АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи : 664/844/15ц Головуючий в 1 інстанції:
Номер провадження : 22ц/791/2289/15 Бойко В.П.
Категорія 20 Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року серпня місяця «13» дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого : Бездрабко В.О.,

Суддів : Приходько Л.А.

Борка А.Л.

при секретарі: Сидоренко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна удаваним,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 01 грудня 1999 року між ним та ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу 3/5 частин квартири АДРЕСА_1.

На прохання його колишньої дружини ОСОБА_6, нотаріально був оформлений договір купівлі-продажу, але фактично це був договір дарування, оскільки ніяких коштів за придбане майно ним не сплачувалося. Частина квартири була одержана ним в дар від батьків та брата, а отже на це майно не поширюється правовий режим спільного сумісного майна подружжя.

ОСОБА_3 на підставі ст.58 ЦК УРСР просив визнати договір купівлі-продажу квартири від 01 грудня 1999 року удаваним та визнати, що відносини сторін регулюються правилами щодо договору дарування.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за пропуском строку давності.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 грудня 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 3/5 частин квартири АДРЕСА_1.

Згідно п.5 договору продаж вчинено за 4079грн., які продавці отримали до підписання цього договору.

Договір зареєстрований через відповідний орган державної реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.58 ЦК УРСР, в редакції 1963року, якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Тобто, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У сторін виникають права та обов'язки, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Волевиявлення сторін в удаваному правочині повинно бути спрямоване на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання договору удаваним, має довести: факт укладання правочину, що на його думку є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Тобто позивач повинен довести, що за удаваним договором сторони свідомо, з певною метою, документально оформили правочин, але насправді між ними існують інші правовідносини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження удаваності оспорюваного договору.

Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що, вирішивши спір по суті, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові за пропуском строку позовної давності.

Суд не звернув уваги на те, що, якщо строк звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Матеріали справи свідчать, що під час розгляду справи сторони не заявляли про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, а отже, ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню з постановлення нового про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_3 позовних вимог про визнання правочину удаваним, за необґрунтованістю.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна удаваним відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду апеляційної інстації набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: