Справа №474/385/15-ц
Провадження №2/474/159/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.15року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Фасій В. В.

за секретаря - Багрін Н. А.

з участю позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

без участі представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ПАТ КБ «Приватбанк» Виставного В.В.

бюж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Врадіївка цивільну справу за первісною позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору від 29.08.2007р. №NKRWGA00000064 недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з первісним позовом до ОСОБА_1, в якому посилаючись на порушення позичальником кредитних зобов'язань, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 29.08.2007р. №NKRWGA00000064 в сумі 8115, 67 дол. США, що еквівалентно 189825,52 грн., за курсом 23,39 грн./1дол.США.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не визнали, 17.06.2015р. звернулися до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просять визнати недійсним кредитний договір від 29.08.2007р. №NKRWGA00000064 укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк», предметом якого було надання позивальнику кредитних коштів у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 15000 дол. США, мотивуючи зустрічні позовні вимоги тим, що вказаний кредитний договір не відповідає вимогам законодавства, діючого на час його укладення, тому має бути визнаний недійсним у судовому порядку, оскільки зобов'язання в оспорюваному кредитному договорі виражені в іноземній валюті використання якої, як засобу платежу, можливе лише при дотриманні законодавства щодо одержання банком відповідної індивідуальної ліцензії, яку сторони не мали під час укладення договору, та на відсутність між ним і банком договору на відкриття валютного рахунку, а лише загального. Крім того ОСОБА_1 послався, що з розрахунком банку в частині визначення проведених ним проплат по кредиту в сумі 22478 дол. США 17 центів згоден, а з залишком заборгованості в сумі 8115, 67 дол. США не згоден, оскільки він сплатив банку кошти в більшій сумі ніж надавалися кредитором, а саме 22 478 дол. США 17 центів, а тому вважає, що він банку нічого не винен.

В судове засідання призначене на 10.00 год. 21.10.2015р. позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (розписка), не з'явилися, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи у їх відсутність не надали.

В зв'язку з чим розгляд справи відкладався на 05.11.2015р. 10.00год. .

В судове засідання призначене 05.11.2015р. о 10.00 год. позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (лист вих..№4039 від 22.10.2015р., повідомлення про його вручення №069), його представник ОСОБА_2 повторно не з'явилися у судове засідання, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи у відсутність не надали, що підтверджується довідкою канцелярії суду за №4297 та №4298 від 05.11.2015р..

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою -ПАТ КБ «Приватбанк» _ Виставний В.В., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, звернувшись з заявою (вх.№ 4924 від 20.10.2015р.) про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримує, зустрічні позовні вимоги не визнає.

Судом встановлені факти:

· 29.08.2007 року між «Приватбанком» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №NKRWGA00000064 (далі - кредитний договір), відповідно до п.п.7.1 якого Банк надає позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки через касу банку на строк з 29.08.2007р. по 28.08.2017р. у вигляді не поновлювальної кредитної лінії під заставу житлового будинку, в розмірі 15000 дол. США, та в розмірі 1550 дол. США для сплати страхових платежів, під 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості (а при порушенні зобов'язань за договором - у сумі - 2,40% на місяць), винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми виданого кредиту та 0,2% від суми виданого кредиту (на момент надання кредиту /щомісяця) (п. 7.1, 7.4 розд. 7 кредитного договору)

. в абз. 3 п. 7.1, п.7.2 кредитного договору сторони погодили обов'язок позичальника щомісяця, в періоди сплати (з 18 по 25 число) надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 238,27 дол.США для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, та відкриття позичальнику рахунку для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості №9222 (абз. 3 п. 7.1, п. 7.2 розд. 7 кредитного договору);

. у п.п. 2.3.1, 2.3.7 розд. 2.3, п. 4.1 розд. 4, п. 5.4 розд.5 сторони погодили право банку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, його право стягнути кредит до настання 28.08.2017р., при настанні умов передбачених п. 2.3.3 даного договору, право банку нараховувати пеню у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки, та сплату пені у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати, а також штрафу в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (п.п. 2.3.1, 2.3.7 розд. 2.3, п. 4.1 розд. 4, п. 5.4 розд.5 кредитного договору);

. 29.08.2007р. банк надав позивальнику грошові кошти в сумі 15000 дол. США відповідно до кредитного договору (заява на видачу готівки №554 від 29.08.2007р., ордер - розпорядження про видачу довгострокового кредиту №029/2007р.);

. 03.08.2010 р. між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, у п. 1 якої сторони погодили новий розмір річної відсоткової ставки, - 12,58% (додаткова угода від 03.08.2010р.);

. 04.12.2001 року закритому акціонерному товаристу комерційний банк «Приватбанк» (далі - ЗАТ КБ «Приватбанк») зареєстрованому Національним банком України в Державному реєстрі банків 19.03.1992 року за номером 92, видано банківську ліцензію № 22 на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність";

. 29.07.2003 р. ЗАТ КБ «Приватбанк» зареєстрованому Національним банком України в Державному реєстрі банків 19.03.1992 року за номером 92, якому 04.12.2001р. видано банківську ліцензію № 22, видано дозвіл № 22-2 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини другої та частиною четвертою статті 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність", згідно з додатком до цього дозволу;

. згідно додатку до дозволу № 22-2 від 29.07.2003 року наведено перелік операцій з валютними цінностями, які має право здійснювати ЗАТ КБ «Приватбанк», серед яких: неторговельні операції з валютними цінностями; ведення рахунків клієнтів (резидентів та нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України; відкриття кореспондентських рахунків в уповноважених банках України в іноземній валюті та здійснення операцій з ними; залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України;

. 06.07.2000р. організаційно - правова форма КБ "Приватбанк", створеного у 1992р. у формі товариства з обмеженою відповідальністю, змінено на закрите акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та 30.04.2009р. реорганізоване у публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", який і являється правонаступником усіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «Приватбанк» (витяг із статуту ПАТ КБ "Приватбанк", довідка АА №241170 з ЄРПОУ, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи А01 №054809);

. згідно генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 05.10.2011 року № 22, ПАТ КБ «Приватбанк»" надано право здійснення валютних операцій згідно з Додатком до даної Ліцензії, а саме: неторговельні операції з валютними цінностями; операції з готівкою іноземною валютою та чеками (купівля, продаж, обмін, прийняття на інкасо), що здійснюються в касах і пунктах обміну іноземної валюти банків; операції з готівковою іноземною валютою (купівля, продаж, обмін), що здійснюються в пунктах обміну іноземної валюти, які працюють на підставі укладених банками агентських договорів з юридичними особами-резидентами; ведення рахунків клієнтів (резидентів і нерезидентів) в іноземній валюті та клієнтів-нерезидентів у грошовій одиниці України; відкриття кореспондентських рахунків в уповноважених банках України іноземній валюті та здійснення операцій з ними; залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України; торгівля іноземною валютою на валютному ринку України (за винятком операцій з готівковою іноземною валютою та чеками (купівля, продаж, обмін), що здійснюється в касах і пунктах обміну іноземної валюти банків і агентів); валютні операції на валютному ринку України, які належать до фінансових послуг згідно зі статтею 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та не зазначені в абзацах другому - сімнадцятому розділу другого Положення про порядок надання банкам і філіям іноземних банків генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.08.2011 № 281);

. в зв'язку з не належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за договором щодо своєчасного погашення належних за ним платежів, у останнього утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 8115,67 дол. США, з них:

- 5708, 69 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 131756,56 грн.) поточна заборгованість по кредиту;

- 1066,58 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 24616,66 грн.) - прострочена заборгованість по кредиту (з 28.07.2014р. по 19.03.2015р.);

- 58,29 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 1345,33 грн.) - заборгованість по процентам на поточну заборгованість по кредиту;

- 662,71 дол. США - заборгованість по процентам на прострочену заборгованість по кредиту (що еквівалентно на день ухвалення рішення 15295,35 грн.) (за період 18.06.2014р. по 19.03.2015р.) ;

- 58, 44 дол. США (що еквівалентно 1348,79 грн.) - заборгованість по пені ( в період з 23.01.2015р. по 19.03.2015р.);

- 30 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 692,40 грн.) - поточна заборгованість по комісії;

- 134,32 дол. США прострочена заборгованість по комісії (що еквівалентно на день ухвалення рішення 3100,10 грн.) (за період з 18.08.2014р. по 19.03.2015р.);

- 10,68 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 246,49 грн.) - штраф (фіксована частина);

- 385,95 дол. США (що еквівалентно на день ухвалення рішення 8907,73 грн.) - штраф (процентна складова)

(розрахунок заборгованості станом 19.03.2015р., виписка з особового рахунку);

. Останні платежі за договором відповідач здійснив: 23.01.2015р. в сумі 155,79 дол. США в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, 24,17 дол. США в рахунок нарахованої пені; 25,83 дол. США в рахунок комісії та 07.08.2014р. в сумі 10.19 дол. США в рахунок відсотків. (розрахунок заборгованості станом на 19.03.2015р.);

· судові витрати понесені позивачем складають 1898,26 грн. (платіжне доручення від 23.03.2015р.).

. курс долара США до гривні станом на 05.11.2015 р. становить 23 грн. 08 коп/1 дол. США (офіційний сайт НБ України).

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості та визнання кредитного договору недійсним.

При прийнятті рішення суд керується:

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 192 ЦК України , що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 5 декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" в редакції на час укладення кредитного договору, відповідно до якої національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для

здійснення такої операції.

Ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» №2121-Ш в редакції станом на 20.06.2007р., що банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями за умови отримання письмового дозволу Національного банку

України.

Правовою позицією викладеною в Постанові Верховного Суду України від 21.03.2011 року № 6-7цс11, що за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій достатньою правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку, тобто отримання письмового дозволу НБУ на операції, пов'язані з іноземною валютою.

Абзацом 2 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність") банківську ліцензію на здійснення цих операцій та письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до оформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-V1 „Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків" є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, мав право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті та що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної зі сторін кредитного договору.

А тому твердження відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - ОСОБА_1, його представника на відсутність у банку права на надання йому кредиту в іноземній валюті в зв'язку з відсутністю індивідуальної ліцензії, не може бути прийнято до уваги, оскільки спростовується вищевикладеними доводами.

Його ж посилання що взяття кредиту в доларах було нав'язано йому працівниками банку, також не заслуговують на увагу, з огляду на нищевикладене.

Підписуючи кредитний договір ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами та наслідками, погоджувався з ними, зокрема, з умовами надання кредитних ресурсів в іноземній валюті - доларах США.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів проте, що банк нав'язав позичальнику кредит у валюті, а йому потрібна була гривня не надано.

Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, ризик за валютні коливання лежить на сторонах. Статтею 36 Закону України "Про Національний Банк України" визначено, що офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним Банком України.

Валютні курси, як зазначено у ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема, до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Отже незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, а тому, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу.

Посилання ОСОБА_1, його представника на відсутність між ним і банком договору на відкриття валютного рахунку, спростовуються п. 1.5., 7.8, 7.12 Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» в редакції чинній на час укладення кредитного договору, відповідно до яких умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом. Банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб-резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності. На поточні рахунки в іноземній валюті фізичних осіб-резидентів зараховуються валюта, куплена уповноваженим банком за дорученням власника рахунку для погашення заборгованості за кредитом, позикою (у тому числі проценти, комісійні, неустойка) та п. 7.2 кредитного договору, в якому строни письмово погодили умови та порядок відкриття позичальнику рахунку для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості.

З урахуванням того, що належним чином повідомлений відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1, повторно не з'явився у судове засідання, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав, його ж представник не повідомив про причини неявки, суд вважає, що зустрічну позовну заяву на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України слід залишити без розгляду, роз'яснивши позивачу, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Щодо стосується первісного позову, то суд вважає його з врахуванням того, що позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов'язання за даним договором не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість у вищезазначеній сумі, що підтверджується наданим позивачем розрахунком, який не спростований відповідачем, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки фінансові санкції за несвоєчасне повернення кредиту у вигляді пені та штрафів можуть бути застосовані лише у випадках прострочення грошового зобов'язання у гривні, то пеня та штрафи нараховані банком за несвоєчасне виконання позичальником зобов'язання по кредитному договору у розмірі 58,44 дол. США та 10,68 дол. США, 385,95 дол. США відповідно, з врахуванням того, що банк не заявляв вимоги про стягнення фіксованої частини штрафу у розмірі встановленому п. 5.4 розд.5 (250 грн.), а лише в доларовому еквіваленті (10,68 дол. США), суд вважає що ці штрафні санкції повинні бути нараховані у гривні, і згідно курсу валют станом на день ухвалення рішення, становлять пеня - 1348,79 грн., штрафи фіксована частина 246,49 грн. та процентна складова -8907,73 грн., і саме в гривневому еквіваленті підлягають стягненню з ОСОБА_1

У задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій (штрафів, пені) в доларах США з визначенням гривневого еквіваленту за курсом НБУ станом на день проведення розрахунків - 23,39 грн./1 дол. США, слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати - 1873,09 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 207, 209,212,213,214,215, суд -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Комерціний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 29.08.2007р. №NKRWGA00000064 станом на 19.03.2015 р., в сумі 7660,59 долл. США, яка складається із поточної заборгованості по кредиту в розмірі 5708, 69 дол. США; простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 1066,58 дол. США, 58,29 дол. США заборгованості по процентам на поточну заборгованість по кредиту, 662,71 дол. США заборгованості по процентам на прострочену заборгованість по кредиту, 134,32 дол. США простроченої заборгованості по комісії, 30 дол. США - поточної заборгованості по комісії; та в сумі 10503,01 грн., з них 1348,79 грн. заборгованості по пені, 246,49 грн. штраф (фіксована частина), 8907,73 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 . на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати, - судовий збір в сумі 1873,09 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору від 29.08.2007р. №NKRWGA00000064 недійсним залишити без розгляду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення..

Суддя В. В. Фасій