Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори мотивуючи тим, що 13.01.2014 року помер їхній батько ОСОБА_3, після смерті батька в передбачений законом шестимісячний строк вони не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, оскільки за життя батько подарував їм належний йому житловий будинок та земельну ділянку, але в будинку батька вони знайшли копію заповіту та сертифікати на майновий і земельний паї, нотаріусом їй відмовлено в оформленні спадкових прав в звязку з пропуском строку, встановленого для прийняття спадщини. Позивачі просили суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька тривалістю два місяці .

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги.

За ухвалою суду від 18.08.2015 року проведено заміну відповідача на належного Яблунівську сільську раду Білоцерківського району Київської області.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника Яблунівської сільської ради Білоцерківського району Київської області та про визнання позову.

Заслухавши пояснення позивачів, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2009 року померла ОСОБА_4 мати позивачів, а 13.01.2014 року помер ОСОБА_3 - батько позивачів, що стверджується копіями свідоцтв про смерть, про народження позивачів, де їх батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишили заповіти на все належне їм майно на імя позивачів в рівних частинах кожному, що стверджується копіями заповітів, посвідчених 06.03.2000 року секретарем Яблунівської сільської ради, зареєстрованих в реєстрі за № 26 та № 27.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1 шляхом подання 16.04.2010 року заяви про прийняття спадщини до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори; спадщину також прийняв батько позивачів ОСОБА_3, оскільки він проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем до дня її смерті за адресою: вулиця Лісова,29 в с. Яблунівка Білоцерківського району.

Наведене стверджується копією спадкової справи № 141/2010.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Отже, як встановлено судом і вказано вище, після смерті ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1, спадщину за законом прийняв ОСОБА_3, який згідно ст.1441 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині.

Судом також встановлено, що після смерті 13.01.2010 року ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалася.

А постановою державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_5 від 10.04.2015 року № 1038/02-31 позивачам відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті батька, та видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки спадщину у встановлений строк позивачі не прийняли.

А за ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивачі просять суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як розяснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом, позивачі не звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки ще за життя батьки подарували їм житловий будинок № 29 по вулиці Лісовій в с. Яблунівка та земельну ділянку, про наявність іншого майна, а саме: сертифіката на земельну частку /пай/ та свідоцтва про право власності на майновий пай на імя ОСОБА_4, вони не знали.

Отже, проаналізувавши всі надані докази суд приходить до висновку, що позивачі пропустили строк для оформлення спадщини з поважних причин.

А тому суд вважає за можливе визначити їм додатковий строк тривалістю два місяці, який суд вважає достатнім для подання позивачами заяв про прийняття спадщини після смерті їхнього батька ОСОБА_3, який помер 13 січня 2014 року.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст. 1217, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України , ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 13 січня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6