Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1523/15-ц
Провадження № 2/376/763/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2015 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Коваленка О.М.,

при секретарі Шумак Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що 24 березня 1994 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Щорса № 4 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області.

03 квітня 1993 року батько позивачки склав заповіт на належне йому майно на імя своїх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивачки.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, ОСОБА_6 спадщину після смерті бать не приймав.

В силу ч. 2 ст. 553 ЦК України 1963 рокуспадкоємці вважаються такими, що не прийняли спадщину. Позивачка спадщину після смерті батька не оформила, оскільки знала, що законодавством строки для оформлення спадщини не встановлені.

Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачка не отримала, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Щорса № 4 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 березня 1994 року.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує (а.с. 23).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 22).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 24 березня 1994 року помер батько позивачки, ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-ОК № 327273 (а.с.5).

За життя ОСОБА_3 був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Щорса № 4 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області, про що свідчить копія довідки ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області № 325 від 08 серпня 2013 року та копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9-13).

Позивачка оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні.

Позивачка після одруження змінила прізвище з Крушеницької на ОСОБА_1 (а.с.14).

За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 553 ЦКУкраїни 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Судом встановлено, що спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли, про що свідчить копії свідоцтва про смерть.

Спадкоємець ОСОБА_6 спадщину після смерті бать не приймав та не вчиняв дії передбачені ст. 549 ЦКУкраїни 1963 року, а саме визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачка після смерті батька прийняла спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, про що свідчить лист Державного нотаріуса № 235/01-16 від 07.02.2015 року (а.с.8) отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачка не має можливості.

Керуючись ст. 10,60,212-215,218 ЦПК України,

ст. 524,,549,553 ЦК України 1963 року, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Щорса № 4 в с. Малі Лисовці, Сквирського району, Київської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 24 березня 1994 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_7