Провадження № 2-п/638/265/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого: суддя Лазюк С.В.,

при секретарі Гребінник А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 26.06.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в :

26 червня 2014 року Дзержинським районним судом м.Харкова ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики були задоволені в повному обсязі.

03.10.2015 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року, в якій він посилається на те, що відповідачем ОСОБА_1 не було отримано жодних судових повісток чи повідомлень про виклик в судове засідання в якості відповідача, в звязку з чим він не міг захистити свої права, а також зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог, просив скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду на загальних підставах.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час, місце та дату слухання заяви про перегляд заочного рішення був повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис на поштовому повідомленні. Причини неявки суду не повідомив, клопотання про слухання заяви за його відсутністю до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, з вимогами, які вказані в заяві не погодилася, просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 26.06.2014 р., оскільки судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи вперше справа була призначена на 17.06.2014 року, про що відповідач 10.06.2014 року отримав судову повістку (а.с. 27), але в судове засідання він не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Справа була відкладена на 26.06.2014 року, про що відповідач 19.06.2014 року отримав судову повістку (а.с. 39, 40), однак і в це судове засідання він не з`явився та також не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до поштових повідомлень (а.с. 27,40) судові повістки отримали члени сім`ї відповідача, які з ним проживають, матір та дружина, що відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України вважається належним повідомленням відповідача.

Посилання заявника на те, що у день ухвалення заочного рішення він перебував у відрядженні, не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки не підтверджено ніякими доказами. Додані до заяви копії проїзних документів стосуються інших дат з 27.06.2014 року по 14.07.2014 року, та взагалі не є підтвердженням, що саме заявник користувався цими проїзними документами, оскільки в них відсутнє його прізвище.

Крім того, 17.06.2014 року відповідач уклав угоду про надання правової допомоги по справі з адвокатом ОСОБА_4, копію якої представник відповідача 17.06.2014 року надав до суду (а.с. 29).

Тому навіть відсутність відповідача у місті Харкові у день ухвалення заочного рішення не є підставою для скасування заочного рішення, тому що він мав представника, який до того ж є адвокатом та який прийняв на себе виконання функцій по представництву інтересів та захисту прав відповідача. При цьому представник відповідача на жодне засідання не з`явився та не надав до суду заперечень проти позову та доказів в їх обґрунтуванні.

Таким чином, відповідач, отримавши 19.06.2014 року судову повістку з викликом на 26.06.2014 року, мав можливість надати свої заперечення проти позову та докази в їх обґрунтуванні, бути присутнім в судовому засіданні, повідомити про дату засідання свого представника, подати заяву про відкладення судового засідання, якщо він з поважних причин не міг бути на ньому присутнім, але бажав прийняти особисту участь в судовому засіданні, але своїми можливостями він не скористався. Це свідчить про свідоме ухилення відповідача від участі у судовому розгляді справи.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Підстави для скасування заочного рішення встановлені статтею 232 ЦПК України, відповідно до вимог якої, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За аналізом ст. 27 ЦПК України, сторони судового процесу зобовязані надати до суду усі наявні у них докази.

Згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 статті 57 ЦПК України встановлений перелік способів доказування, зокрема, дані що мають важливе значення для вирішення спору встановлюються поясненнями сторін, письмовими і речовими доказами, висновками експерта.

За умовами п.1 ст.137 ЦПК України, у випадку, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Суд дослідивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення встановив, що відповідач ОСОБА_1 не надав належних доказів в обґрунтування обставин, яки можуть бути прийняти судом для прийняття рішення про скасування заочного рішення.

Фактично доводи відповідача ОСОБА_1 зводилися до переоцінки наявних у справі доказів, що не є підставою скасування заочного рішення, а можливе тільки судом в апеляційному порядку.

Під час судового розгляду справи від відповідача теж не надходило заяви про витребування будь-яких доказів щодо подання яких у сторони є складнощі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, так само судове рішення повинно бути обґрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд при розгляді справи повно та всебічно дослідів усі обставини справи, дав належну оцінку і постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З підстав наведених вище, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача про перегляд заочного рішення від 26.06.2014 року, у звязку з чим, відмовляє у її задоволенні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.208-209,224,228,231 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 26.06.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.06.2014 року може бути оскаржено у апеляційному загальному порядку. При цьому, строк, протягом якого розглядалася заява про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження заочного рішення.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк