АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3044/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 44 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7 рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, Кам'янського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Камянська районна державна адміністрація Черкаської області, про захист права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду та, після зміни предмету позову та збільшення позовних вимог, просив суд визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 такими, що не набули права користування у будинку, що знаходиться за адресою: м. Кам'янка, вул. Леніна, 72, та на підставі ст. 116, 156-157 ЖК УРСР України усунути перешкоди у здійсненні ним права власності вищевказаним будинком, шляхом виселення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із вказаного будинку та зняття її з реєстрації.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що йому не були відомі підстави реєстрації ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у 2001 році у вказаному будинку, згоду на реєстрацію та вселення цих осіб позивач не надавав, а тому державний орган реєстрації не мав права їх реєструвати у будинку № 72 по вул. Леніна в м. Камянка Черкаської області.

Крім того, позивач зазначив, що відповідачка не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, руйнує будинок, забруднює та псує його майно та має антигромадську поведінку, чим порушує його права як власника майна.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаси від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_8 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом матеріальних та процесуальних норм права та на те, що рішення не грунтується на об'єктивних обставинах та матеріалах справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, районний суд вважав, що доводи позивача про реєстрацію відповідачів у спірному будинку без його згоди не знайшли свого підтвердження, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що відповідачі псують або руйнують житловий будинок, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Однією із підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (п. 3.11 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом N НОМЕР_1 України від 22 листопада 2012 року).

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15 лютого 2012 року САВ № 740175 ОСОБА_8 є власником житлового будинку № 72 у м. Кам'янка по вул. Леніна.

Право власності на вказаний будинок позивач набув в результаті закінчення будівництва будинку, отриманого за договором дарування незакінченого будівництвом будинку від 01 липня 1988 року від ОСОБА_11

У вказаному будинку з 2001 року зареєстровані та постійно проживають дочка позивача ОСОБА_9 та неповнолітня онука ОСОБА_10

Позивач зареєстрований та проживає у іншому будинку за адресою: м. Кам'янка, вул. Червоноармійска, 3.

ОСОБА_8, звертаючись до суду із позовом, вказав, що підстави її вселення у вказаний будинок йому невідомі, уповноважений орган не мав жодних підстав для реєстрації ОСОБА_9 у будинку, а реєстрація та проживання відповідачів в його будинку порушує його права як власника нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, а суд згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Проте, позивачем позовні вимоги в частині незаконної реєстрації ОСОБА_12 та ОСОБА_10 непідтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Колегія суддів зауважує, що протягом тривалого часу вказані особи проживали та були зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кам'янка по вул. Леніна як члени сім'ї власника будинку, ОСОБА_9 несе витрати на утримання будинку та по сплаті комунальних послуг, проте позивачем не ставилося питання правомірності реєстрації відповідачів за вказаною адресою. Більш того, згідно рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 03 березня 2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31 березня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про виселення та зняття з реєстрації були залишені без задоволення. Вирішуючи спір про право користування будинком № 72 у м. Кам'янка по вул. Леніна відповідачами, судами не було встановлено неправомірності вселення у будинок ОСОБА_8 вказаних вище осіб чи порушення порядку їх вселення. (п. 9 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»)

За результатами перевірки ДІМ Кам'янського РВ УМВС України в Черкаській області, проведеної за заявою ОСОБА_8 з приводу незаконної реєстрації ОСОБА_9 та ОСОБА_10, встановлено, що у вказаних діях відсутні будь-які ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів які б спростовували чи ставили під сумнів вказані вище обставини позивачем до суду н надано.

Крім того, суд правомірно не знайшов підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 116 ЖК УРСР та відмовив позивачу в позові в частині виселення відповідачів із належного йому житлового будинку, враховуючи роздільне проживання сторін та відсутність доказів щодо псування чи руйнування відповідачами спірного будинку чи використання його не за призначенням.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :