Справа № 1008/7513/12
Провадження № 4-с/362/16/15
УХВАЛА

13.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнко С.В., при секретарі - Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області щодо примусового виконання судового рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2013 року по об'єднаній цивільній справі № 1008/7513/12 за первісним ОСОБА_2, що діє в своїх та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3, до ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи - орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області та публічне акціонерне товариство «Міжнародний інвестиційний банк», про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права власності на спільне майно подружжя та визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх та інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - орган опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації Київської області та ОСОБА_5, про визнання права власності на житловий будинок, та другим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні майном шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_6, який під час виселення відповідача ОСОБА_4 залишив у спірному будинку її дочку з передачею ключів від помешкання відповідачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2

Представник заявниці - позивача по справі, вимоги скарги підтримав в повному обсязі, вважаючи, що передача державним виконавцем ключів від спірного помешкання одному із відповідачів ОСОБА_2, що не є власником нерухомості, порушує право власності його довірительки на будинок.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 та представник третьої особи - органу опіки та піклування Васильківської районної державної адміністрації, не з'явилися, хоча про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду справи. При цьому суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_4 відмовилися від отримання судового повідомлення.

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, вивчивши письмові матеріали зазначеної цивільної справи, в тому числі № 1008/7513/12, вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Як вбачається з положень ч.ч.1 і 2 ст.61 ЦПК України, обставині, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставині, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положення ст.14 ЦПК України передбачають обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили, щодо їх виконання, підставою для відповідальності є їх невиконання.

Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з положень ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Згідно з положеннями ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (на далі «Закон»), державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного та повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення у спосіб та порядок визначені виконавчим документом.

Як вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2013 року по цивільній справі № 1008/7513/12, було підтверджено право власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий № :01:011:0004, на якій він розташований, що були придбані нею на підставі договорів купівлі-продажу від 26 жовтня 2012 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровими №№ 1637 та 1640, у громадянина ОСОБА_5, якій у свою чергу на підставі договорів купівлі-продажу від 5 травня 2011 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровими №№ 1189 та 1194, придбав у відповідачці ОСОБА_4

Суд також зобов'язав ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні позивачеві ОСОБА_1 зазначеним будинком шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

Під час розгляду зазначеної цивільної справи також було встановлено щодо відсутності на час первісного, 5 травня 2011 року, продажу будинку реєстрації інших, крім відповідача ОСОБА_4, осіб.

Дані про реєстрацію дитині відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сільській раді за місцем знаходження будинку з'явилися лише 28 травня 2012 року.

Зазначеним рішенням суду також було підтверджено, що на час продажу 5 травня 2011 року будинку, ОСОБА_4 стверджувала, що треті особи не мають права на цей будинок, діти в ньому не проживають та не зареєстровані, а тому, прав на це майно не мають.

Законність зазначеного судового рішення була підтверджена рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 січня 2014 року.

У відповідності до актів державного виконавця № 247/15 №1 та №2, під час виконання судового рішення по цивільній справі № 1008/7513/12, в спірному будинку залишена дочка відповідачів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з передачею ключів відповідачеві ОСОБА_2

Як вбачається з постанови Верховного суду України від 5 листопада 2014 року по цивільній справі № 6-158цс14, виходячи з аналізу положень ч.1 ст.383, ст.ст.391 і 405 ЦК України, ст.156 ЖК УРСР, суд прийшов до висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів її сім'ї.

Тобто, право проживання дочки ОСОБА_4 - ОСОБА_3, в спірному будинку було похідним від прав власності нього її матері, що були припинені після його продажу 5 травня 2011 року, а тому, правових підстав для подальшого проживання в спірному будинку вона не має.

У зв'язку з наведеним, дії державного виконавця щодо передачі ключів від будинку АДРЕСА_1 її батькові - відповідачеві ОСОБА_2, який не є власником зазначеного будинку, є протиправними.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 293 і 383 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 щодо передачі ключів від будинку АДРЕСА_1 відповідачеві за зустрічним позовом ОСОБА_2 протиправними

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.