Справа № 161/830/15-ц
Провадження № 2/161/1037/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Щерблюк О.В.

з участю представника позивача Кузін Є.В.

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ПАТ КБ "Приватбанк") 17.06.2013р. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4, посилаючись на те, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4, 02.03.2006р. укладено кредитний договір №VОН0GК00000821, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 148500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.03.2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач ОСОБА_3 01.03.2006 року уклали договір іпотеки, згідно яким ОСОБА_3 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 200.20 м2 , житловою площею 95,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 1094119 грн.00 коп.

Свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_4 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, остання не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконала.

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилаючись на наведене, позивач в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VОН0GК00000821від 01.03.2006 року, в розмірі 87957.45 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.01.2013 року складає 702780,03 грн.: звернути стягнення на будинок загальною площею 200.20кв.м , житловою площею 95.40 кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 01.03.2006р.) ПАТ КБ "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням, від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказанного будинку.

Позивач подав суду про уточнення позовних вимог, згідно якої просить залучити службу у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, як третю особу , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 та інших про звернення стягнення та виселення. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VОН0GК00000821від 01.03.2006 року, в розмірі 135689,42 доларів США, що за курсом 25.56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.02.2015 року складає 3468221,58 грн. звернути стягнення на будинок загальною площею 200.20кв.м, житловою площею 95.40 кв.м та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 01.03.2006р.) ПАТ КБ "ПриватБанк" (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням, від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселити відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом з неповнолітніми ОСОБА_8, 2005року народження, ОСОБА_9, 2012року народження з будинку (предмет іпотеки), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Крім цього, просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, з посиланням на діючий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_4, 02.03.2006р. укладено кредитний договір №VОН0GК00000821, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 148500 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.03.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і відповідач ОСОБА_3 01.03.2006 року уклали договір іпотеки, згідно яким останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 200.20 м2 , житловою площею 95,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, Майно належить відповідачу ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_4 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, проте остання не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення зазначених норм закону та умов договору, ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконала, в зв'язку з чим ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів.

За змістом ст.ст. 33, 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або

неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07.06.2014 року, протягом дії даного закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із

статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно,- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 одержала кредит в іноземній валюті, у забезпечення виконання якого її чоловіком ОСОБА_3 було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 200.20 м2 , житловою площею 95,40 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, і це нерухоме майно використовується як місце постійного проживання відповідачів та їхніх дітей. Будь-яких доказів того, що у відповідачів у власності знаходиться інше нерухоме житлове майно матеріали справи не містять.

Отже, правовідносини між сторонами, пов'язані з виселенням відповідачів з спірного житлового будинку, є похідним від передбаченої законом процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а оскільки на день розгляду справи судом діє мораторій на стягнення нерухомого житлового майна, тому суд прийшов до висновку про відмову у виселенні відповідачів з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки.

Доводи представника позивача про неможливість застосування до спірних правовідносин положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не заслуговують на увагу, та спростовуються вищенаведеним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 33, 35, 39 ч.2 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта