Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2015 Справа №607/5145/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи - реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи - реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції, Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на 1/10 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на 1/10 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що житловий будинок по АДРЕСА_1 з надвірними побудовами та спорудами належав колгоспному двору, що складався із 10 членів, головою якого був ОСОБА_4. Станом на 01.01.1991 р. членами колгоспного двору були покійні батьки позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5. Тому, зважаючи на те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору мають ті члени колгоспного двору, які до 15.04.1991 р. не втратили права на частку в цьому майні, з огляду на те, що покійні до 15.04.1991 р. перебували на реєстраційному обліку за адресою: в АДРЕСА_1, зважаючи на кількість зареєстрованих осіб та принцип рівності часток членів колгоспного двору, тому вважає, що його покійні батьки маю право на частки у вказаному будинковолодінні, а саме по 1/10 частині, однак, через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене будинковолодіння він як спадкоємець не може оформити спадщину у встановленому законом порядку через нотаріальну контору.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.

Представник Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з"явився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_3 з приводу задоволення позовних вимог не заперечив, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності про що подав заяву.

Представники реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явилися з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Житловий будинок НОМЕР_1 з надвірними побудовами та спорудами по АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №123 від 28.06.1990 року належав колгоспному двору, що складався із десяти членів, головою якого був ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок від 30.06.1990 року виданим виконкомом Тернопільської районної ради народних депутатів.

Із довідки Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №252 від травня 2014 р. вбачається, що станом на 01.07.1990 року у будинковолодінні АДРЕСА_1, який є колгоспним двором, склад двору наступний: голова двору - ОСОБА_5, чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_6, онук - ОСОБА_7, син - ОСОБА_3, невістка - ОСОБА_8, онуки - ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11.

Із довідки Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №56 від 20.02.2015 р. вбачається, що станом на 01.01.1991 р. житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними побудовами та спорудами є колгоспним двором та згідно погосподарської книги №1 за 1991 - 1995 роки склад двору наступний: голова двору - ОСОБА_5, ОСОБА_4, син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_6, онуки - ОСОБА_7 та ОСОБА_12.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 09.03.2010 року Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №07.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 17.03.2014 р. Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №04.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося.

Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять.

Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає.

Отже, кожен із зареєстрованих осіб до 15.04.1991 р. у житловому будинку №18 з надвірними побудовами та спорудами по вул.Незалежності в с.Івачів Долішній Тернопільського району Тернопільської області має право на 1/10 частину у зазначеному житловому будинку з надвірними побудовами та спорудами.

Із інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №441 від 09.09.2014 р. вбачається, що станом на 08.09.2014 року по обліку бюро житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (раніше будінковолодіння по АДРЕСА_1) рахується 1/10 частина за ОСОБА_4, 1/10 частина за ОСОБА_5, 1/10 частина за ОСОБА_1, 1/10 частина за ОСОБА_6, 1/10 частина за ОСОБА_7, 1/10 частина за ОСОБА_3, 1/10 частина за ОСОБА_8, 1/10 частина за ОСОБА_9, 1/10 частина за ОСОБА_12, 1/10 частина за ОСОБА_11.

Відповідно до довідки Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №475 від 17.11.2014 р. на день смерті ОСОБА_5 в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані, проживали і проживають по даний час: чоловік - ОСОБА_4, онука - ОСОБА_12, син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_6, правнук - ОСОБА_14, онук - ОСОБА_7, невістка - ОСОБА_15, правнучка - ОСОБА_16.

Відповідно до довідки Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №476 від 17.11.2014 р. на день смерті ОСОБА_4 в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані, проживали і проживають по даний час: онука - ОСОБА_12, син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_6, правнук - ОСОБА_14, онук - ОСОБА_7, невістка - ОСОБА_15, правнуки - ОСОБА_16, ОСОБА_17.

ОСОБА_1 є сином покійних ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 21.08.1973 року, актовий запис №20.

21.01.2014 року секретарем сільвиконкому Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області посвідчено від імені ОСОБА_4 заповіт в користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на все його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що за законом він матиме право і що буде належати йому на момент смерті.

Із повідомлення Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 20.05.2015 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. заведена спадкова справа за заявою чоловіка померлої ОСОБА_4 про відмову від обов»язкової частки у спадщині від 26.06.2010 року за №487. 11.01.2011 року за №4 подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ОСОБА_12, згідно якої їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом 11.01.2011 року по реєстру за №1-1 на земельну ділянку та свідоцтво про право на спадщину за заповітом 11.01.2011 року по реєстру за №1- 4 на майновий пай. 25.07.2012 року за НОМЕР_5 подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від чоловіка померлої ОСОБА_4, що діяв від свого імені та від імені сина померлої ОСОБА_1, згідно якої їм же видано свідоцтво про право на спадщину за законом 25.07.2012 року по реєстру за №1-1384 на 1/2 частину грошових вкладів та Свідоцтво про право на спадщину за законом 25.07.2012 року по реєстру за №1-1385 на 1/2 частину грошових вкладів. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Від імені ОСОБА_5 посвідчувалися заповіти. Після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. заведена спадкова справа за заявою сина померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 19.05.2014 року за №696. 03.12.2014 р. ОСОБА_12 від імені та в інтересах сина померлого ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 03.12.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. та за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1., у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт що будинковолодіння АДРЕСА_1 являється колгоспним двором, зважаючи на встановлений законодавством принцип рівності часток членів колгоспного двору, враховуючи кількість членів зазначеного колгоспного двору станом на 01.01.1991 р., до складу яких відносилися покійна ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., після смерті якої ОСОБА_4, ОСОБА_1 прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав на 1/10 частину вказаного будинковолодіння та на 1/10 частину житлового будинку вказаного будинковолодіння, яка належала померлому ОСОБА_4, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем право власності на 1/10 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на 1/10 частину вказаного будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1261, ст.1226, ст.1268, ст.1273 ЦК України, суд ,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.