Справа № 189/1155/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлової квартири,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із про визнання права власності на ? частину житлової квартири, в позовній заяві вона вказала, що із 26 листопада 2005 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та 11 листопада 2014 року шлюб був розірваний Покровським районним судом Дніпропетровської області. За час перебування у шлюбі, сторони придбали житлову квартиру за адресою: 53600, АДРЕСА_1. Право власності на придбане вказане майно було зареєстроване за відповідачем. Позивачка вважає, що житлова квартира загальною площею - 60,8 кв.м., житлова площа - 41,6 кв.м., за адресою: 53600, АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності сторін, при цьому частки сторін є рівними і складають по ? частині за кожною із сторін, в зв'язку з чим, ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Позивачка позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 26 листопада 2005 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 26 листопада 2005 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №131. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.3).

Відповідно до копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 26.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №131 - розірвано (а.с.5).

Згідно копії договору купівлі - продажу квартири, посвідченого Головко М.Г., приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 12 грудня 2012 року за реєстровим №2294 видно, що ОСОБА_2 купив у ОСОБА_5 житлову квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

З копії витягу про державну реєстрацію прав, виданого Комунальним підприємством «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.8). Також, з копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 видно, що власником даної квартири є ОСОБА_2 (а.с.9-11).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" якщо неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Беручи до уваги, що житлова квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами саме у період шлюбу, що випливає із матеріалів справи, суд вважає, що дане майно є спільною власністю сторін у справі, частки у котрій є рівними, оскільки іншого судом не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.88 ЦПК з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 600,00 грн., сплачений останньою при подачі позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя", п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", ст.ст. 88, 209, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину житлової квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлової квартири, яка знаходиться за адресою: 53600, АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С. Пустовар