Провадження № 22-ц/780/1005/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська
Категорія 47 10.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_2, від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей; під час шлюбу набули право власності на квартиру та земельну ділянку. Вважає, що оскільки на її утриманні знаходяться неповнолітні діти, спільне майно подружжя має бути поділено із відступом від принципу рівних часток в праві власності подружжя. Просила здійснити поділ спільного майна подружжя та виділити у її власність 4/5 частини квартири та земельної ділянки.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 згідно ст. 121 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не усунув недоліки, на які було вказано в ухвалі від 14 жовтня 2014 року.

Однак з такими висновками колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із тих підстав, що позивач звертається до суду із вимогами, що містять майновий характер, а саме просить виділити йому у власність 4/5 частини однокімнатної квартири та 4/5 частини земельної ділянки, та при цьому зазначає, що вартість квартири складає 12000 грн. Суд звернув увагу, що на виконання п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, п. а п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» позивачу слід зазначити ціну позову, виходячи із дійсної вартості нерухомого майна на сьогоднішній день та сплатити судовий збір у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Позивач ОСОБА_1 подала заяву із додатковими поясненнями по суті вказаної ухвали суду (а. с. 9).

04 листопада 2014 року судом першої інстанції було постановлено ухвалу, де суд дійшов висновку, що позивачем значно занижено ціну позову, в зв'язку з чим судовий збір сплачено не в повному обсязі, що є порушенням вимог Закону України «Про судовий збір», а оскільки не було усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 14 жовтня 2014 року, повернув позовну заяву позивачу.

Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі та не відповідають обставинам справи.

Так, відповідно до ст. ст. 119, 121 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На думку колегії суддів, позовна заява подана ОСОБА_1 із дотриманням вимог, що встановлені ст. 121 ЦПК України. Вказівки судді на невиконання заявником вимог ухвали не ґрунтуються на вимогах ст. ст. 119 - 121 ЦПК України. Форма і зміст заяви, враховуючи суть вимог, правовідносини між сторонами, відповідали вимогам ст. ст. 119, 247 ЦПК України, що являлось підставою для відкриття провадження у справі згідно положень ст. 122 ЦПК України.

Вимоги до оплати судового збору регламентуються нормами Закону України «Про судовий збір», а саме ч. 2 ст. 6, відповідно до якої у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Наведені вимоги закону суд першої інстанції залишив поза увагою.

Відтак, суд першої інстанції, вважаючи, що ціна позову в розмірі 12000 грн. не відповідає дійсній вартості спірного майна, не повинен був покладати зобов'язання по визначенню розміру ціни позову і сплати в залежності від неї судового збору на позивача, а визначити його самостійно та вказати, яка конкретна сума підлягає доплаті.

Крім того, заява ОСОБА_1 на виконання ухвали суду від 14 жовтня 2014 року щодо залишення позовної заяви без руху містить відмітку суду про прийняття її 06 листопада 2014 року (а. с. 9), а ухвала про повернення позовної заяви датована 04 листопада 2014 року.

Таким чином суд першої інстанції, постановляючи ухвалу 04 листопада 2014 року, помилково дав оцінку заяві позивача щодо усунення недоліків позовної заяви, що надійшла до суду пізніше 06 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2014 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.