Справа№263/7670/15ц
Провадження №2/263/2457/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом про стягнення з відповідача ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування шкоди, повязаної з витратами на лікування, у розмірі 12751,36 грн.; на відшкодування моральної шкоди у сумі 637,57 грн.; на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням майна автомобіля НОМЕР_1, у розмірі 25198,88 грн., а також відшкодування витрат на його евакуацію, зберігання та перевезення у сумі 1700 грн.; з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяної моральної шкоди у розмірі 74362,43 грн.; з обох відповідачів понесені судові витрати у сумі 7699,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.02.2014 року за участю автомобіля «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «ГАЗ-31029», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, належний ОСОБА_4, транспортні засоби було механічно пошкоджено, а ОСОБА_1, яка знаходилась у транспортному засобі «ГАЗ-31029», отримала тілесні ушкодження. Винним у вчинені даної ДТП визнаний ОСОБА_3, якого вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18.02.2015 року притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 5100 гривень з позбавленням спеціального права керування транспортним засобом строком на 1 рік, і звільнено від призначеного покарання на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році». У зв'язку з отриманими внаслідок ДТП травмами ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні МЛ ШМД та сама оплачувала лікування. Відповідно до страхового полісу про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, застрахований у ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі поліса №АС/5607707 на строк з 23.01.2014р. по 22.01.2015р. Однак до теперішнього часу страховиком та винною особою матеріальна та моральна шкода не відшкодована, без посилання на будь-які причини, у зв'язку із чим позивачі вимушені звернутись до суду. На підставі викладеного просили стягнути з відповідачів зазначені суми.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивачі просили суд стягнути з ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування шкоди, повязаної з витратами на лікування, у розмірі 12908,57 грн.; на відшкодування моральної шкоди у сумі 645,43 грн.; на користь ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням майна автомобіля НОМЕР_1, у розмірі 25198,88 грн., а також відшкодування витрат на його евакуацію, зберігання та перевезення у сумі 1700 грн.; з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяної моральної шкоди у розмірі 74354,57 грн.; з обох відповідачів понесені судові витрати у сумі 11123,70 грн.

Від позивачів та їх представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судове засідання представник ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не з'явився, на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, відповідно до яких ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» не заперечує проти стягнення із страхової компанії на користь ОСОБА_1 страхової виплати за лікування у розмірі 12839,12 грн. та 641,96 грн. моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно із ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п.п.37.1.4, п.37.1ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіянна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіянна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. ДТП сталася 13.02.2014 року, з письмовою заявою ОСОБА_4 звернувся лише 05.05.2015 р., таким чином у НАСК «Оранта» є всі підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування, про що повідомленно листом від 22.05.2015 р. №09-02-09/7765. Враховуючи вищенаведене НАСК «Оранта» вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог в частині стягнення з НАСК «Оранта» страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 за пошкоджений транспортний засіб.

Від третьої особи ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що довіреність на імя ОСОБА_2 він не відкликав, а тому ОСОБА_2 має всі права вимагати відшкодування шкоди, спричиненої ДТП.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно із вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18.02.2015 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 5100 гривень з позбавленням спеціального права керування транспортним засобом строком на 1 рік, і звільнено від призначенного покарання на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію в 2014 році», за дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 13.02.2014 р. за участю автомобіля «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля «ГАЗ-31029», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, належний ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби було механічно пошкоджено, а ОСОБА_1, яка знаходилась у транспортному засобі «ГАЗ-31029», отримала тілесні ушкодження.

Згідно зі ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 13.02.2014 року з вини ОСОБА_3 позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спричинена матеріальна та моральна шкода.

В результаті ДТП позивачка ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 06.03.2014 р. та довідки № 5 від 06.03.2014 р., ОСОБА_5 знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Міської лікарні швидкої медичної допомоги м.Маріуполя з 13.02.2014р. до 06.03.2014р. з діагнозом: закритий оскольчатий перелом середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, рани лівої вушної раковини. Продовжувала лікування амбулаторно в «ЦПМСД» №5 МЛ-4 м.Маріуполя з 07.03.2014р. по 01.07.2014 р. згідно з випискою (а.с.28). Відповідно до довідки №5 від 06.03.2014 р., ОСОБА_5 перенесла операцію.

Витрати на лікування відповідно до квитанцій (а.с.13-20,23-27,35) склали 12751,36 грн.

Судом встановлено, що в результаті травмування при ДТП з вини ОСОБА_3 ОСОБА_1зазнала сильний фізичний біль, страждання і глибокі душевні переживання.

Відповідно до ст. ст.22-24, 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується шкода, повязана з лікуванням потерпілого, а також моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду,заподіяну здоровю.

Оскільки відповідач НАСК «Оранта» не заперечував проти стягнення із страхової компанії на користь ОСОБА_1 страхової виплати за лікування у розмірі 12839,12 грн. та 641,96 грн. моральної шкоди, в силу ч.1 ст.61 ЦПК України суд вважає можливим у цій частині позовні вимоги задовольнити.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії КХС №851416, виданого РЕВ 4-го МРВ м.Маріуполя від 06.01.2006р., ОСОБА_4 є власником автомобіля «ГАЗ-31029», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно із довіреністю від 10.08.2012 р., засвідченою приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_2 бути представником при здійсненні від імені ОСОБА_4 юридичних дій, повязаних з розпорядженням щодо належного ОСОБА_4 транспортного засобу «ГАЗ-31029», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №071 від 13.03.2014 року, станом на 13.02.2014 р., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу «ГАЗ-31029», р/н НОМЕР_2, складає 24838,42 грн., загальна вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю «ГАЗ-31029», р/н НОМЕР_2, складає 25198,42 грн., оскільки вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Сторонами не оспорюється, що цивільна відповідальність власника автомобіля «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, ОСОБА_3 застрахована у НАСК «Оранта».

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Витрати на перевезення пошкодженого автомобіля з місця ДТП на спец. майданчик, його тимчасове зберігання та перевезення до місця постійного зберігання, у загальній сумі склали 1700 грн., що підтверджується доданими до справи квитанціями (а.с.69-73).

Згідно з п.13 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання,оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обовязки щодо однієї зі сторін.

Повноваження ОСОБА_2 у вимозі відшкодування шкоди, яка виникла внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_3, за участю забезпеченого транспортного засобу «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, підтверджуються довіреністю ДРТ №011568 від 10.08.2012 р.

Листом НАСК «Оранта» №03-02009/7765 від 22.05.2015 р. у відшкодуванні шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля «ГАЗ-31029», реєстраційний номер НОМЕР_2, за участю забезпеченого транспортного засобу «GEELY CK», реєстраційний номер AН4356НО, було відмовлено, у зв'язку з тим, що заява про відшкодування шкоди, заподіяної майну, надійшла 05.05.2015р., у строк, перевищуючий один рік з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Фактичне звернення позивачів до НАСК «Оранта» мало місце у лютому 2014 р., що підтверджується листами-відповідями №09-02-09/7967 від 24.04.2014 р. та №09-03-09/8493 від 05.05.2014 р., у яких повідомляється, що для страхової виплати позивачам необхідно надати рішення суду щодо їх страхувальника.

Вирок відносно ОСОБА_3 був постановлений судом 18.02.2015р., а набрав законної сили через місяць, отже, позивачі об'єктивно не могли раніше надати його страховику.

Таким чином провини позивачів у пропуску цього строку немає і відмова страхової компанії у виплаті є неправомірною.

Статтями 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі (право власності, інше речове право, тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 29, 22.1, 12.1, 32.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста №071 від 13.03.2014 року станом на 13.02.2014 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу «ГАЗ-31029», р/н НОМЕР_2, складає 24838,42 грн., загальна вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю «ГАЗ-31029», р/н НОМЕР_2, складає 25198,42 грн., оскільки вартість відновлюваного ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Суд приймає висновки судової автотоварознавчої експертизи, оскільки вона проведена експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відповідає іншим доказам по справі.

Таким чином з відповідача НАСК «Оранта» підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 26898,88 грн. (25198,88+1700) на користь ОСОБА_2, та на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування шкоди, повязаної з витратами на лікування, у розмірі 12908,57 грн. та моральної шкоди в сумі 645,43 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 74362,43 грн. з ОСОБА_3,то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 позивачці ОСОБА_1 було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, що були пережиті нею у зв'язку з тривалим терміном її лікування. У результаті тривалого терміну лікування різко змінився звичний устрій життя ОСОБА_1 Вона була обмежена в можливості вільно пересуватися, вільно займатися повсякденними справами. Тілесні ушкодження у виді закритого оскольчатого перелому середньої та нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, рани лівої вушної раковини безумовно викликали сильний фізичний біль.

Таким чином, суд, враховуючи ступінь вини водія, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, враховуючи вимоги розумності і справедливості задовольняє позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково, та вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст. 88 УПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами по справі були понесені судові витрати, зокрема, ОСОБА_1 в сумі 6680 грн. за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_7 під час розгляду цивільного позову (а.с.35) та 3000 грн. за надані послуги адвокатом ОСОБА_8 як представника потерпілої під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст.286 ч.1 КК України, 420 грн. за оголошення в газеті «Урядовий курєр» про виклик відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_2 - 1000 грн. витрачено на оплату судової автотоварознавчої експертизи (а.с.73), а також 243,60 грн. на сплату судового збору (а.с.40).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до положень ст.ст.120, 124 КПК України витрати на правову допомогу, тобто витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого та цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий, цивільний позивач. В разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Сплачені позивачкою ОСОБА_1 3000 грн. за надані послуги адвокатом ОСОБА_8 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню не підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 в межах розгляду даної цивільної справи, оскільки ці вимоги повинні вирішуватися в межах кримінального провадження.

Згідно з квитанціями від 10.06.2015 року, 18.06.2015 року позивачкою ОСОБА_1 було сплачено за надання правової допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги юридичною компанією «Щит-М» усього 6680 грн. (а.с.35).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі дорівнює 487,20 грн. (1218 грн. х 40%), що з урахуванням часу, необхідного для складання процесуальних документів по справі.

Враховуючи складність даної цивільної справи та кількість складених процесуальних документів, часу, необхідного для їх складання, а також з урахуванням п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, виходячи з характеру правовідносин, справедливим, добросовісним та розумним буде зменшення відшкодування витрат на правову допомогу до 3000 грн., отже з відповідачів слід стягнути на користь позивачки ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у пропорційному співвідношенні до задоволених вимог.

Отже, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оголошення в газету в сумі 420 грн. та витрати на правову допомогу, які складають 60 % від суми задоволених вимог, а саме 1800 грн., а з НАСК «Оранта» - витрати на правову допомогу, які складають 40 % від суми задоволених вимог, а саме 1400 грн.

На підставі ст. ст. 22, 23, 979, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 84, 88, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування шкоди, повязаної з витратами на лікування, у розмірі 12908,57 грн., на відшкодування моральної шкоди у сумі 645,43 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1400 грн.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 грошові кошти на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 25198,88 грн., на відшкодування витрат на евакуацію, зберігання та перевезення автомобіля у сумі 1700 грн., 1000 грн. витрат на оплату судової автотоварознавчої експертизи, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. та судові витрати в сумі 2220 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Є.С. Ікорська