Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/6035/15-ц
провадження 2/369/2705/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2007 року. Від спільного проживання з відповідачем мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час проживають окремо. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей нерегулярно, працює, має дохід, достатній для сплати аліментів у заявленому розмірі.

У зв'язку з чим вона звернулася з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_2 С,А. аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві. Суду пояснила, що позивачка, як мати, намагається забезпечити належний рівень фізичного та інтелектуального розвитку дитини. Тому нею, самостійно було прийнято рішення про відвідування дитиною саме такого садочку. Також вона щомісячно витрачає кошти на придбання речей та іграшок, їжу, тощо. Просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в частині сплати аліментів на дитину в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; в решті позову заперечував. Суду пояснив, що його дохід складає близько 8000 грн. щомісячно, тому змоги сплачувати аліменти у заявленому розмірі не має можливості. Також він несе витрати на оренду житла, сплату комунальних послуг, має повертати кошти, отримані в борг, за купівлю машини.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю.

Відповідач надає позивачці кошти на утримання дитини у добровільному порядку, однак така допомога є нерегулярною, а відтак право позивачки на стягнення аліментів на утримання дітей підлягає захисту судовим рішенням.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, вимоги позивачки підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08 червня 2015 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Суд критично оцінює посилання позивача на необхідність стягнення саме 3000 грн., оскільки доказів цим обставинам суду подано не було. Наявні в справі чеки та квитанції не підтверджують щомісячні необхідні потреби для саме для дитини. Щодо включення витрат на дитячий садок, слід зауважити, що рішення про відвідування дитиною саме даного садочку, враховуючи особливості закладу, позивачка приймала самостійно, без врахування думки відповідача та зважаючи на власні можливості. Крім того, позивач також не надала суду підтвердження вартості навчання в 2015-2016 роках, як передбачено п.2.2.1 договору про надання освітніх послуг.

Також суд критично оцінює пояснення відповідача, що ним орендується житло, сплачується позика, оскільки доказів цим обставинам суду не надав.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач нерегулярно надає матеріальну допомогу матері на утримання дитини, відповідачем не подано суду доказів щодо утримання інших осіб, які б не мали самостійного доходу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ст. 183 СК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 3-14, 79, 88, 209, 213- 215, 294, 367 ЦПК України,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код - аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн. (дві тисячі грн.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 червня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич