Номер провадження: 22-ц/785/1260/15
Головуючий у першій інстанції Суворова О. В.
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

Громіка Р.Д.

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника прокуратури Одеської області, - Шивцова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року за заявою Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій працівників прокуратури,

в с т а н о в и л а:

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Суд стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів прокуратури Одеської області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 2000 грн. (а.с. 180-182, 218-219).

Рішення суду було звернуто до виконання на підставі виконавчого листа № 522/10398/13-ц , виданого Приморським районним судом м. Одеси від 06 березня 2014 року про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів прокуратури Одеської області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

14 серпня 2014 року Головне управління державної казначейської служби України в Одеської області звернулось до суду першої інстанції з заявою про (зміну) встановлення способу і порядку виконання рішення апеляційного суду на: "Стягнення з Державного бюджету України за рахунок коштів, передбачених для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів держаної влади за бюджетною програмою КПКВ 3504030 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.", посилаючись на те, що у Державній казначейській службі України відсутні бюджетні асигнування щодо відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових чи службових осіб, тому суд, стягуючи шкоду з Державної казначейської служби України, стягує кошти за виконавчим документом як з окремої юридичної особи - суб'єкта господарювання, відносного якого немає судового рішення, яким дії чи бездіяльність визнані незаконними. Державна казначейська служба України зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Законом України "Про Державний бюджет України за 2014 рік" передбачені кошти за бюджетною програмою КПКВ 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органі дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичні особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових чи службових осіб". Таким чином, є механізм щодо виконання судових рішень про відшкодування шкоди з Державного бюджету України, яка заподіяна фізичній чи юридичні особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень (а.с. 221-224).

Позивачка ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечувала й в своїх поясненнях зазначала, що Головне управління державної казначейської служби України в Одеської області звернулося з заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду незаконно.

Представник прокуратури просив суд заяву Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області задовольнити.

Ухвалою суду першої інстанції у задоволенні заяви Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області про (зміну) встановлення способу і порядку виконання рішення суду відмовлено (а.с. 244-246).

В апеляційній скарзі Головне управління державної казначейської служби України в Одеської області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, мотивуючи тим, що ухвала суду є незаконною й необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головне управління державної казначейської служби України в Одеської області, пояснення на апеляцію представника прокуратури Одеської області - Шивцова В.М., перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що доводи заяви стосуються обґрунтованості та законності судового рішення та не можуть розглядатись судом в межах розгляду питання про зміну (встановлення) способу і порядку виконання рішення й не відповідають сутності такої процесуальної дії.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

За змістом ст. 373 ЦПК України та ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, також права та обов'язки об'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Зміст поняття "спосіб виконання рішення" можна встановити з аналізу ст. 16 ЦК України, зокрема способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05 червня 2012 року №4901-УІ, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Згідно із статтею 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 роздiлу II "Прикiнцевi та перехiднi положення" вказаного Закону передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

З метою реалiзацiї пункту 3 роздiлу II "Прикiнцевi та перехiднi положення" Закону України "Про гарантiї держави щодо виконання судових рiшень" Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова від 3 вересня 2014 р. № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою", який визначає механiзм облiку виконавчих документiв та судових рiшень, передбачених пунктом 3 роздiлу II "Прикiнцевi та перехiднi положення" вказаного Закону, iнвентаризацiї та погашення заборгованостi за ними (п.1).

Згідно із пунктами 19, 20 вказаного Порядку бюджетнi асигнування на погашення заборгованостi визначаються законом про Державний бюджет України на вiдповiдний рiк.

Погашення заборгованостi здiйснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на вiдповiдний рiк, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рiшень суду на пiдставi рiшень, поданих органом, що здiйснює казначейське обслуговування бюджетних коштiв, згiдно з Порядком виконання рiшень про стягнення коштiв державного та мiсцевих бюджетiв або боржникiв, затвердженим постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 3 серпня 2011 р. № 845 (Офiцiйний вiсник України, 2011 р., № 61, ст. 2431; 2013 р., № 9, ст. 334).

Пунктом 35 Порядку виконання рiшень про стягнення коштiв державного та мiсцевих бюджетiв або боржників передбачено, що Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):

1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду;

2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень;

3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності;

4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації

конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні;

5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Законом України "Про Державний бюджет України за 2014 рік" були передбачені кошти за бюджетною програмою КПКВ 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органі дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичні особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових чи службових осіб".

Таким чином, є механізм щодо виконання судових рішень про відшкодування шкоди з Державного бюджету України, яка заподіяна фізичній чи юридичні особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, й зазначений в рішенні апеляційного суду Одеської області порядок утруднює його виконання.

Суб'єктом відповідальності у такому випадку залишається держава, тому немає підстав вважати, що запропонований заявником порядок виконання рішення апеляційного суду не може свідчить про зміну змісту резолютивної частини судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що є законні підстави для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Тому питання було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і постановлення нової ухвали з цього питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 2, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області задовольнити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2014 року скасувати й постановити нову ухвалу.

Заяву Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення задовольнити.

Встановити порядок виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Прокуратури Одеської області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій працівників прокуратури, за яким

стягнути з Державного бюджету України за рахунок коштів, передбачених для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно

прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, за бюджетною програмою КПКВ 3504030 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан

Р.Д. Громік