Провадження № 2-з/761/566/2015
У Х В А Л А

Іменем України

05 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Романишена І.П.,

при секретарі Дігтяр М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Одночасно з позовною заявою про стягнення боргу позивачем було подано заяву, в якій позивач просить постановити ухвалу про забезпечення доказів, якою просить витребувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Департаменту ДАІ МВС України інформацію щодо майна яке належить ОСОБА_2 на праві власності. Разом з тим, заявник просить витребувати інформації щодо розрахункових рахунків банківських установах, відкритих на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Разом з тим, проаналізувавши зміст заяви про забезпечення доказів, а також доданих до неї матеріалів, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, виходячи з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Проте, заявник у своїй заяві посилається лише на те, що дана інформація надається лише за запитом суду, не надаючи при цьому доказів відмови у наданні такої інформації за зверненням позивача.

Крім того, у своїй заяві заявником також не зазначено обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час розгляду справи в суді.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відтак, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час розгляду справи, для якої потрібні ці докази.

Крім того, в порушення вимог ст. 134 ЦПК України позивачем не обґрунтовано та не наведено обставин, можуть бути підтверджені доказами, які позивач просить витребувати.

Також, позивачем не конкретизовано банківські установи, у яких позивач просить витребувати інформацію про розрахункові рахунки відповідача.

З огляду на вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення доказів ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 133-135, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.П. Романишена