Номер провадження: 22-ц/785/3216/15
Головуючий у першій інстанції Тончева Н.М.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

12.12.2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 і просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30193,12 грн. та судові витрати у розмірі 301,93 грн.

Позов обґрунтований тим, що 27.11.2007 року між сторонами був укладений кредитний договір № ОDXRF00700971 ("Розстрочка") (Стандарт) на строк до 27 травня 2010 року (Далі - Договір), згідно якого останній отримав кредит у розмірі 5139,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач умови Договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв'язку з чим станом на 26.11.2013 року за ним виникла заборгованість у загальній сумі 30 193,12 грн., яка складається наступного:

- 3312,13грн. - заборгованність за кредитом;

- 0,73грн.- заборгованність по процентам за користування кредитом;

- 24966,30 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;

- 500 грн. - штраф( фіксована складова);

- 1413,96 грн. -штраф( процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити його позовні вимоги (а.с.2).

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" залишено без задоволення (а.с.110-113).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.09.2014 року вказане рішення скасоване і ухвалене нове про задоволення позовних вимог Банку в повному обсязі (а.с.110-113).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.01.2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 23.09.2014 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.151-153).

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду 1-ої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд 1-ої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущений трирічний строк позовної давності для захисту свого права.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Частиною 1 ст.256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, згідно ч.5 ст.361 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У відповідності зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу того, що позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого цивільного права у межах позовної давності, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2007 року при укладенні Кредитного договору між сторонами, відповідач надав згоду на те, що "заява разом із запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), Тарифами складає між позичальником та Банком кредитно-заставний договір". Вищезазначену згоду позивач особисто посвідчив своїм підписом.

Також відповідач підтвердив, що вся надана інформація достовірна і він зобов'язується про всі зміни повідомляти Банк не пізніше 15 днів від моменту їх виникнення.

Крім того, позивач власноруч підписав заяву на отримання кредиту, в якій зазначено, що він ознайомився і згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), які були йому надані у письмовій формі (а.с.5-звор.).

Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю у п`ять років.

Таким чином, позивач погодився, що строк позовної давності по вказаним вимогам за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю п`ять років, що не суперечить вимогам ст.259 ЦК України.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України, сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору.

За таких підстав, колегія приходить до висновку, що строк позовної давності в даному випадку складає п'ять років, в межах якого Банк і звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.

Твердження представника відповідача про те, що Умовами надання споживчого кредиту не містять даних про дату їх прийняття та затвердження керівництвом Банку терміна їх дії, були перевірені судом апеляційної інстанції. Банком була надана копія Наказу від 13.09.2007 року № СП-2007-299 про затвердження в тому числі і Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) на укр. мові (додаток №3.1).

Згідно п.5.5 розділу 5 - відповідальність сторін вказаного додатку, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років (а.с.165-174).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно із заявою на видачу кредиту, яка разом із Умовами складає кредитно-заставний договір, погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно в період з 24 по 28 число кожного місяця в сумі 171, 58 грн.

За таких підстав, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, у зв'язку з чим початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 26.11.2013 року останнє погашення боргу відповідачем сталося 20.08.2009 року (а.с.186).

Позивач звернувся до суду з позовом 12.12.2013 року, тобто в межах п'ятирічного строку позовної давності.

Посилання представника відповідача на те, що позичальник вийшов з графіку 30.04.2008 року і з того часу не сплачував чергові платежі за користування кредитом, тобто перебіг позовної давності почався з вказаної дати, суперечить наданому Банком розрахунку заборгованості, з якого вбачається, що відповідачем погашалась сума пені 09.02.2009 року; 18.03.2009 року; 13.04.2009 року, а також 20.08.2009 року.

20.08.2009 року відповідачем внесено на погашення заборгованості 1 594,71 грн., із яких: 289,05 грн. - погашення нарахованої пені, 4,74 грн. - погашення процентів, 1 025,77 грн. - погашення заборгованості за тілом кредиту, тобто позичальником ОСОБА_2 внесенням вказаних вище сум в добровільному порядку був поновлений строк позовної давності чергових платежів, який, на думку колегії, почався заново з 20.08.2009 року.

Між тим, судом 1-ої інстанції встановлені обставини не з'ясовувались і правова оцінка їм не надавалась.

Враховуючи викладене, колегія вважає, що у суду 1-ої інстанції були відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності до виникнених між сторонами правовідносин.

Оскільки в порушення ст.ст.526, 527, 530 ЦК України відповідачем належним чином і в установлений строк не виконувались Умови договору, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 26.11.2013 року в розмір 30 193,12 грн., Банк відповідно до ст.1054 ЦК України має право вимагати від позичальника повернення боргу.

При цьому колегією враховується те, що пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання значно перевищує заборгованість за тілом кредиту (24 966,30 грн. - пеня; 3 312,13 грн. - заборгованість за кредитом).

Так як справа в суді 1-ої інстанції розглянута по суті за відсутністю відповідача та його представника, які наполягали на застосуванні строку позовної давності (а.с.42, 56), колегія вважає за можливим зменшити розмір пені до суми заборгованості за тілом кредиту - 3 312,13 грн. і в цілому стягнути з відповідача на користь Банку 8 538,22 грн. Вказана сума складається з:

-3312,13 грн. - заборгованості за кредитом;

-0,73 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 3 312,13 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

-500,00 грн. штрафу (фіксована складова);

-1413,96 грн. - штрафу (процентна складова).

З огляду на викладене, рішення суду 1-ої інстанції, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Банку.

Також, колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь Банку судовий збір за розгляд справи в суді 1-ої та апеляційної інстанції в розмір 452,90 грн. (а.с. 1, 69).

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 24 квітня 2014 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. №3111 (для погашення заборгованості), МФО №305299, кредитну заборгованість за кредитним договором № ОDXRF00700971 від 27.11.2007 року у загальному розмірі 8 538,22 грн. з яких:

-3312,13 грн. - заборгованість за кредитом;

-0,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 3 312,13 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором;

-500,00 грн. штраф (фіксована складова);

-1413,96 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. №3111 (для погашення заборгованості), МФО №305299, судовий збір у сумі 452,90 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук