Справа № 362/79/15-ц
Провадження № 2/362/636/15
У Х В А Л А

15.01.2015 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Медведєв К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У відповідності до ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Як вбачається до додатків позовної заяви, позивачами надано лише один платіжний документ квитанцію.

Як вбачається зі змісту позовної заяви вона подана від двох позивачів, позивач ОСОБА_1 заявляє чотири самостійні вимоги майнового характеру, а позивач ОСОБА_2 заявляє дві самостійні вимоги майнового характеру, таким чином позивачі повинні сплатити окремо за кожною вимогою судовий збір або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Таким чином, в порушення вимог ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» позивачами судовій збір не сплачено пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містить ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України якщо визначена вартість позивачем ціни позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, оскільки вартість ціни позову, яка зазначена позивачами на погляд суду вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного мана, суд пропонує позивачам визначити дійсну ціну позову самостійно, якщо позивачами не буде надано доказів дійсної вартості майна, то суд сам визначить ціну позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач посилається на вимоги, які розглядаються в порядку ЦПК України та КАС України.

Так, вимога, заявлена під № 1-4 повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, а вимога під № 5 повинна розглядатися в порядку КАС України.

Таким чином, суддя враховуючи, що вимога №5 позовної заяви заявлена до суб'єкта владних повноважень, повинна розглядатися в адміністративному судочинстві і відповідно до норм ст.ст. 15, 16 ЦПК України не може бути поєднана в одному провадженні з вимогами про захист цивільних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом пяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя