Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Мартинової К.П.,

суддів Процик М.В., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в рівних частках суми завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 17 557, 50 грн., та моральної школи у розмірі 10 000 грн..

Позивач посилався на те, що 24 січня 2014 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4, умисно, маючи намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись біля будинку №1 по пров. Ломаному в м. Одесі викрали його мопед марки «Ямах Аксіс» сірого кольору, шасі №3VP2913668 вартістю 6 000 грн..

Вина відповідачів була визнана вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року.

Позивач зазначив, що в доларовому еквіваленті вартість вказаного мопеда становила 750 дол. США, що на даний час становить 17 557, 50 грн.

ОСОБА_2 також зазначив, що у звязку з незаконними діями відповідачів йому була спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях з приводу того, що протягом тривалого часу він був позбавлений засобу пересування, можливості для заробітку внаслідок його використання, що спричинило порушення звичайного ритму життя для нього та його родини. Оскільки позивач є інвалідом другої групи, вкрадений мопед був для нього засобом для пересування та можливістю ведення нормального активного громадського способу життя.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 23 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 6 000 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзіпозивач ОСОБА_2 просить заочне рішення суду в частині визначення розміру матеріальної шкоди змінити, тому що воно в цій частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 17557,50 грн.

В частині стягнення моральної шкоди рішення суду позивачем не оскаржується.

Справа в суді апеляційної інстанції розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України у відсутності відповідачів, котрі повідомлені про час та місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права /реальні збитки/; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено /упущена вигода/. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі /передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо/.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі /передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо/ або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено та матеріалами справи встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2015 року засуджено ОСОБА_3 за ст. 289 ч. 2 КК України до трьох років позбавлення волі та ОСОБА_4 за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2 КК України на п»ять років позбавлення волі з випробувальним строком на три роки. Зазначеним вироком встановлено, що 24.01 2014 року ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 умисно, маючи намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом біля будинку №1 по провулку Ломаний в м. Одесі здійснили крадіжку мопеду марки «Ямах Аксіс» сірого кольору, шасі №3VP2913668, вартістю 6 000 грн., який належав ОСОБА_2

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільні-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки вироком Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2015 року встановлено розмір матеріальної шкоди, завданої винними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача завданої матеріальної шкоди у розмірі 6000 грн..

Посилання апеляційної скарги на те, що при визначенні розміру матеріальної шкоди суд неповно з»ясував обставини справи, що мають значення для справи є безпідставними.

Встановлено, що позов про стягнення матеріальної шкоди позивачем заявлено на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України, яка передбачає відшкодування завданої матеріальної шкоди винною особою.

Сам позивач підтвердив, що розмір матеріальної шкоди, завданої крадіжкою, він визначив сам в своїй заяві при розгляді кримінальної справи.

Розмір завданої відповідачам матеріальної шкоди встановлено вироком суду від 23.01.2015 року, який і було стягнуто судовим рішенням у цивільній справі за позовом потерпілого ОСОБА_2.

Письмових доказів того, що ОСОБА_2 придбав мопед за 750 доларів США, не надано.

Також не надано доказів додаткових витрат на удосконалення викраденого транспортного засобу.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах

справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої

інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 23 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі шість тисяч гривень залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді М.В. Процик

ОСОБА_5