Провадження № 2/193/332/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 липня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
судді Шумської О.В.
при секретарі Палій Л.Г.
з участю представника позивача Турівної В.І.
третя особа Гулла Н. А.
свідок ОСОБА_3
свідок ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою Софіївської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ордо-Василівської сільської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач Софіївська РДА звернулася до Софіївського районного суду із позовною заявою в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_10 є матір'ю малолітніх: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Відповідачка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, є одинокою матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Мати зарекомендувала себе з негативної сторони: вихованням дітей не займається, не цікавиться їх життям. Діти проживають у бабусі гр. ОСОБА_4 в м. Кривий Ріг та знаходяться на її утриманні. Відповідачка не спілкується з дітьми в обсязі потрібному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностям, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.
Мати покинула малолітню ОСОБА_9 у лікарні, про що був складений акт. Жінка не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей . ОСОБА_10 власного житла не має, ніде не працює, не має наміру працевлаштування. Проживає разом із співмешканцем ОСОБА_12 в приватному будинку. В приміщенні відключено світло, відсутні паливні матеріали, атисанітарія, відсутні продукти харчування. В сім'ї часто збираються компанії сторонніх нетверезих чоловіків.
Соціальними службами ОСОБА_10 попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських прав, так як діти проживають у бабусі та потребують соціального захисту та належного утримання.
Враховуючи викладене вище позивач вважає, що відповідач не в змозі створити для дітей умови, які б відповідали їх нормальному розвитку та забезпеченням всім необхідним. Відповідач своєю поведінкою та діями створює умови, які шкодять інтересам дітей, негативно впливають на їх психічний та фізичний розвиток, а тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_10 батьківських прав у відношенні малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на користь державної установи чи опікуна, де будуть виховуватися діти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень всіх видів заробітної плати на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
Представник позивача - Софіївської районної державної адміністрації - Турівна В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_10 належним чином повідомлена про місце, дату, час розгляду справи в судове засідання не з'явилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала.
Представник третьої особи Гулла Н. А., у судовому засіданні пояснила, що з відповідачем проводилися профілактичні бесіди, але ніяких висновків вона не зробила.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні кожна окремо пояснила, що діти від народження живуть з тіткою ОСОБА_3, а з бабусею ОСОБА_7 та ОСОБА_6, найменша дитина ОСОБА_9 зараз перебуває у лікарні, мати з дітьми не спілкується, вихованням дітей не займається.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1)не забрали дитину в пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2)ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, є одинокою матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану про народження (а.с. 7-10).
Мати зарекомендувала себе з негативної сторони: вихованням дітей не займається, не цікавиться їх життям. Діти проживають у бабусі гр. ОСОБА_4 в м. Кривий Ріг та знаходяться на її утриманні. Відповідачка не спілкується з дітьми в обсязі потрібному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностям, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, що підтверджено характеристикою виданою Ордо-Василівською сільською радою Софіївського району дніпропетровської області № 18 від 20.03.2015 року (а.с. 17)
Мати покинула малолітню ОСОБА_9,2014 року народження, у лікарні, про що був складений акт (а.с. 12). Жінка не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей .
ОСОБА_10 власного житла не має, ніде не працює, не має наміру працевлаштування. Проживає разом із співмешканцем ОСОБА_12 в приватному будинку. В приміщенні відключено світло, відсутні паливні матеріали, атисанітарія, відсутні продукти харчування. В сім'ї часто збираються компанії сторонніх нетверезих чоловіків, що підтверджено актом матеріально-побутового обстеження від 20 березня 2015 року (а.с. 16).
Соціальними службами гр. ОСОБА_10 попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських прав, так як діти проживають у бабусі та потребують соціального захисту та належного утримання.
Згідно висновку органу опіки і піклування Софіївської районної державної адміністрації ОСОБА_10 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 18).
Виходячи з вищенаведеного встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст. 51 Конституції України, а саме: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття». Аналогічне твердження закріплене і у ст. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».
У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Софіївської районної державної адміністрації, який в судовому засіданні підтримала представник позивача, виходячи з інтересів дітей, ОСОБА_10 необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення дітей не виконує, офіційно не працевлаштована, за станом здоров'я працездатна та може надавати матеріальну допомогу, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь державної установи, опікуна, де будуть виховуватись діти, у твердій грошовій розмірі 100 гривень щомісячно всіх видів заробітної плати для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.06.2015 року до досягнення дітьми повноліття та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави сума судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 2 ч.1 164, 165, 180, 182, 183, Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 224-228, 367 ЦПК України, суд, -
1.Позовні вимоги Софіївської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ордо-Василівської сільської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
2.Позбавити батьківських прав ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, у відношенні її малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 .
3.Стягувати з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь опікуна, піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, державної установи, де будуть виховуватись ОСОБА_6, 2007 року народження, ОСОБА_7, 2010 року народження, ОСОБА_8, 2013 року народження, ОСОБА_9, 2014 року народження, з усіх видів заробітної плати на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 100 гривень щомісячно, на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
4.Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
5. Стягнути з ОСОБА_10 судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.
Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: О.В.Шумська