АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/2886/15 Єдиний унікальний номер справи: 648/2464/15
Категорія: 52 Головуючий в І інстанції Кусік І.В.
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 05 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Приходько Л.А.
Суддів:Бездрабко В.О.
Борка А.Л.
При секретарі:Пляс Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року у справі

за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Комсомольської районної у м Херсоні ради, служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації в Херсонській області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, зазначивши, що з 07 березня 2003 року по 29 листопада 2005 року вона перебувала з ОСОБА_5 у шлюбі. За час шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (дітьми не опікується, не займається їх вихованням, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми, аліменти сплачує нерегулярно), просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати і увалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_9зазначили, що на їх думку рішення суду є законним та обґрунтованим. Просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представники служби у справах дітей виконавчого комітету Комсомольської районної у м Херсоні ради та служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації в Херсонській області в судове засідання не з'явись, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від виконавчого комітету Комсомольської районної у м Херсоні ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Комсомольського району.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідних умов для їх проживання, харчування, навчання, медичного догляду, не спілкується з дітьми в обсязі, достатньому для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, що в своїй сукупності суд розцінює як ухилення батька від виконання батьківських обов'язків по відношенню до ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вважає, що відповідача можливо позбавити батьківських прав щодо цих дітей.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15,16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є батьками: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

29 листопада 2005 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №607.

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради №70 від 08 травня 2009 року за заявою ОСОБА_5, визначено спосіб участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, та надано громадянину ОСОБА_5 право забирати малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожну середу 0 16.00годині та повертати дитину до постійного місця проживання 0 19.00годині того ж дня та кожну суботу о 09.00 годині та повертати дітей до постійного місця проживання 0 13.00 годині того ж дня, та попереджено батьків не налаштовувати дітей один проти одного.

З довідок Комишанської селищної ради м. Херсона від 26 листопада 2014 року № 1086, довідки-підтвердження депутата селищної ради від 19 лютого 2015 року та акту обстеження головного спеціаліста сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Комсомольського району умов проживання ОСОБА_6 від 02.04.2015 року, вбачається, що позивачка самостійно, без участі батька виховує синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з ними за адресою: АДРЕСА_1 та має всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2014 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину та засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до штрафу, встановлено, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за період з 01.04.2014 року по 01.10.2014 року складає 4629грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам № 15053 від 28.09.2015 року зробленого державним виконавцем ВДВС Білозерського РУЮ Херсонської області вбачається, що ОСОБА_5 були надані квитанції про сплату заборгованості по аліментам на суму 4630грн., станом на 01.12.2014 року заборгованість по аліментам становила 1542,80грн. За період з 01.12.2014 року по 01.09.2015 року боржнику нараховано аліменти 5465,25грн. з яких сплачено 4850грн. Станом на 21.09.2015 року заборгованість по аліментам складає 2158,05грн.

Відповідач у процесі судового розгляду справи заперечував своє умисне ухилення від виконання батьківських обов'язків стосовно малолітніх дітей, пояснивши, що має бажання брати участь у їх вихованні та утриманні, проте позивачка категорично забороняє йому спілкуватися з дітьми, налаштовує дітей проти нього. Від утримання дітей він не відмовляється, зазначаючи, що заборгованість по аліментам виникла у зв'язку з відсутністю постійного місця роботи. На теперішній час ним погашена більша частина заборгованості по аліментам і в подальшому намагатиметься не допускати виникнення заборгованості.

Про бажання ОСОБА_5 спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні, а також про небажання позивачки вирішити питання щодо участі батька у вихованні дітей в добровільному порядку, свідчить його заява, подана до виконавчого комітету Комсомольської районної у м. Херсоні ради про отримання дозволу на спілкування з малолітніми синами в травні 2009 року.

Відповідно до висновку, поданого позивачкою разом з позовною заявою, орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації вважає, що позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_5 по відношенню до малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей.

Однак із змісту наведеного вище висновку вбачається, що він ґрунтується лише на фактах окремого проживання батька та дітей, наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів, довідках Херсонської гімназії №1 та витягів з амбулаторних карток дітей з яких вбачається, що останній не приймає активної участі у вихованні дітей та догляд за хворими дітьми здійснює тільки мати.

Причини такої поведінки відповідача орган опіки та піклування не з'ясував, умови його проживання не досліджував, про необхідність змінити ставлення до виховання дітей не попереджував.

Не містить зазначений висновок також обґрунтування в чому полягає повне та всебічне забезпечення прав та законних інтересів дитини, як наслідок позбавлення батьківських прав батька, який бажає і може виховувати та утримувати дітей.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Враховуючи, що під час судового розгляду належних та допустимих доказів, які б свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та його винної поведінки позивачкою надано не було, і такі обставини судом не встановлені, а також приймаючи до уваги позицію відповідача, який бажає приймати участь у вихованні синів, колегія суддів вважає, що позбавлення його батьківських прав є недоцільним та таким, що не буде відповідати інтересам малолітніх дітей.

Не врахувавши обставини, за якими відповідач не займався вихованням дітей та при недоведеності винної поведінки відповідача, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду, з підстав визначених ст. 309 ЦПК України, слід скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 15 вересня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Комсомольської районної у м Херсоні ради, служба у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації в Херсонській області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: