Справа № 645/1082/15-ц
Провадження № 2/645/1852/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ульяніч І.В.,

при секретарі - Тереховській І.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, який в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 13 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», в особі Луганського відділення ПАТ «Дельта Банк», був укладений договір банківського вкладу (депозиту) на суму 100 000,00 грн. Після закінчення строку вкладу вклад переоформлявся на новий строк з укладанням нових договорів з аналогічними умовами. 02.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» з проханням повернути вклад та проценти з метою використання коштів на найм житла для родини та придбання необхідних речей. Однак працівники банку запевнили, що зняти грошові кошти на даний момент і у найближчий строк неможливо, у звязку з збоєм програмного забезпечення. Також працівники банку наполегливо пропонували ОСОБА_1 переоформити вклад. Внаслідок наполегливих переконань працівників банку 02.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», в особі Харківського відділення № 5 був переоформлений депозит шляхом укладення нового договору банківського вкладу (депозиту) на суму 100 000,00 грн. Разом з депозитним рахунком був відкритий поточний рахунок № 1082 на імя вкладника для зарахування сум нарахованих процентів за вкладом з правом використання електронних платіжних засобів. Згідно п. 1.2 договору сума вкладу складає 100 000,00 грн. З 02.10.2014 року позивачка неодноразово зверталась до Харківського відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» з проханням видати кошти або перерахувати на її рахунок, відкритий і іншій банківській установі, однак на всі законні вимоги вкладника працівники банку відмовляли, кожного разу вигадуючи нові відмовки. Вважає, що такі дії ПАТ ОСОБА_2 порушують її права, та банком проігноровані їх зобовязання визначені законом. У звязку з чим просить стягнути з відповідача суму вкладу, відсотки та моральну шкоду, всього в сумі 131 639,04 грн., із яких сума вкладу із відсотками в розмір 106078,08 грн., інфляційні збитки 11821,23 грн., 3% річних 739,73 грн., сума моральної шкоди 5000 грн. та судові витрати на оплату правової допомоги 8000 грн..

Позивач та представник позивача до судового засідання не зявились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, представник позивача надав заяву з проханням слухати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали пояснення по позову, згідно яких просили відмовити у задоволені позову.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13.11.2013 року між сторонами укладено договір № 008-12500-131113 банківського вкладу. Відповідно до п. 1.2 сума вкладу складає 100 000,00 грн. За користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку, банк сплачує клієнту проценти згідно з умовами Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ ОСОБА_2, затверджених ОСОБА_3 Директорів Банку від 20.03.2013 року протокол № 14, в розмірі 20,25% (п. 1.4., а.с.8).

Крім того, 13.11.2013 року між сторонами було укладено договір № 007-12500-131113 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів (а.с.11).

02.09.2014 року, між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 003-20523-011014 від 02.09.2014 року, строк дії якого зазначений до 02.10.2014 року (а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, згідно позову та письмових пояснень відповідача, що зазначений договір було продовжено та термін дії його закінчився 02.12.2014 року.

Згідно п. 1.9 Договору зазначено, що нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку розміщення, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 1082, відкритий в установі банку.

З наданих позивачкою виписок за операціями по картковому рахунку за період з 01.12.2014 року по 31.12.2014 року, вбачається, що на картковий рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 101555, 40 грн., тобто гроші були повернуті позивачу відповідно до п. 1.9 договору. (а.с.17). Доказів того, що позивач зверталась, як вона зазначила в позові, до банку, а їй було відмовлено у видачі зазначених коштів, або неможливості використати гроші з карткового рахунку, позивачем не було надано.

Згідно ч. 1ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного Кодексу України).

Частиною 1 статті 1058 Цивільного Кодексу України, передбачено, що за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно дост.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплати вкладнику відповідно до законодавства та умов договору.

Крім того, відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Згідно рішення виконавчої дирекції ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року діє тимчасова адміністрація.

Спеціальним законом, що регулює виведення неплатоспроможних банків з ринку, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у п. п. 6, 16 ст. 2 якого дані такі визначення: ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується ОСОБА_4 стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. п. 1-3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в ПАТ »Дельта банк» тимчасової адміністрації вимоги позивача , який є вкладником банку , про стягнення суми банківського вкладу, процентів не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм Закону .

За змістом ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти , одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку , спрямовуються уповноваженою особою ОСОБА_4 на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 4- вимоги вкладників - фізичних осіб у частині , що перевищує суму , виплачену ОСОБА_4 ; 7-інші вимоги , крім вимог за субординованим боргом.

За таких обставин , суд приходить до висновку , що , з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» , позивач , як вкладник(кредитор) , може вимагати задоволення своїх майнових вимог в межах процедури ліквідації банку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в грудні 2014 року на картковий рахунок позивача були перераховані кошти в розмірі 101555, 40 грн., докази щодо неможливості їх використання суду надані не були, а під час розгляду справи судом 15.07.2015 року позивачу ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб була виплачена сума вкладу із відсотками в розмірі 103397,52 грн., що підтверджується випискою по рахунку.

Щодо стягнення моральної шкоди, то враховуючи, що договором банківського вкладу не передбачено такої відповідальності банку, то суд не знаходить підстав для задоволення в цієї частині позовних вимог.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення коштів за надання правової допомоги, які відносяться до судових витрат згідно ст.. 79 ЦПК України, а згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати, стягуються стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 211-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або якщо рішення було ухвалене за відсутності осіб, що приймають участь у справі, протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя І.В. Ульяніч