справа № 208/892/15-ц
№ провадження 2/208/900/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15 квітня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Ізотова В.М., при секретарі Луценко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції "про звільнення майна з-під арешту",

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,2 кв.м. та житловою площею 26,8 кв.м., посилаючись на те, що зазначене майно належить ОСОБА_2 на праві власності, а тому арешт, накладений Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції на зазначене майно було накладено незаконно.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі, та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився надав суду заяву, згідно якої просив задовольнити позовні вимоги повністю, та розглядати справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву згідно якої просив суд розглядати справу без його участі, та надав письмове заперечення, в якому зазначив, що 19.05.2004 року на примусове виконання у відділ державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська надійшла ухвала Заводського районного суду м.Дніпродзержинська по справі № 2-1378-04 від 09.04.2004 року про забезпечення позовних вимог, а саме накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає у АДРЕСА_11, а саме кафе - бар "ІНФОРМАЦІЯ_3" (АДРЕСА_9); кафе - бар "ІНФОРМАЦІЯ_4" АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11; квартиру АДРЕСА_3. Рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ "Про виконавче провадження".

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що під час звернення позивачки до БТІ м.Дніпродзержинська у 2012 році, позивачка дізналась, що належна їй квартира є об'єктом обтяжень, що на її квартиру накладено арешт судовим виконавцем.

Звернувшись до державної виконавчої служби Заводського району м.Дніпродзержинська, їй стало відомо, що Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження та винесено постанову від 20 травня 2004 року серія АА № 943524, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу № 37734318 з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна про арешти власником майна, а саме квартири АДРЕСА_1 - являється громадянин ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_1 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень власником зазначеної квартири є позивачка - ОСОБА_2

Арешт на квартиру АДРЕСА_1 був накладений на підставі Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.04.2004 року з метою забезпечення позовних вимог за цивільною справою № 2-1378-04 за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 23 червня 2014 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1, ч. 2 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, оскільки позивач та боржник по вказаному провадженню є різними особами, то порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту зі спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 321, 328 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції "про звільнення майна з-під арешту", - задовольнити повністю.

Зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який накладений постановою від 20.05.2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія АА № 943524, винесеною державним виконавцем Вишняковим С. В. відділу державної виконавчої служби Заводського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська, та якою заборонено здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Ізотов В. М.