Справа № 223/533/15-ц
Провадження № 2/223/215/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року місто Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Жамбровського С.І., за участю секретаря судового засідання Соколової Л.М., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 174, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Вугледарський міський суд Донецької області з позовом про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу до відповідача ОСОБА_2

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 13 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, згідно актового запису №138. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 10.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу і до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, а саме з 13.11.2004 року по 10.09.2012 року, за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 вересня 2005 року сторони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Вугледар, вулиця Трифонова, будинок 12, квартира за номером 24. Покупцем по договору купівлі-продажу квартири був зазначений відповідач, а квартира була придбана за згодою позивача в інтересах сімї за спільні кошти, а саме з заробітної плати та допомоги, яку позивач отримала у звязку з народженням дитини. В вересні 2012 року відповідач розлучився з позивачем, весь цей час у вищезазначеній квартирі мешкали позивач та їх неповнолітні діти, а відповідач мешкав окремо у своєї матері. Весь цей час після розірвання шлюбу у сторін виникав спір щодо утримання квартири та сплати за комунальні послуги, так як позивач не зареєстрована в даній квартирі, хоча і мешкає разом з дітьми та займається їх повним вихованням. В даний час у відповідача виникло бажання подарувати свою частку квартири їх дітям, а тому виникає питання щодо визначення часток квартири, яка являється об'єктом права спільної сумісної власності. Позивач вважає, що квартира, являється об'єктом права спільної сумісної власності сторін. Позивач просить суд в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, визнати право власності із визначенням часток: за позивачем право власності на 1/2 частину квартири № 24, яка знаходиться у будинку №12 по вулиці Трифонова, у м. Вугледар Донецької області, а за відповідачем право власності на інші 1/2 частину квартири №24, яка знаходиться у будинку №12 по вулиці Трифонова, у м. Вугледар Донецької області.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Сторони перебували у шлюбі з 13 листопада 2004 року, актовий запис №138, по 10 вересня 2012 року, та мають двох неповнолітніх дітей, під час шлюбу придбали за спільні кошти квартиру №24, яка знаходиться у будинку №12 по вулиці Трифонова, у м. Вугледар Донецької області.

Згідно ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 61 СК України визначено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частина 1 ст. 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Суд, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішуючи справу згідно із законом, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог позивача.

На підставі викладеного ст. ст. 355 357, 368, 370 ЦК України, ст. ст. 60 61, 68 70 СК України, керуючись ст. ст. 61, 158, 174, 197, 208 209, 212 217 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні в порядку проведення його поділу задовольнити.

Визнати право часткової власності із визначенням часток в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності: за ОСОБА_1, паспорт громадянина України ВК 155886, право власності на часку у розмірі 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2, паспорт громадянина України ВВ 285186, право власності на іншу 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського міського суду

Донецької області ОСОБА_5