АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1154/14-ц Номер провадження 22-ц/786/238/15Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Мануйлівської сільської ради, треті особи: Відділ Держземагентства в Козельщинському районі Полтавської області, Козельщинська державна нотаріальна контора, Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері - ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку розміром 3,89 га вартістю 54853 грн. 90 коп., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що до складу спадщини увійшло право на вказану земельну ділянку, що належало його батькові ОСОБА_4, як члену КСП ім. Горького, яке після смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом перейшло до його матері. Проте, за відсутності правовстановлюючих документів, 11 листопада 2014 року державним нотаріусом відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на дане майно.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Вказує, зокрема, що судом безпідставно не взято до уваги рішення Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 29 березня 2000 року, що є належним та допустимим доказом включення його батька до додаткового списку членів КСП імені Горького, які мають право на земельну ділянку, адже дане рішення є чинним і ніким не заперечується.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних мотивів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

По справі встановлено та підтверджується належними і допустимими доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, який за життя був членом КСП імені Горького. Єдиною спадкоємницею, яка за правилами ч. 2 ст. 524, ч. 1 ст. 529, ст. 548, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) прийняла спадщину була дружина померлого ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 30.10.2014 р. № 476 та інформаційної довідки відділу Держземагентства у Козельщинському районі Полтавської області, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 по Мануйлівській сільській раді числиться земельна частка (пай) розміром 3,89 га, нормативна грошова оцінка якої станом на 11.11.2014 року становить 54 853,90 грн.

Державний акт на право власності на земельну ділянку та сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_4 не видавався.

Згідно рішення 11 сесії 23 скликання Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 29 березня 2000 року померлий ОСОБА_4 був включений до списків громадян на одержання земельних часток (паїв) та передано в колективну власність КСП імені Горького 176,8 га земель резервного фонду для пропущених у списках громадян на одержання земельних часток (паїв) в кількості 48 чоловік.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої, який в установленому ст.ст. 1269, 1270 ЦК України порядку прийняв спадщину, є позивач ОСОБА_2

Згідно витягу зі Спадкового реєстру заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувалися. Інших спадкоємців не має.

Постановою державного нотаріуса Козельщинської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі йому свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області за відсутністю документа, який засвідчує право власності ОСОБА_4 на цю земельну ділянку.

Відмовляючи повністю у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що за життя ОСОБА_4 не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинена у зв'язку зі смертю, а тому у померлої дружини ОСОБА_3 та у її спадкоємця - позивача ОСОБА_6 не виникло право на спадкування земельної ділянки (частки) паю.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Отже, право на земельну частку (пай) колективного сільськогосподарського підприємства мають особи, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю були членами КСП.

З матеріалів справи вбачається, що з 1946 по 1976 рік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював у колгоспі імені Горького с. Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області. На час розроблення проекту роздержавлення і приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_4 входив до списку пенсіонерів даного підприємства, які мають право на одержання земельних часток (паїв), проте помилково не був включений до списку, що доданий до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 001050 реєстраційний № 16 від 02 серпня 1996 року та додаткових списків до нього.

Помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 - після видачі КСП імені Горького Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 001050 реєстраційний № 16 від 02 серпня 1996 року.

Відповідно до ст.ст. 5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна.

Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 548, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що до складу спадщини ОСОБА_6 увійшло право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства імені Горького Козельщинського району Полтавської області, що було поновлено рішенням Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 29 березня 2000 року шляхом передачі у колективну власність КСП земель резервного фонду відповідно до її компетенції.

Мотиви, з яких судом першої інстанції не взято до уваги вказане рішення Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 29 березня 2000 року, колегія суддів находить помилковими, оскільки на час видачі КСП імені Горького Державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_4 був пенсіонером та членом КСП і у відповідності до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 мав право на земельну частку (пай) при паюванні земель, переданих у колективну власність даного підприємства, яке внаслідок його смерті перейшло до спадкоємців. Уточнення сільською радою в межах її повноважень списку осіб, які на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю мали право на земельну частку (пай), як члени колективного сільськогосподарського підприємства, свідчить про набуття ОСОБА_4 такого права за життя, отже, застосування місцевим судом до спірних правовідносин ст. 9 ЦК УРСР є невірним.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення, оскільки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем ОСОБА_6 успадковано право на земельну частку (пай), доказів щодо виділення в натурі (на місцевості) даної земельної ділянки матеріли справи не містять, тому земельна ділянка як об'єкт нерухомого майна не може входити до складу спадщини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2014 року - скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) в розмірі 3,89 умовних кадастрових гектарів вартістю 54 853 грн. 90 коп. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мануйлівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області в порядку спадкування за законом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно. Суддя