Справа № 526/1214/15-ц
Провадження № 6/526/43/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч подання начальника відділу державної виконавчої служби Гадяцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

25 червня 2015 року начальник ВДВС Гадяцького РУЮ звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, вказуючи, що на виконанні у ВДВС перебуває зведене виконавче провадження, відкрите за виконавчими листами про стягнення з ОСОБА_2 на користь Гадяцької ОДПІ боргу у розмірі 5230,01 грн. ОСОБА_2 добровільно рішення суду не виконує, майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повної сплати існуючого боргу.

Начальник ВДВС Гадяцького РУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, подання підтримує в повному обсязі.

Судом встановлено, що 23 травня 2014 року Гадяцькою ОДПІ видано вимогу про сплату боргу (недоїмки) у сумі 2113,25 грн.

8 липня 2014 року постановою начальника ВДВС Гадяцького РУЮ відкрите виконавче провадження з виконання вимоги № ф-313-25 від 23.05.14р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Гадяцької ОДПІ боргу (недоїмки) у сумі 2113,25 грн.

5 грудня 2014 року Гадяцькою ОДПІ видано вимогу про сплату боргу (недоїмки) у сумі 2535,90 грн.

18 грудня 2014 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Гадяцького РУЮ відкрите виконавче провадження з виконання вимоги № ф-313-25 від 05.12.14р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Гадяцької ОДПІ боргу (недоїмки) у сумі 2535,90 грн.

Державним виконавцем направлено запити до банків, Держземагентства у Гадяцькому районі, Реєстраційної служби, ДПС та УПФУ у Гадяцькому районі з метою отримання інформації про джерела отримання доходів боржника фізичної особи, здійснено вихід за адресою проживання боржника.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що останнє не може бути задоволено, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст.6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про тимчасову заборону боржнику виїжджати за межі України, не надав суду доказів вчинення ним усіх передбачених законом виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, вимог № ф-313-25 від 23.05.14р. та 18.12.14р., а посилався лише на відсутність майна, яке підлягає стягненню.

Разом з тим, єдиною та достатньою підставою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Вказана обставина свого підтвердження у матеріалах справи не знайшла, так констатація того факту, що боржник добровільно рішення суду щодо погашення боргу не виконує, не прирівнюється до вчинення дій, спрямованих на ухилення від свого обов'язку. Поміж тим у поданні та доданих документах відсутні дані, які б свідчили про здійснення всіх необхідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості, яка не є досить значною. Не встановлено місце проживання боржника та відсутність за місцем фактичного проживання майна, на яке можливо звернути стягнення.

За таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. 11 ЗУ „Про виконавче провадження суд, -

у х в а л и в:

- подання начальника відділу державної виконавчої служби Гадяцького районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Головуюча: Л. В. Максименко