Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Андрощук О.Я.,
з участю позивача ОСОБА_1,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" про стягнення заборгованості нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" про стягнення заборгованості нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 15 832,05 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 5 134,00 грн.
В обґрунтування позову позивач пояснив, що 03 листопада 2014 року згідно наказу № 709-кго він був прийнятий на роботу з 03.11.2014 року до ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" на посаду заступника директора Рівненської дирекції ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО".
03 вересня 2015 року він був звільнений з ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" з посади заступника директора Рівненської дирекції ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" на підставі наказу № 361-кго від 02.09.2015 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпПУ. В день звільнення з ним не проведено виплати належних при звільненні розрахункових сум. Згідно з довідкою від 07 вересня 2015 року № 717 заборгованість з виплати заробітної плати складає 15 832,05 грн., яка не виплачена відповідачем до цього часу, в тому числі вихідної допомоги згідно ст. 44 КЗпП України в розмірі середньомісячного заробітку, що складає 3 340,88 грн.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд вважає зібраних в справі доказів достатньо для вирішення справи по суті, тому розглядає справу у відсутності відповідача в заочному порядку зі згоди позивача.
Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" і 03.09.2015 року був звільнений із ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" з посади заступника директора Рівненської дирекції ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" на підставі наказу № 361-кго від 02.09.2015 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4).
При звільненні позивача з роботи, відповідач не провів з ним розрахунку і не виплатив усіх сум, що належали йому від ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО". На день звільнення заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі складала 15 832,05 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до розяснень, наведених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
За встановлених по справі обставин суд визнає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з відповідача 15 832,05 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати (а.с. 5) та про стягнення на його користь з відповідача 5 134,00 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст.117 КЗпП України (а.с. 6).
Що стосується вини відповідача, суд враховує, що саме на відповідача покладається обовязок доведення відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні. Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що невиплата позивачу при звільненні всіх належних йому сум мала місце не з вини відповідача.
Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України у взаємозвязку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Відповідно до довідки № 714 від 09.09.2015 року (а.с. 6) середньоденна заробітна плата склала 102,68 грн.
Оскільки відповідач ще не провів розрахунок з позивачем, днем фактичного розрахунку слід вважати день подачі позовної заяви до суду, а саме: 12 листопада 2015 року.
Таким чином, сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку склала 5 134,00 грн., виходячи з наступного розрахунку:
03 вересня 2015 року (дата звільнення), 12 листопада 2015 року (дата фактичного розрахунку) = 50 робочих днів затримки * 102,68 грн. (середньоденний заробіток) = 5 134,00 грн.
Оскільки відповідачем ПАТ "УСК "ГАРАНТ-АВТО" розрахунок по виплаті нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, а також розрахунок по виплаті заробітної плати при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 15 832,05 та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 вересня 2015 року по 12 листопада 2015 року в сумі 5 134,00 грн.
З відповідача в дохід держави слід стягути 487,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 47, 116, 117, 233, 238 КЗпП України, керуючись ст.ст. 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Рівненського
міського суду ОСОБА_2