АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/1839/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1615/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В березні 2015 року ОСОБА_1, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 в якому зазначав, що 14 грудня 2011 року між ними був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач позичив 41500грн. У разі неповернення позики мав сплатити неустойку 0,5% за кожен день прострочення. До вказаної дати - 14 березня 2012 року коштів не повернув. На підставі викладеного та з урахуванням поданих 11 червня 2015 року уточнень до позовної заяви просив стягнути з відповідача на свою користь 145451грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 41500грн. основного боргу за розпискою; 3724грн. 3 % річних; 12948грн. компенсації, враховуючи індекс інфляційних відсотків; 9527,93грн. неустойки. В іншій частині позовних вимог ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Лисюк А.І. Провадження № 22-ц/792/1615/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 19,27

відмовлено. Всього стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 - 67699,93грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати в частині відмови у стягненні неустойки в розмірі 66209,07грн. В даній частині ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в частині стягнення неустойки в розмірі 75737грн. В іншій частині рішення залишити без змін. Вважає оскаржуване рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом застосовано Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», який на вказані правовідносини не розповсюджується. Вказує, що даний Закон поширюється на юридичних осіб, а не на фізичних.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 14.12.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений в простій письмовій формі договір позики відповідно до якого останній позичив 41500грн., що еквівалентно 5187,5дол.США із терміном повернення до 14.03.2012 року. В договорі сторони також передбачили, що в разі несвоєчасного повернення позики позичальник зобов'язується сплатити неустойку в розмірі 0,5 % за кожен день прострочки. Боргові зобов'язання ОСОБА_2 не виконав.

Відповідно до ст.ст.1046, 1050 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України).

За змістом ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 145451грн. та судові витрати по справі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд помилився щодо застосування норм матеріального права, зокрема Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», що є підставою для скасування рішення суду.

Згідно преамбули вказаного Закону він регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

На правовідносини щодо боргових зобов'язань між фізичними особами його положення не поширюються.

Сума боргу, яка сторонами не оспорюється становить 41500грн.

Відповідно до розрахунку 3% річних за 1092 дні складає 3724грн., сума компенсації з врахуванням індексу інфляції становить 24490грн., розмір неустойки в межах одного року - 75737грн., таким чином вимоги підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному об'ємі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 1841,20грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41500грн. основного боргу; 3724грн. 3 % річних; 24490грн. компенсації, враховуючи індекс інфляційних відсотків; 75737грн. неустойки та 1841,20грн. судових витрат, а всього 147292,20грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська