Справа № 182/1154/15-ц
Провадження № 2/0182/1467/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.07.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Бабаніної В.А.

При секретарі Нагаєвій Н.О.

З участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтерерсах і інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Нікопольської міської ради про визначення порядку користування квартирою та вселення,

встановив:

25.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась з названим позовом у якому вказує, що

ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким зареєстрували шлюб 22 жовтня 2008 року.

Від даного шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 Романівну19 січня ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 2.04.2014 року від шлюб між розірваний. Після розлучення дитина залишилась проживати разом нею.

З моменту укладення шлюбу з відповідачем їх сім'я стала мешкати у його квартирі за адресою вул.Добролюбова. 27 квартира № 28 в м.Нікополі. З 02.04.2009 року вона зареєструвала своє місце проживання в установленому законом порядку, також з 19 січня току у даній квартирі була зареєстрована донька .

Приблизно у січні 2014 року відповідач вигнав їх з дитиною з квартири, де залишились її особисті речі та речі дитини, поміняв замки на вхідних дверях, ключі від квартири, чим почав перешкоджати їй з дитиною проживати у квартирі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 13.10.2014 року у цивільній справі

№ 182/3576/14-ц частково задоволено її позов, їй та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було усунуто перешкоди в користуванні квартирою № 28 у будинку № 27 по вул.Добролюбова в м.Нікополі шляхом вселення та зобов'язання ОСОБА_2 надати їй ключі від вказаної квартири. Відповідач вказане рішення суду не оскаржував.

27.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції вона дитина були вселені у квартиру АДРЕСА_1 та їй надано ключі від вхідних дверей квартири.

Відразу після вселення у квартиру відповідач усі жилі кімнати у квартирі зачинив, ключі від яких їй не надав, і вона з дитиною вимушені мешкати у коридорі, також у коридорі знаходяться всі її речі з дитиною , які вона завезла при вселенні.

Надати ключі від кімнат відповідач відмовляється.

Спірна квартира розташована на п'ятом поверсі п'ятиповерхового будинку, житловою площею 27,4 кв.м., загальною 44,6 кв.м. і складається з двох ізольованих жилих кімнат площею 17,1 кв.м.з балконом, та площею 10,3 кв.м.

Вона неодноразово зверталися до відповідача по питанню вселення її та дитини у житлову кімнату № 6 площею 10,3 кв.м вказаної квартири, але він цього не бажає, чим порушує її та дитини право користуватися житловою площею квартири.

Позивач просить усунути їй та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди у користуванні житловою кімнатою № 6 площею 10,3 кв.м у квартирі АДРЕСА_2.

Встановити порядок користування квартирою № 28 по вул. вул.Добролюбова,буд. № 27 м.Нікополі Дніпропетровської області, виділивши їй та доньці ізольовану кімнату №6 житловою площею 10,3 кв.м., а відповідачу ізольовану кімнату № 7 житловою площею 17.1 кв. м. з балконом.

Кухню, коридор, ванну кімнату і вбиральню залишити у загальному користуванні.

Вселити її та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у житлову кімнату № 6 площею 10,3 кв.м. , зобов'язати відповідача надати їй ключі від у житлової кімнати № 6 площею 10,3 кв.м.

Виселити ОСОБА_2 з житлової кімнати № 6 площею 10.3 кв.м. квартири № 28 по вул. Добролюбова. 27 в м.Нікополі. Стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що в квітні місяці 2013 року ОСОБА_1 разом з їх донькою ОСОБА_4 впереїхала жити до своїх батьків в с. Чкалово Нікопольського району . Вона вивезла з квартири свої речі, речі дитини ,меблі , та інше їх спільне майно. Він не заперечував, крім того , виплатив їй 3800 гривень за зроблений разом ремонт в квартирі.

В 2014 році, коли в нього вже була інша сімя- дружина і син, позивач вирішила вселитися в квартиру. В листопаді місяці 2014 року державний виконавець на виконання рішення суду, її вселив, він передав їй ключі від квартири. Позивач залишила сумку з речами і в цей же день з квартири пішла і більше не появлялася.

В квартирі крім нього, зареєстровані і проживають його дружина ОСОБА_5, їх син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та його вітчим ОСОБА_7 тому виділити позивачці окрему кімнату немає можливості.

Вислухавши сторони, свідків, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.10.2008 року по 13.04.2014 року( а.с.10).

Від даного шлюбу мають доньку -ОСОБА_4 19січня ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 13.10.2014 року у цивільній справі

№ 182/3576/14-ц частково задоволено позов ОСОБА_1, їй та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 було усунуто перешкоди в користуванні квартирою № 28 у будинку № 27 по вул.Добролюбова в м.Нікополі шляхом вселення та зобов'язання ОСОБА_2 надати їй ключі від вказаної квартири (а.с.15,16).

27.11.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції позивач здитиною були вселені у квартиру № 28 у будинку

№ 27 по вул.Добролюбова в м.Нікополі та їй надано ключі від вхідних дверей квартири( а.с.20-23).

Двокімнатна квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 16 березня 2011 року нотаріально посвідченому та занесеному в Реєстр державної реєстрації прав ( а.с.11,12).

Права власника житлового будинку ( квартири) виписані в ст.383 ЦК та ст. 150 Житлового кодексу УРСР які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Як видно з пояснень відповідача, свідка ОСОБА_7 в спірній квартирі на даний час проживають крім відповідача також його дружина у другому шлюбі ОСОБА_5,їх син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4, вітчим відповідача ОСОБА_7, що також підтвержено довідкою ТОВ „ „ Ніко-Арс ( а.с.36).

Відповідно до ч.1 ст.156 Житлового кодексу УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житлового будинку ( квартири) що проживають разом з ним у будинку ( квартирі) користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Коли Позивач проживала однією сімєю з відповідачем, то користувалася всією квартирою нарівні з ним.

В 2013 році позивач з квартири виїхала, забравши всі свої речі. Це підтверджує, крім пояснень відповідача та свідка ОСОБА_7 також свідок ОСОБА_8 , сусідка по будинку, які пояснили, що в квітні 2013 року відповідач приїхала з двома вантажниками на автомашині „ Газель і з квартири забрала диван,крісла, холодильник, коврові доріжки і все інше майно до ложок і виделок. З тих пір в квартирі не жила.

Після вселення позивача в квартиру по рішенню Нікопольського міськрайонного суду від 13.10.2014 року , угоди між сторонами щодо визначення порядку користування квартирою не було.

Закон не передбачає для члена сімї власника ( бувшого члена сімї ) права вимагати встановлення порядку користування квартирою.

Зважаючи на наведене, на підставі ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст.ст. 150,156 ЖК України, керуючись ст. 10,11, 60,88, 212,214,215,218 суд,

вирішив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити в повному обємі позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9