Ухвала

іменем україни

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Кам'янсько-Дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 на ім'я позивача та ОСОБА_3 складено заповіт, за яким останні спадкують все майно, яке належало заповідачу на день смерті. Оскільки на момент смерті ОСОБА_5 позивач проживав разом зі спадкодавцем, вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті батька. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадини на його користь. У зв'язку з неможливістю доведення позивачем факту спільного проживання з померлим ОСОБА_5 на момент смерті, позивач просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,79 га, розташовану на території Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського район Запорізької області.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,79 га, розташовану на території Водянської сільської Ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 листопада 2013 року рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2010 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення суду, посилаючись на те, що ОСОБА_4 на підставі судового рішення, яке було скасовано апеляційним судом, оформив право власності на земельну ділянку загальною площею 2,7899 га, яка розташована на території Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримавши державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року, заяву про поворот виконання рішення суду задоволено. Допущено поворот виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2010 року шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 2,7899 га, яка розташована на території Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, здійснену відділом Держкомзему у Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області 17 березня 2011 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати зазначені судові ухвали та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи заяву про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що рішення суду, яким було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 та визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку, скасовано, майно набуто за скасованим судовим рішенням безпідставно, а тому державна реєстрація права власності на спірне майно підлягає скасуванню.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2010 року встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4 та визнано за ним право власності на земельну ділянку розміром 2,79 га, розташовану на території Водянської сільської Ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, рішенням апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Питання про поворот виконання судового рішення не вирішувалося.

. Згідно зі ст. 380 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st380> питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Поворот виконання рішення можливий у будь-яких справах, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Задовольняючи заяву про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на підставі скасованого рішення суду першої інстанції вирішено питання про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спірну земельну ділянку. Ані в позовних вимогах, ані в судових рішеннях не вирішувалося питання про спосіб встановлення факту прийняття спадщини, тобто не вирішувалося питання про державну реєстрацію права власності та видачу державного акту на земельну ділянку.

Таким чином, зміст заяви про поворот виконання судового рішення по суті є новими позовними вимогами, які повинні розглядатися в позовному провадженні та направлені на необхідність вчинення дій суб'єктом владних повноважень, який не був стороною у справі та не залучався до участі у справі при розгляді заяви про поворот виконання судового рішення.

Крім того, в резолютивній частині оскаржуваної ухвали суду першої інстанції йде мова про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 2,7899 га, у той час як в рішенні суду, за яким допущено поворот виконання, зазначено розмір земельної ділянки - 2,79 га.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд на допущені судом першої інстанції порушення вимог закону уваги не звернув, у порушення ст. ст. 303 <nau://ukr/1618-15|st303>, 316 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st316> належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги; не перевірив законність і обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та помилково залишив в силі ухвалу місцевого суду.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338> є підставою для її скасування із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції .

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Головуючий
Судді:В.І. Амелін Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко Судді: В.І. Амелін