Єдиний унікальний номер 243/4290/15-ц
Номер провадження 2/243/2386/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

«21» серпня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі Жмарьові П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з уточненою в процесі розгляду позовною заявою. На обґрунтування заявлених вимог зазначив наступне. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачеві належить легковий автомобіль GEELY EMGRAND 8GC-1C, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. 28 вересня 2014 року в місті Слов'янську Донецької області на перехресті вулиць Свободи, Современна та вулиці Ленінградській, під час дорожнього руху відбулася дорожня транспортна пригода, внаслідок якої належний позивачеві автомобіль отримав механічні пошкодження, що були завдані у наслідок зіткнення із автомобілем НОМЕР_2. Причиною даної ДТП стало порушення з боку водія ОСОБА_2, що керував транспортним засобом МІТSUBISHI ПДР України. Постановою Московського районного суду міста Харкова від 29.10.2014 року, прийнятою по справі про адміністративне правопорушення відносно Чорновол - ОСОБА_3, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільна правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, на автомобіль НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія», про що страховою компанію було видано відповідний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/4149374, чинний з 17 вересня 2014 року по 16 вересня 2015 року. Про настання ДТП позивачем 07.10.2014 року на адресу страхової компанії винуватця ДТП було надіслано повідомлення про настання ДТП. Згідно Звіту № 916/14 про оцінку вартості майнової шкоди завданої власнику транспортного засобу GEELY EMGRAND 8GC-1C, проведеного за наслідком звернення до суб'єкту оціночної діяльності страхової компанії винуватця ДТП, вартість майнової шкоди заподіяної в наслідок ДТП на дату оцінки 23 жовтня 2014 року складає (з урахуванням ПДВ) 40 804 грн. 74 коп., без урахування ПДВ, відповідно, 34 734 грн. 62 коп. 18 листопада 2014 року із відповідною заявою про страхове відшкодування позивач звернувся до відповідача - ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія», яка згідно повідомлення про вручення поштового переказу отримала дану заяву 24 листопада 2014 року. Повідомленням від 18.02.2015 р за вих. № 1570, про прийняте рішення стосовно події, яка мала місце 28.09.2014 р., страховик - ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія» повідомив позивача про прийняте страховиком рішення щодо виплату страхового відшкодування в розмірі 33 734 грн. 62 коп. без урахування суми ПДВ, яка підлягає сплаті при наданні документів, що підтверджують сплату ПДВ при виконанні відновлювального ремонту.

Не зважаючи на узгодження розміру страхового відшкодування у сумі 33 734 грн. 62 коп., в порушення положень ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (надалі Закон) страховик у строк не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви страхове відшкодування не виплатив. Відповідно до приписів ст. 36.5 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Заяву про страхове відшкодування страховик - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, отримав 24 листопада 2014 року, а тому перебіг строку нарахування пені має початися на 91 день після цієї дати, тобто з 23 лютого 2015 року. Розмір пені який підлягає стягненню із страховика за прострочення виплати страхового відшкодування станом на 10 серпня 2015 року становить 9 197 грн. 03 коп.

Внаслідок отриманих у ДТП механічних пошкоджень, автомобіль GEELY EMGRAND 8GC-1C втратив здатність рухатися самостійно, та для його евакуації позивач був вимушений скористатися послугами евакуатора, вартість яких склала 400 грн. 00 коп.

На теперішній час будь - які взаєморозрахунки між учасниками ДТП та страховиком не здійснювалися.

Просить суд стягнути на свою користь з відповідача АТ «УОСК» витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 400 грн. 00 коп.; пеню з прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 9 197 грн. 03 коп. та понесені витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу у сумі 3 300 грн. 00 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, діючий на підставі договору від 12.05.2015 р. (а.с.21) не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.155, 157). Будучи присутніми в попередніх судових засіданнях просили позов задовольнити повністю, на його обґрунтування навели доводи аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності №16 від 16.03.2015 року (а.с. 107) в залу не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. (а.с. 80).

В наданих суду запереченнях відповідач зазначив наступне. 16 вересня 2014 року між АТ «УОСК» та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4149374, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2.

13.10.2014р. на адресу АТ «УОСК» від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 23.10.2014р. експертом було здійснено огляд пошкодженого автомобіля GEELY EMGRAND. Згідно звіту експерта від 17.12.2014р. № 916/14 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику складає 40 804,74 гри., з врахуванням податку на додану вартість.

Виходячи зі змісту результатів оцінки вартості майнового збитку, АТ «УОСК» було прийнято рішення щодо сплати позивачеві суми страхового відшкодування, виходячи з наступного розрахунку: 40 804,74 гри. (вартість матеріального збитку згідно звіту) - 6070,12 гри. (ПДВ) - 1000 гри. (франшиза) = 35 734,62 грн.

Таким чином, АТ «УОСК», в даному випадку, було вжито заходів спрямованих на визначення розміру заподіяного збитку власнику автомобіля GEELY EMGRAND 8GC-1C, і який, відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 35 734,62 грн., про що позивача було поінформовано відповідним листом.

Решту позовних вимог АТ «УОСК» не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. Просили суд задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» суми страхового відшкодування частково, виходячи з наданих пояснень.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6, діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 22.05.2015р. (а.с. 30,31), належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в залу суду не зявились, надали суду заву про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 127, 154).

Вислухавши пояснення позивача, представників, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) установив наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду, та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, 28 вересня 2014 року, приблизно о 15 год. 15 хв. в місті Слов'янську Донецької області на перехресті вулиць Свободи, Современна та вулиці Ленінградській, під час дорожнього руху відбулася дорожня транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль GEELY EMGRAND д/н АН 17 90ІО отримав механічні пошкодження, що були завдані у наслідок зіткнення із автомобілем НОМЕР_4.

Причиною ДТП стало порушення з боку водія ОСОБА_2, що керував транспортним засобом МІТSUBISHI OUTLANDER, пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 733991 виданого 07.02.2014 року центром ДАІ 1413 автомобіль марки GEELY EMGRAND, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки Державтоінспекції МВС України автомобіль НОМЕР_5 28 вересня 2014 року о 15 год. 15 хв. у м. Словянськ на перехресті вулиць Свободи-Современна-Ленінградській отримав наступні механічні пошкодження: деформація: переднього бамперу, решітки радіатора, кришки капоту, переднього правого крила, передньої правої двері, передньої правої стійки; розбито: передня права блок-фара, тріснуте вітрове скло (а.с.8).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 23.10.2014 року за №143, проведеного за наслідками мого приватного звернення до експерта автотоварознавця, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля НОМЕР_6 внаслідок ДТП складає 44 548 грн. 65 коп., з яких: - вартість ремонтних робіт 11 211 грн. 85 коп.; - вартість запчастин з урахуванням зносу 29 602 грн. 85 коп.; - вартість матеріалів 3 733 грн. 95 коп.(а.с.14-15).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 07.04.2015 року за №073, проведеного за наслідками приватного звернення до експерта автотоварознавця, з урахуванням курсу валют, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля НОМЕР_6 внаслідок ДТП складає 272 640 грн. 00 коп., з яких: - вартість ремонтних робіт 12 065грн. 30 коп.; - вартість запчастин з урахуванням зносу 62 574 грн. 30 коп.; - вартість матеріалів 4 784 грн. 55 коп.(а.с.18-20).

Згідно Звіту № 916/14 від 17.12.2014 року про оцінку вартості майнової шкоди завданої власнику транспортного засобу GEELY EMGRAND 8GC-1C, державний реєстраційний номер НОМЕР_1., проведеного за наслідком звернення до суб'єкту оціночної діяльності страхової компанії винуватця ДТП, вартість майнової шкоди прийнята, на рівні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінюваних складових, заподіяної в наслідок ДТП на дату оцінки 23 жовтня 2014 року складає (з урахуванням ПДВ в сумі 6 070,12 грн.) 40 804, 74 грн., що без урахування ПДВ складе відповідно 34 734 грн. 62 коп.(а.с. 86-106).

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах", у випадках, коли в справі стосовно одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову або повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти і об'єктивності експертного дослідження.

Відповідно до частини 1 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе вважати встановленим у справі, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу GEELY EMGRAND 8GC-1C, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в наслідок ДТП, яка мала місце 28 вересня 2014 року, становить 40 804, 74 грн., тобто у розмірі, визначеному у звіті оцінювача № 916/14 від 17.12.2014 року, який визнано сторонами.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 (далі Постанова №4), особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Постановою Московського районного суду міста Харкова від 29.10.2014 року, прийнятою по справі про адміністративне правопорушення відносно Чорновол - ОСОБА_3, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за наслідками порушення п. 16.11 ПДР України та скоєння дорожньо-транспортної пригоди 28.09.2014 року о 15 годин 00 хвилин в місті Слов'янську Донецької області на перехресті вулиць Свободи, Современна та вулиці Ленінградській у виді зіткнення із автомобілем GEELY EMGRAND 8GC-1C, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до частини 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При розгляді дійсного позову суд застосовує положення Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N1961-IV (далі - Закону) в редакції, чинній з 05 лютого 2013 року, тобто на час виникнення правовідносин.

Згідно зі ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю та майну постраждалої особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/4149374 застрахував в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні автомобіля НОМЕР_7. Строк дії поліса з 17 вересня 2014 року до 16 вересня 2015 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. Розмір франшизи дорівнює 1000 грн. (а.с.84).

Відповідно до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 ст. 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах.

Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Оскільки цивільно-правова відповідальність третьої особи ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «УОСК» - відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу ОСОБА_1, повинно здійснюватись відповідно до вимог ст. 22 Закону, тобто страховою компанією.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Сторонами в ході судового розгляду не оспорювалось, що 13 жовтня 2014 року за вх. №11851 ОСОБА_1 надав АТ «УОСК» повідомлення про ДТП від 07 жовтня 2014 року, з додатками (а.с.85). 18 листопада 2014 року ОСОБА_1 була надіслана до АТ «УОСК» заява про страхове відшкодування (а.с.16). Повідомленням від 18.02.2015 р за вих. № 1570, про прийняте рішення стосовно події, яка мала місце 28.09.2014 р., страховик - ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» повідомив про прийняте страховиком рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 33 734 грн. 62 коп. без урахування суми ПДВ, яка підлягає сплаті при наданні документів, що підтверджують сплату ПДВ при виконанні відновлюваного ремонту (а.с.17).

Відповідно до частини 4 статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадку, якщо потерпілий у встановленому законодавством порядку звернувся за виплатою страхового відшкодування до страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність винної особи, але не отримав відшкодування з будь-яких причин, він має звернутись з відповідною вимогою до суду.

У разі недосягнення згоди між потерпілим і страховиком щодо розміру завданої шкоди, така шкода, як і в інших випадках, визначається на підставі наданих сторонами доказів, у тому числі висновку експертизи.

При розгляді дійсної справи встановлено, що страховиком ПрАТ «УОСК» було прийняте рішення про здійснення страхового відшкодування позивачеві, та був визначений розмір такого відшкодування, однак, безпосередньо виплату страховик не здійснює, хоча у наданих суду письмових запереченнях до позову цей свій обовязок визнає. У звязку з чим суд вважає, що порушене право ОСОБА_7 підлягає судовому захисту, а тому з ПрАТ «УОСК» на його користь підлягає стягненню погоджена сторонами сума матеріальної шкоди у розмірі 33 734 грн. 62 коп.

В той же час суд вважає за потрібне зауважити на таке.

Згідно з розясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (далі Постанова №6), при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна. Розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. № 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395).

Відповідно до даних бюлетеня автотоварознавця №75 за лютий 2014 року, виданого спільно Міністерством юстиції України, Донецьким НДІСЕ, Інформаційно-обчислювальним центром «Союз експертів України», середнє значення вартості нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт, отриманих по станціям з різною формою оподаткування і рекомендовані регіональним відділенням СЕУ не підлягає ні додаванню, ні відрахуванню ПДВ, а приймаються як середньо ринкові і остаточні. Вирахування або додавання до середньоринкової вартості нормо-години ПДВ є грубою помилкою.

В даному випадку страховою компанією потерпілому запропоноване відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, розмір якої встановлений висновком експертизи, зменшивши її на суму ПДВ, проте таке зменшення не передбачено законодавством, оскільки ПДВ включається до ціни товарів та послуг і, хоча сплачується платником податку, але за рахунок коштів покупця.

Доводи представника відповідача щодо виключення з розміру шкоди суми ПДВ, не ґрунтуються на законі, оскільки з висновку експерта вбачається, що при визначені вартості ремонту пошкодженого автомобіля до її складу включено ПДВ у розмірі 20 % лише на матеріали і запчастини, а відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 має можливість придбати їх для ремонту свого автомобіля за вартістю, яка не є базою оподаткування ПДВ.

Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках у розділі «Спірні питання, повязані зі страхуванням автотранспортних засобів, настанням страхових випадків та страхових виплат».

Однак, розглядаючи дійсну справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за потрібне стягнути на користь позивача не визначену експертом матеріальну шкоду - 40 804 грн. 74 коп., а у розмірі, заявленому самим позивачем, без врахування ПДВ та відрахуванням франшизи 33 734 грн. 62 коп.(а.с.88). Клопотання про стягнення суми матеріальної шкоди, з урахуванням ПДВ представником позивача, не зважаючи на роз'яснення судом ч.4 ст.10 ЦПК України, не заявлено.

Доказів на спростування цієї заборгованості відповідачем не надано.

Розвязуючи вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «УОСК» суми пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

36.2 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

36.5 за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи, що відповідач отримав заяву про страхове відшкодування 24.11.2014 року (а.с. 16 зв.б.), прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його він зобов'язаний не пізніше 23.02.2015 року (через 90 днів).

На теперішнього час за заявою позивача страховиком лише прийняте рішення про здійснення страхової виплати, однак, страхове відшкодування не здійснене, тому позовні вимоги про стягнення пені за період з 23 лютого по 10 серпня 2015 року з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, є обґрунтованими.

Правильність наданого позивачем розрахунку перевіряється судом наступним чином.

Розмір пені=СБ*(ОС*2)%* КДП / КДР*100 %, де

СД сума боргу;

ОС облікова ставка НБУ;

КДР кількість днів у році;

КДП кількість днів прострочення.

Згідно даних офіційного інтернет-представництва Національного банку України облікова ставка з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року становила 19.5%; з 04.03.2015 року 30 %.

- сума пені за період 23.02.2015 р. по 03.03.2015 р: 33 734,62х(19.5х2)х9/365х100=324 грн. 40 коп.;

- сума пені за період 04.03.2015р. по 10.02.2015р: 33734х(30х2)х160/365х100=8 872 грн. 67 коп.;

Таким чином розмір пені за прострочення сплати страхового відшкодування становить 9 197 грн. 07 коп.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «УОСК» на його користь витрат, повязаних з потребою в наслідок ДТП використання послугами з транспортування транспортного засобу з огляду на наступне.

Статтею 28 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки, стаття 29 Закону.

З наданих позивачем оригіналів товарних чеків вбачається, що 23 жовтня 2014 року о 12 год. 08 хв. та о 12 год. 07 хв. були сплачені послуги ПП «Реставратор» з транспортування авто (а.с.147). З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що у день ДТП, 28 вересня 2014 року, належний ОСОБА_1 автомобіль GEELY EMGRAND 8GC-1C, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на евакуаторі ПП «Реставратор» був транспортований з місця ДТП до місця стоянки, однак товарних чеків на підтвердження оплати послуг евакуатора ОСОБА_1 не отримав. Тому, 23 жовтня 2014 року, при транспортуванні автомобіля GEELY EMGRAND з місця стоянки до місця ремонту, ОСОБА_1 для підтвердження своїх витрат, отримав одразу дві квитанції на суму 200 грн. кожна. Однак, в ході судового розгляду такі доводи представника не знайшли свого підтвердження, жодних доказів на їх обґрунтування суду не надано. Крім того, з огляду на наведені положення статті 28 Закону, компенсації потерпілому підлягають лише витрати з евакуації транспортного засобу безпосередньо з місця дорожньо-транспортної пригоди до стоянки, а не всі витрати з переміщення автомобіля на евакуаторі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20.12.2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи встановлено, що правову допомогу позивачеві на підставі договору від 12 травня 2015 року надавав адвокат ОСОБА_4 (а.с.21), та який отримав від ОСОБА_7 3300 грн. (а.с. 134).

Зі змісту акту виконаних робіт від 21 липня 2015 року вбачається, що у звязку з підготовкою позову до суду, розглядом справи, адвокатом ОСОБА_4 витрачено 7 год. 15 хв. (а..с. 135)

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з січня 2015 року був встановлений - 1 218 гривні на місяць, тобто граничний розмір витрат за надання правової допомоги за час розгляду справи складає 3 824 грн. 52 коп. (1218 х 40% : 60 хв. х 7 год. 51 хв. = 3824,52 грн.), які мають бути стягнені з відповідача.

Також компенсації позивачеві за рахунок відповідача підлягають судові витрати з оплати судового збору у сумі 809 грн. 00 коп.

З урахуванням частини задоволених вимог (99 %) суд вважає за потрібне стягнути з ПрАТ «УОСК» судові витрати у сумі 4 067 грн. 99 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 58, 60, 88, 209, 212, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (юридична адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_8, адреса: АДРЕСА_1) матеріальну шкоду у розмірі 33 734 грн. 62 коп.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у сумі 9 197 грн. 03 коп.; понесені судові витрати у сумі 4 067 грн. 99 коп., а всього 46 999 (сорок шість тисяч девятсот девяносто девять) грн. 64 коп.

У задоволенні інших заявлених позовних вимог відмовити за відсутністю підстав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено «26» серпня 2015 року.

Суддя Н.О. Чемодурова