У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Парінової І.М.,

Коротуна В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, Дочірнього підприємства «ЕКО ПАК» про стягнення компенсації за порушення авторських прав, за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» (далі - ТОВ «Маша і Мєдвєдь») звернулися до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.), дочірнього підприємства «Еко Пак» (далі - ДП «Еко Пак») про стягнення компенсації за порушення авторських прав у порядку ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», посилаючись на те, що відповідачі здійснили порушення немайнових та виключних майнових прав на зображення персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: ДП «Еко Пак» незаконно відтворило твір на упаковці настільної гри «Лісові пригоди Маши 2», тобто здійснило виготовлення контрафактного товару, а ФОП ОСОБА_4 здійснив розповсюдження контрафактного товару.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_4 та ДП «Еко Пак» припинити розповсюдження (продаж) контрафактної продукції - настільної розважальної гри «Лісові пригоди Маши 2» без зазначення імені ОСОБА_3 та без письмового дозволу ТОВ «Маша і Мєдвєдь».

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь» компенсацію за розповсюдження однієї настільної розважальної гри «Лісові пригоди Маши 2», придбаної за товарним чеком від 15 червня 2014 року № 15123 у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12 180 грн.

Стягнуто з ДП «Еко Пак» на користь ТОВ «Маша і Мєдвєдь» компенсацію за відтворення на одній упаковці настільної розважальної гри «Лісові пригоди Маши 2», придбаної за товарним чеком від 15 червня 2014 року № 15123, у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 12 180 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію та депонування твору - результату інтелектуальної діяльності від 22 квітня 2008 року № 13631 автором малюнків персонажів до анімаційного дитячого серіалу під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2» є ОСОБА_3, якому належать немайнові права на даний результат інтелектуальної діяльності, який створений 01 жовтня 2007 року.

08 червня 2010 року між ТОВ «Маша і Мєдвєдь» (ліцензіат) та ОСОБА_3 (ліцензіар) укладено ліцензійний договір про надання права використання творів образотворчого мистецтва (виключна ліцензія), згідно з яким ліцензіар має виключне право використання створених малюнків «ІНФОРМАЦІЯ_1» і «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Тобто ОСОБА_3 є власником немайнових (невідчужуваних) авторських прав на персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_1» і «ІНФОРМАЦІЯ_2» вказаного аудіовізуального твору, кожен з яких є частиною твору, що може використовуватись самостійно, а тому відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визнається окремим твором, що може захищатися незалежно від інших об'єктів авторського права, що є складовою цього твору. ТОВ «Маша і Мєдвєдь» володіє виключними майновими правами на вказані твори. Крім того, від отриманих ліцензійних та інших платежів за використання (у тому числі незаконне використання) персонажів, ТОВ «Маша і Мєдвєдь» здійснює обов'язкові виплати (авторську винагороду) ОСОБА_3

15 червня 2014 року представником ТОВ «Маша і Мєдвєдь» у магазині «Чудо острів» у м. Рівне було придбано настільну розважальну гру «Лісові пригоди Маши 2». Продаж настільної гри «Лісові пригоди Маши 2» здійснив ФОП ОСОБА_4

На упаковці настільної гри «Лісові пригоди Маши 2» поліграфічним способом нанесено відомості про виробника товару та дату виготовлення.

Виробником товару зазначено відповідача ДП «Еко Пак». Відомості про виробника товару та його місцезнаходження, що нанесені на упаковку настільної гри «Лісові пригоди Маши 2», відповідають відомостям з ЄДР. На те, що виробником товару є ДП «Еко Пак» указують також зареєстровані за вказаним підприємством види його діяльності, внесені до ЄДР.

Зображення персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» з аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_3» відтворене на упаковці настільної гри «Лісові пригоди Маши 2». На підтвердження факту використання зображення персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1», автором якого є ОСОБА_3, вказує висновок Львівського НДІ судових експертиз від 16 квітня 2014 року № 993.

Зображення персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» з аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_3», є частиною твору, що і може використовуватись самостійно, а тому відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права «визнається окремим твором, що може захищатися незалежно від інших об'єктів авторського права, які є складовою аудіовізуального твору «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Ім'я автора ОСОБА_3 на упаковці товару не вказане.

У силу вимог ч. 1 ст. 437 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) авторське право виникає з моменту створення твору.

Частиною другою ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

За змістом ст. ст. 440, 441 ЦК України та ст. 15 Закону до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

За змістом ст. 50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21‒25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 15 Закону виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором.

Відповідно до ст. 1 Закону відтворенням є виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII), шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (ч. 1 ст. 435 ЦК, ст. 11 Закону № 3792-XII.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону № 3792-XII при використанні ним об'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК).

З огляду на положення Закону та роз'яснення зазначеної постанови Пленуму виконання вимог закону при використанні ним об'єкта авторського права зобов'язаний довести відповідач.

Матеріали справи не містять доказів надання згоди ОСОБА_3, ТОВ «Маша і Мєдвєдь» відповідачу на використання зображення персонажа «ІНФОРМАЦІЯ_1» на упаковці настільної гри «Лісові пригоди Маши 2» та розповсюдження такої гри.

Отже, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи, з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.М. Парінова

О.В. Ступак

.