Справа № 242/4787/15-ц
Провадження № 2/242/2009/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Кротінова В.О., при секретарі Яцканич А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що 26.09.2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецької філії був укладений кредитний договір № 56335/30/к2 від 26.09.2013 р. відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит на споживчі потреби в розмірі 17 000,00 грн. строком на 24 місяці строком до 26.09.2015 р. зі сплатою 27,7% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладання кредитного договору, на поточний(картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця(позивача), до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38% річних. Після дати укладання кредитного договору змінилося найменування представника позивача. 05.12.2014 р. до Державного реєстру банків внесено запис про відкриття Донецького регіонального відділення ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк». ОСОБА_1 за кредитним договором заборгованість не погасив, у зв»язку з чим 28.09.2015 р. залишок несплаченого кредиту в сумі 9 201,00 грн. винесений банком на рахунок прострочених. Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 12.08.2014 р. в сумі 419,36 грн., остання сплата нарахованих процентів 06.08.2014 р. в сумі 264,62 грн. У зв»язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 03 листопада 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 19 799,69 грн., в тому числі : - 9 201,00 грн. сума залишку кредиту, що не сплачений; - 3 974,66 грн. сума несплачених процентів за користування кредитом; - 605,14 грн. сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строків сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2 кредитного договору; - 1700,00 грн. сума штрафу за невиконання умов п.п.5.2.4, 5.2.5 кредитного договору в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору; - 1 866,81 грн. сума інфляційних нарахувань на суму боргу по кредиту згідно ст..625 ЦК України 1 866,81 грн. Просить суд, стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в загальній сумі 19 799,69 грн. та в судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та заперечення, в якому зазначив, що на момент укладання кредитного договору він не міг передбачити життєві обставини. Погашення кредитних зобов»язань до жовтня 2014 року виконувалося своєчасно, а після переходу підприємства, на якому він працював, на обслуговування «Ощадбанк». Просив врахувати, що в нього є двоє дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Суму заборгованості по кредиту 9201,00 грн. за період з 31.07.2014 р. по 29.10.2015 р. він визнає, в іншій частині нарахованих сум заборгованості не визнає, оскільки вважає, що він проживає в зоні АТО, а ЗУ від 02.09.2014 р. введено мараторій на нарахування пені і штрафів на основну суму заборгованості по кредитам для громадян України, які зареєстровані і постійно проживають в зоні АТО. Просив суд, задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з нього лише суму заборгованості за кредитом 9201,00 грн. за період з 31.07.2014 р. по 29.10.2015 р.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне.

Відповідно до п.5.2.1 кредитного договору позичальник зобов»язаний використати кредит на споживчі потреби, сплатити проценти за його користування та повернути його в порядку та на умовах кредитного договору.

Згідно довідок про рух коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту за кредитним договором № 56335/30/к2 від 26.09.2013 р. всього ОСОБА_1 було погашено 7 799,00 грн.; 3 213,36 грн. нарахованих процентів. Останнє погашення заборгованості по кредиту здійснено 12.08.2014 р. в сумі 419,36 грн., остання сплата нарахованих процентів 06.08.2014 р. в сумі 264,62 грн.

У зв»язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 03 листопада 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору склала 19 799,69 грн., в тому числі :

- 9 201,00 грн. сума залишку кредиту, що не сплачений;

- 3 974,66 грн. сума несплачених процентів за користування кредитом;

- 605,14 грн. сума пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строків сплати процентів за користування кредитом, згідно п.6.2 кредитного договору;

- 1700,00 грн. сума штрафу за невиконання умов п.п.5.2.4, 5.2.5 кредитного договору в розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожний випадок такого невиконання, згідно п. 6.4 кредитного договору;

- 1 866,81 грн. сума інфляційних нарахувань на суму боргу по кредиту згідно ст..625 ЦК України 1 866,81 грн.

Згідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримали кредит, але належним чином не виконав свої обовязки за договором. Тому, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 56335/30/к2 від 26.09.2013 р. станом на 03.11.2015 р., , яка складається з: - 9 201,00 грн. сума непогашеного кредиту; - 3 974,66 грн. несплачені проценти за користування кредитом; - 1 866,81 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого боргу по кредиту; - 2452,08 грн. пеня за порушення терміну повернення кредиту;- 605,14 грн. пеня за порушення термінів сплати процентів.

Умовами спірного договору, також передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення та сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Правова позиція щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення висловлено Верховним Судом України в Постанові № 6-2003ЦС15 від 21.10.2015 р., згідно якої: цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов»язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов»язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов»язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки(пені, штрафу).

Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

За положенням ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Таким чином, суд, дійшов до висновку, що підстав для застосування штрафу немає.

Також, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» з наступних підстав.

Статтею 2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями.

На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р. затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, який наведено у Додатку до розпорядження, до яких, зокрема, згідно з п. 22 Додатку входить смт.Курахівка.

Проте, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 р. дію Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р - зупинено.

Таким чином на момент нарахування пені та штрафів за кредитним договором станом на 03 листопада 2015 року не було визначено перелік населених пунктів які підпадають під зону АТО.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню: заборгованість за кредитним договором № 56335/30/к2 від 26.09.2013 р. станом на 03.11.2015 р., , яка складається з:

- 9 201,00 грн. сума непогашеного кредиту;

- 3 974,66 грн. несплачені проценти за користування кредитом;

- 1 866,81 грн. інфляційні нарахування на суму простроченого боргу по кредиту;

- 2452,08 грн. пеня за порушення терміну повернення кредиту;

- 605,14 грн. пеня за порушення термінів сплати процентів, що в загальній сумі складає 18099,69 грн.

Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 1218,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 549, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, ст..61 Конституції України, керуючись ст.ст. 88, 213-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк» п/р 2 в АБ «Експрес-Банк», код банку 322959, код в заборгованість за кредитним договором № 56335/30/к2 від 26.09.2013 р. станом на 03.11.2015 р. в загальній сумі 18099(вісімнадцять тисяч дев»яносто дев»ять) грн. 69 коп. та судовий збір в сумі 1218(одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

В задоволені решти позовних вимог ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» в особі Донецького регіонального відділення Акціонерного банку «Експрес-Банк» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя