У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просили стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») кошти, що знаходились на банківському рахунку в розмірі 5 706 грн 31 коп, 3 % річних в розмірі 178 грн 22 коп, втрати від інфляції в сумі 1 211 грн 6 коп, упущену вигоду в розмірі 1 101 грн 94 коп кожному, судові витрати у справі, а також компенсувати витрати ОСОБА_5 на правову допомогу відповідно до поданого розрахунку і платіжних доручень на підтвердження цих витрат.

На обґрунтування позову зазначали, що батько позивачів, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя він був клієнтом ПАТ «Укрсоцбанк» та зберігав кошти на банківських рахунках. З метою прийняття спадщини ними, як спадкоємцями першої черги за законом, були подані заяви до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори. На запит нотаріуса відповідачем була надана інформація про наявність рахунків, відкритих в ПАТ «Укрсоцбанк» на ім'я ОСОБА_6, на одному з яких станом на 11 липня 2013 року знаходились грошові кошти в розмірі 45 650 грн 48 коп. Зазначають, що коли позивач ОСОБА_4 звернувся до Оболонського відділення ПАТ «Укрсоцбанк», з'ясувалось, що усі грошові кошти з банківського рахунку були зняті через банкомат за допомогою платіжної картки «Віза Електрон» невстановленою та неуповноваженою особою. Позивачам як спадкоємцям першої черги після смерті батька належить по 1/8 частині кожному грошових коштів, які знаходились на банківському рахунку. У зв'язку з тим, що банк, будучи поінформованим державним нотаріусом про смерть власника рахунку ОСОБА_6, безпідставно списав з нього кошти і виконав розпорядження неуповноваженої особи, позивачі на підставі положень ст. 1073 ЦК України просили стягнути з відповідача кошти, які знаходились на рахунку по 1/8 частині від суми, з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути на кожного 3 % річних та інфляційні втрати, а також упущену вигоду, оскільки при своєчасному отриманні коштів вони мали можливість розмістити їх на депозитному рахунку і отримувати нараховані відсотки.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року, позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_4 суму коштів за банківським рахунком в розмірі 5 625 грн, 3 % річних в розмірі 140 грн 08 коп., індекс інфляції в розмірі 1 139 грн 62 коп. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_5 суму коштів за банківським рахунком в розмірі 5 625 грн, 3 % річних в розмірі 140 грн 08 коп., індекс інфляції в розмірі 1 13 грн 62 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, посилаючись на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» безпідставно після смерті власника депозитного рахунку 11 липня 2013 року перерахував із депозитного рахунку на картковий рахунок ОСОБА_6 кошти, оскільки можливість здійснення такого перерахування не була передбачена умовами договору банківського вкладу та положеннями чинного законодавства. Вимоги щодо стягнення на користь позивачів іншої частини коштів, які находились на картковому рахунку не підлягають задоволенню, оскільки спадкоємцями померлого ОСОБА_6 не було вчинено всіх необхідних дій для припинення грошових операцій, що призвело до зняття готівки невстановленою особою. Обов'язок щодо виплати банком спадкоємцям коштів, що знаходились на рахунках і належали померлому є грошовим зобов'язанням, встановленим законом. Позивачами не було надано доказів на підтвердження того, що у разі належного виконання зобов'язань з боку відповідача їх право на отримання додаткового доходу за депозитним вкладом не було б порушено.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник