Справа № 535/482/15-ц
Провадження № 2/535/217/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Котельва цивільну справу за позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_5;-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням (а.с. 3-5, 67-70).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що договір купівлі продажу 3/50 частки в нежитловій будівлі, відповідач здійснив в порушення ст. 362 Цивільного кодексу України, а саме не повідомив її про такий намір, що потягло за собою порушення її прав, як співвласника на переважне право купівлі спірної частки.

Під час судового розгляду за клопотанням ОСОБА_3, вона була залучена судом, в якості співвідповідача по даній цивільній справі (а.с. 54-55, 60-61), також було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 85-86).

У відкритому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просить суд задовольнити її позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та пояснила суду, що на її думку вона має повне право на переведення прав покупця, оскільки вона є співвласником в нежитловій будівлі, 3/50 частки якої продано з порушенням норм Цивільного кодексу України. Надавши суду свою письмову промову в судових дебатах (а.с. 196-199).

Представник позивачки ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_6, яка діє на підставі ордеру ПТ № 072686 від 22.06.2015 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 967 від 03.06.2011 року та угоди про надання правової допомоги № 11 від 11.06.2015 року (а.с. 43,44,45) позов позивачки підтримує в повному обсязі. Пояснивши суду, що на їх з позивачкою думку необхідно перевести права та обовязки покупця, визнати за позивачкою право власності та усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням, при цьому надала письмову промову в судових дебатах (а.с. 200-203).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся в установленому законом порядку. Інтереси відповідача ОСОБА_2, в суді представляв ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності 08.01.2013 року (а.с. 51) та адвокат ОСОБА_8, який діє на підставі ордеру ПТ № 074116 від 06.07.2015 року та витягу з угоди про надання правової допомоги від 06.07.2015 року (а.с.52,53), які заперечували проти задоволення позову мотивуючи тим, що позов є безпідставним і за таких обставин не підлягає до задоволення. Крім цього просять застосувати однорічний строк позовної давності до даних правовідносин.

Співвідповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася в установленому законом порядку, її інтереси в суді представляла адвокат ОСОБА_9, яка діє на підставі довіреності від 02.07.2015 року (а.с. 71), яка зазначила суду, що жодних законних підстав для задоволення вище зазначеного позову взагалі не має, просить застосувати строк позовної давності, оскільки позивачка пропустила однорічний строк. Надала до суду письмові заперечення свого довірителя (а.с. 162-164).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_9, яка діє на підставі витягу з угоди про надання правової допомоги № 17 від 01.07.2015 року та ордеру ПТ № 073117 від 01.07.2015 року (а.с.72, 73) у відкритому судовому засіданні просять відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог, як безпідставних та застосувати строк позовної давності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_5, у відкритому судовому засіданні зазначила суду, що при вчиненні нотаріальної дії по укладанню договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.05.2015 року, а саме продажі ОСОБА_2 3/50 своєї частки в нежитловій будівлі, площею 42.8 квадратних метра, які розташовані за адресою сел. Котельва, вул. Жовтнева, 217, Полтавської області, громадянці ОСОБА_4, виконала всі вимоги чинного законодавства, при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду.

При цьому, сторони та учасники процесу в більшості висловлювали свої субєктивні міркування та припущення з приводу вище зазначеного звернення з позовом до суду, а також розповідали про обставини, які ніякого правового значення по даній цивільній справі взагалі не мають.

Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 були співвласники нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: сел. Котельва, вул. Жовтнева, 217, Полтавської області, що підтверджується світлокопією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 26-31).

03 травня 2012 року, ОСОБА_2 продав 3/50 своєї частки в нежитловій будівлі, площею 42.8 квадратних метра, які розташовані за адресою сел. Котельва, вул. Жовтнева, 217, Полтавської області, ОСОБА_4, що підтверджується договором купівлі продажу від 03.05.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Котелевського нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 172).

11 червня 2014 року, ОСОБА_4 безоплатно передала у власність свої 3/50 частки в нежитловій будівлі, площею 42.8 квадратних метра, які розташовані за адресою сел. Котельва, вул. Жовтнева, 217, Полтавської області громадянці ОСОБА_3, що підтверджується світлокопією договору дарування від 11.06.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 56,57).

Виходячи із змісту вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту вимог ч. 4 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

За таких обставин суд, вважає, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1, про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням, є взагалі безпідставними, оскільки сторони договору купівлі-продажу 3/50 частки, зокрема ОСОБА_2, який продав дану частку та ОСОБА_4, яка придбала її на теперішній час та на момент звернення до суду не являються власниками вище зазначеної частки.

ОСОБА_4, яка придбала у ОСОБА_2, вище зазначену часту 3/50 подарувала її громадянці ОСОБА_3,яка і є на теперішній час законним власником 3/50 своєї частки в нежитловій будівлі, площею 42.8 квадратних метра, які розташовані за адресою сел. Котельва, вул. Жовтнева, 217, Полтавської області, відповідно до договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 56,57).

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Вирішуючи дану позовну заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності та неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законами, а також суд виходить з того, що в теперішній власником вище зазначеної частки є ОСОБА_3, яка не була стороною при укладанні договору купівлі продажу між власником в спільній частковій власності.

Зміст вимог ст. 362 ЦК України дає право лише на переведення прав покупця, як крайню міру, і взагалі жодним чином не передбачає, визнання правочину (договору дарування) не дійсним, а отже перевести права покупця можливо було лише з ОСОБА_4, а не з добросовісного набувача нерухомого майна ОСОБА_3

При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, також керувався правовою позицією викладеною в постанові пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Пункт 18 якої чітко передбачає, що вирішуючи такі спори, суд не має права задовольняти позови про визнання правочину недійсним, якщо його метою є переведення на позивача (співвласника майна) прав та обовязків покупця, оскільки цивільним законодавством передбачено інші наслідки порушення положення частини четвертої статті 362 ЦК.

Стосовно решти позовних вимог про визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням, то вони, є похідним від позовної вимоги про переведення прав та обовязків покупця, а оскільки позовна вимога про переведення прав та обовязків покупця не підлягає до задоволення то і вище зазначені позовні вимоги, також не підлягають до задоволення.

Стосовно заявлених стороною відповідачів клопотання, про застосування строку позовної давності, то суд виходячи із вимог цивільно-процесуальних норм, правових норм цивільного права, рішень Верховного Суду України, вважає, що захисту підлягають порушені права, а оскільки права позивачки не порушені, то і підстави застосовувати строк позовної давності відсутні.

Суд під час судового розгляду даної цивільної справи виходив також з того, що нотаріус, який здійснював підготовку документів, посвідчував вище зазначений договір купівлі-продажу, в силу своєї компетентності та службових обовязків відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» несе відповідальність за видані ними документи, а доказів про оскарження її дій та рішень, або їх недійсність на момент розгляду даної цивільної справи, стороною позивачки суду не надано, як і не виявлено в ході судового засідання.

Тому у суду є всі законні підстави для відмови в задоволенні даної позовної заяви, про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням повністю, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Позивачка ОСОБА_1 одночасно з предявленням позову внесла на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 88 000 гривень відповідно до квитанції (а.с. 1), які необхідно повернути позивачці.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2015 року, було забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_3, особисто та через уповноважених нею на це осіб проводити будь-які дії по відчуженню 3/50 частки нежитлового приміщення. Оскільки відпали причини, у звязку з якими було забезпечено позов, дані заходи застосовані судом по забезпеченню позову, слід скасувати.

Відповідно до змісту вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати, а саме сплачений при подачі до суду позовної заяви судовий збір позивачці за позовом не присуджуються.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» з позивачки на користь відповідача та співвідповідача необхідно стягти сплачені ними судові витрати, а саме витрати на правову допомогу (а.с. 185-186,171,187).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 328, 362 ЦК України, суд;-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності та усунення перешкод в користування нежитловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу ОСОБА_5, відмовити повністю.

Повернути позивачці ОСОБА_1, грошовусуму внесену на депозитний рахунок Котелевського районного суду Полтавської області в розмірі 88 000 гривень.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2015 року.

Судові витрати позивачці ОСОБА_1, по сплаті судового збору при подачі позову не присуджуються.

Стягти з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень, які поніс відповідач.

Стягти з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 4000 гривень, які понесла співвідповідачка.

Апеляційна скарга на рішення Котелевського районного суду Полтавської області може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

В повному обсязі рішення складено 09.11.2015 року _____________________________