Ухвала

іменем україни

08 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк», приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» (далі - ПАТ «ВіЕсБанк»), приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на неправомірність нотаріальної дії через порушення вимог закону при її вчиненні, а саме сума заборгованості не є безспірною.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис вчинений 01 серпня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що виконавчий напис вчинено у відповідності до вимог закону.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та вирішувати питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду таким вимогам закону не відповідає.

Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідно до ч. 1 п. 284 цієї Інструкції нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (ч. 2 п. 284 Інструкції).

За правилами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_414/ed_2015_03_05/pravo1/T342500.html?pravo=1> для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_417/ed_2015_03_05/pravo1/T342500.html?pravo=1> нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_11_26/pravo1/KP991172.html?pravo=1> для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Судом установлено, що 04 липня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕсБанк» укладено кредитний договір № KF 50593, за умовами якого позивач отримав кредит в розмірі 21 524 доларів США, строком до 03 липня 2015 року.

У забезпечення належного виконання вказаного договору, того ж дня між сторонами було укладено договір застави, згідно якого ОСОБА_1 передав у заставу банку автомобіль марки SSANG YONG, модель Kyrоn, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Листом № 10-2/10786 від 26 травня 2014 року відповідача повідомлено про наявність заборгованості за договором кредиту в розмірі 664, 79 доларів США.

01 серпня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на транспортний засіб SSANG YONG, модель Kyrоn, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, у рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед банком у розмірі 4 607 доларів США, що еквівалентно 55 735 грн 03 коп.

Ураховуючи вищевикладене та те, що позивач заперечує наявність кредитної заборгованості у розмірі 4 607 доларів США, зазначаючи про неправомірне її нарахування, суд першої інстанції дійшов вірного й обґрунтованого висновку, що вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову й визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував норми матеріального права, що їх регулюють, надав оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Суд апеляційної інстанції вищевказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено відповідно до вимог закону.

Безпідставно скасувавши законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, апеляційний суд припустився помилки в застосуванні процесуального та матеріального закону.

Крім того, суд апеляційної інстанції не врахував, що на момент укладення кредитного договору (04 липня 2008 року) у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_142/ed_2014_10_30/pravo1/T031255.html?pravo=1> не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З наведеного убачається, що рішення апеляційного суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України суд касаційної інстанції, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно з законом, скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 25 лютого 2015 року скасувати.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко