.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215,88 ЦПК України , керуючись ст..ст.9,10, 155 ЖК України , ст..358 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити.

В позовних вимогах ОСОБА_2 відмовити.

В позовних вимогах ОСОБА_3 відмовити.

В позовних вимогах ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. В. Клочко