Дата документу 25.05.2015
Провадження № 8/334/8/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2014р., яким відмовлено у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за основним місцем роботи.Рішення суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2014р., ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014р. судові рішення суду першої і апеляційної інстанції залишені без змін.

Доказом, підтверджуючим наявність нововиявлених обставин, заявник вказує рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/393/14-ц від 08.12.2014р., яке рішенням апеляційного суду Запорізької області від 04.03.2015р. змінене в частині визначення розміру суми пені, що підлягає стягненню, в решті залишене без змін.

Цими судовими рішеннями встановлені наступні обставини, які не були і не могли бути відомі позивачу, а відповідно і суду, в момент прийняття рішення, а саме: відповідач повідомлявся належним чином державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ОСОБА_3 шляхом надіслання на адресу ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №30093737 та розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 05.12.2011р. на суму 7474,40 грн., які він отримував, та не оскаржував у встановленому законом порядку, і достовірно знав з січня 2012 року про суму боргу зі сплати аліментів за основним місцем роботи та строку погашення заборгованості.

Ці обставини мають значення для правильного вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за основним місцем роботи, оскільки спростовують встановлені судом підстави для відмови у позові.

В судовому засіданні ОСОБА_1, її представник, підтримали доводи заяви, просили її задовольнити з наведених вище підстав.

ОСОБА_2 заперечуючи проти задоволення заяви ОСОБА_1, вказує, що ті обставини, на які вказує заявниця, не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, і вони не мають істотного значення для розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду, а також матеріали цивільної справи №334/393/14-ц, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду у звязку нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в обєктивній дійсності на момент ухвалення рішення. Обставина, яка виникла пізніше, є такою, що не могла бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду.

В п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами наголошується, що судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2014р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за основним місцем роботи.

Це рішення суду залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.08.2014р., ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.10.2014р. зазначені судові рішення залишені без змін.

Як вбачається з рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2014р., про перегляд якого заявлено позивачем, судом було встановлено, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя № 2-1384/11 від 20.07.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Рішення набрало законної сили 23.08.2011 року.

30.11.2011р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 30093732 і того ж дня виконавчий лист був направлений за основним місцем роботи ОСОБА_2 - ДП Запорізький експертно-технічний центр держгірпромнагляду України.

Розмір заборгованості, який виник на час відкриття виконавчого провадження, погашався за рахунок заробітної плати відповідача, за місцем його роботи у максимально допустимому розмірі - 50% заробітної плати.

Відповідно до розрахунку складеного державним виконавцем станом на 01.09.2013р. за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 980,44 грн.

Ця заборгованість за відповідачем виникла у результаті помилки бухгалтера при стягненні аліментів з його заробітної плати, оскільки у грудні 2011 року бухгалтерією підприємства було помилково утримано 25% аліментів замість 50%.

Вказана заборгованість зразу після направлення вимоги державним виконавцем на місце роботи відповідача погашена у вересні 2013 року з вирахуванням її з заробітної плати. Фактично на час звернення до суду з позовом заборгованість була відсутня. Доказів про те, що про вказану останню заборгованість, яка виникла не з вини відповідача, він знав, чи повідомлявся не надано.

В ухвалі апеляційного суду від 05.08.2014р. зазначено, що суд першої інстанції вірно встановив відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по аліментам у вказані позивачем періоди, встановив всі факти, необхідні для вирішення спору, при ухвалені рішення дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлених обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права.

З цими висновками погодився Вищий спеціалізований суд України, залишивши ухвалою від 15.10.2014р. зазначені судові рішення без змін.

Як на нововиявлені обставини, що встановлені судовим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/393/14-ц від 08.12.2014р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за додатковим місцем роботи, заявник посилається на викладені у вказаному рішенні пояснення державного виконавця, що не є фактами, встановленими судом, а також на висновки суду, що відповідач був обізнаний про виконавче провадження з грудня 2011 року, отримував дохід по роботам за сумісництвом і в п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2011р. державний виконавець встановив строк добровільного виконання сплати заборгованості аліментів негайно і що суд вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2011р. ВП №30093737 та розрахунок заборгованості боржника по аліментам на 05.12.2011р. та від 20.10.2013р. винесені державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ОСОБА_3 у встановлений чинним законодавством порядком, боржником не оскаржені.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Зроблені на підставі дослідження та оцінки наданих сторонами доказів висновки суду у справі про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за додатковим місцем роботи про те, що відповідач був обізнаний про виконавче провадження з грудня 2011 року, про зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження негайно добровільно сплати заборгованість по аліментам, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.11.2011р. та розрахунок заборгованості боржника по аліментам на 05.12.2011р. та від 20.10.2013р. винесені державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ОСОБА_3 у встановлений чинним законодавством порядком, боржником не оскаржені, на думку суду не є істотними обставинами, оскільки не можуть спростувати факти, покладені в основу судового рішенняу справі про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за основним місцем роботи, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказані обставини були відомі особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Фактично, доводи заявника зводяться до того, що зміст судового рішення був би іншим, якби ці обставини були встановлені судом при розгляді справи.

Згідно розяснень п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце судового розгляду, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини 4 ст. 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом заслуховувалися пояснення державного виконавця, досліджувалися матеріали виконавчого провадження, в тому числі постанова про відкриття виконавчого провадження, та інші докази, надані сторонами у справі, оцінивши які суд ухвалив у справі рішення, законність та обґрунтованість якого підтверджена судовими рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції.

З рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/393/14-ц від 08.12.2014р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за додатковим місцем роботи вбачається, що в цій справі не було встановлено обставин, які відповідають визначеному процесуальним законом поняттю нововиявлених обставин відносно рішення суду, про перегляд якого в звязку з нововиявленими обставинами ставить питання заявник.

З урахуванням викладеного, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 361, 363 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2014р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за основним місцем роботи відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається потягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.