КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1150/15-ц
Провадження №2-о/319/32/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Костенко А.В.,

з участю заявника ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявників адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області, про встановлення факту сумісного проживання із сином та перебування на його утриманні до моменту смерті, -

в с т а н о в и в :

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 04 серпня 2015 року звернулась ОСОБА_1 (далі заявник 1) в порядку окремого провадження із заявою, у якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: встановити факт сумісного проживання до часу смерті 08.02.2015 року ОСОБА_4 разом з матірю ОСОБА_1 за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевськго району Запорізької області по вул. Ключова,52 та встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_4 його матері ОСОБА_1, як непрацездатної особи, на момент смерті сина 08.02.2015 року.

Крім того, до Куйбишевського районного суду Запорізької області 04 серпня 2015 року звернувся ОСОБА_2 (далі заявник 2) в порядку окремого провадження із заявою з аналогічними вимогами.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2015 року зазначені справи обєднані в одне провадження.

Заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що їх син ОСОБА_4 з 18 листопада став на облік УПСЗН Куйбишевської РДА Запорізької області як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території в Запорізькій області із міста Єнакієве Донецької області та фактично проживав разом із заявниками в їх будинку за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52. Син отримував пенсію в Куйбишевському відділенні АТ «Ощадбанк», яку витрачав на утримання заявників (продукти харчування, ліки, паливні матеріали), які є непрацездатними, чим фактично був їх годувальником. 08 лютого 2015 року ОСОБА_4 помер у м. Єнакієве. Встановлення юридичного факту заявникам необхідно для призначення пенсії, у звязку з втратою годувальника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою заяву підтримали, пояснила суду, що їх син - ОСОБА_4 помер. За життя син допомагав їм останні 30 років: купував вугілля, лікарські засоби, продукти харчування. У звязку з проведення антитерористичної операції син переїхав проживати до них в смт. Куйбишеве, де проживав в будинку заявників з листопада 2014 року по лютий 2015 року. Отриманої пенсії заявникам не вистачає на життя, на лікування, а тому заявники просять встановити факти спільного проживання та знаходження заявників на утриманні сина.

Представник заявників адвокат ОСОБА_3 підтримав позицію своїх довірителів, суду надав пояснення, відповідно до яких, ОСОБА_4 постійно надавав матеріальну допомогу батькам, яка для них була основним та постійним доходом, а після того як переїхав до будинку батьків і став з ними спільно проживати матір та батько були на його повному утриманні. На його думку, є підстави вважати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як непрацездатні особи перебували на утриманні їх сина, а тому просить заяву про встановлення юридичних фактів задовольнити повністю.

Заінтересовані особи - Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Управління Пенсійного фонду України в Куйбишевському районі Запорізької області всудове засідання представників не направили, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи можливо провести за відсутності представників заінтересованих осіб, що узгоджується з положеннями статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до матеріалів справи, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є заявники, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер 08 лютого 2015 року у місті Єнакієве Донецької області (а.с.9).

За життя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 31 серпня 2011 року по 28.02.2015 рік та отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії становив 1841,02 гривень, що підтверджується Довідкою №1803 від 14.09.2015 року та довідкою №1024 від 05.06.2015 року (а.с.16).

18 листопада 2014 року ОСОБА_4 став на облік як особа, яка перемістилася з тимчасово окупованої території із міста Єнакієве Донецької області до смт. Куйбишеве Запорізькій області по вул. Ключова,52 за місцем проживання батьків, що підтверджено довідкою УПСЗН Куйбишевської РДА Запорізької області від 26.11.2014 року № та довідкою Куйбишевської селищної ради від 24.06.2015 року №2827 (а.с.10,12).

Факт проживання ОСОБА_4 з 18 листопада 2014 року за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52 спільно з батьками також підтверджено актом про фактичне проживання громадянина та склад його сімї від 25 листопада 2014 року №91, складений комісією Виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (а.с.11) та показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що з листопада 2014 року по лютий 2015 року постійно бачили ОСОБА_4 в смт. Куйбишеве, який проживав у будинку батьків.

Одночасно судом встановлено, що ОСОБА_4 окрім батьків, мав і свою родину, яка складалась з дружини ОСОБА_7, яка залишилась проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина, який проживає на території Російської Федерації. Сам ОСОБА_4 хворів на туберкульоз, від якого тривалий час лікувався.

ОСОБА_4 помер 08 лютого 2015 року у місті Єнакієве Донецької області, куди виїхав з місця свого проживання в смт. Куйбишеве 03 лютого 2015 року, що підтверджено заявниками під час розгляду справи та письмовими поясненнями дружини померлого.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 в смт. Куйбишево до часу смерті суперечить матеріалам справи та поясненнями самих заявників.

Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено факт сумісного проживання ОСОБА_4 разом з батьками за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова,52 з 18 листопада 2014 року по 03 лютого 2015 року.

Суд, вислухав заявників, їх представника, вивчив матеріали справи, вважає, що факт сумісного проживання знайшов своє підтвердження усіма доказами, які досліджені в суді. Тобто не виникає ніяких сумнівів у тому, що цей факт потребує юридичного встановлення судом.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимог в частині встановлення факту знаходження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на утриманні сина - ОСОБА_4, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Непрацездатними членами сімї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є інвалідами.

Відповідно до ст.3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Суд приходить до висновку, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_4 до 18 листопада 2014 року не було членами однієї сімї, оскільки проживали окремо, не були повязані спільним побутом, взаємними правами та обовязками.

Отримання заявниками матеріальної допомоги від сина протягом тривалого часу, що в судовому засіданні підтверджено показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є виконання останнім свого обовязку щодо утримувати батьків, відповідно до ст.202 СК України та свідчить про надання допомоги своїм батькам, які не складали одну сімю, оскільки ОСОБА_4 проживав зі своєю родиною (дружиною та сином) в м. Єнакієве Донецької області.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Починаючи з 18 листопада 2014 року заявники почали спільно проживати з сином, були повязані спільним побутом, взаємними правами та обовязками, а тому складали одну сімю, в якої прожили протягом близько 2,5 місяців.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд встановлює факти, що мають юридичне значення, а саме перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення, зокрема, для призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Спільне проживання заявників зі своїм сином суд не може розцінювати як знаходження їх на повному утриманні ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали самостійний дохід (отримували пенсії), що підтверджено відповідними довідками.

Спільний дохід заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складав 2367,47 гривень (1177,74 гривень +1189,73 гривень), що перевищував пенсію сина ОСОБА_4 в сумі 1841,02 гривень.

Інших доходів померлий не мав, протилежних доказів суду не надано.

Перевищення розміру доходу окремо кожного із заявників над доходами сина, їх спільне проживання протягом нетривалого часу (близько 2,5 місяців), наявність хвороб заявників, не є доказом того, що доходи сина, який хворів на туберкульоз, лікування якого потребує затрат, були основним та постійним джерелом існування заявників. До того ж ОСОБА_4 мав свою родину (дружину і сина), про яку теж мав піклуватись.

Крім того, як пояснили суду заявники, вони окрім сина, мають ще доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка теж надавала їм незначну допомогу.

Ніяких інших доказів того, що померлий ОСОБА_4 надавав батькам допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування заявниками суду не надано.

Суд вважає, що заявниками не надано доказів на підтвердження факту знаходження їх на утриманні сина, який помер 08 лютого 2015 року. Пенсійний вік заявників підтверджує лише право на таке утримання, але не підтверджує самого факту знаходження на утриманні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заявників в частині встановлення факту знаходження на утриманні сина задоволенню не підлягають, у зв'язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст.3,202 СК України, ст.ст.30-31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.ст. 10,11,60,210-212,256,259 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_4 разом з батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: смт. Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області по вул. Ключова, 52 з 18 листопада 2014 року до 03 лютого 2015 року.

У встановленні факту перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як непрацездатних осіб на утриманні сина - ОСОБА_4 на момент його смерті, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.С.Солодовніков