Справа № 304/1410/15-ц
Провадження № 2/304/521/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Шешені М. О.,

при секретарі - Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області визнання особи такою, шо втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 та Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, шо втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинку №40 по вул. Визволення у с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області. В даному будинку є зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, що вбачається з будинкової книги для прописки громадян. Однак ОСОБА_2 у вищевказаному будинку фактично не проживає понад п'ятнадцять років, оскільки виїхав до Львівської області, де й згодом одружився, а на даний час фактично перебуває на заробітках за кордоном, а тому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядженням своїм майном шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №40 по вул.Визволення у с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області та зобовязати Перечинський РС ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 не зявилася, однак до початку такого подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, з позовними вимогами ознайомлена.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється власником будинку №40 розташованого в с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 15 жовтня 2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Перечинської районної ради 02 листопада 2007 року.

Також встановлено, що у зазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який з 2007 року не зявлявся та не проживає у ньому, про що свідчить довідка №1720/0216 від 28 жовтня 2015 року, видана виконкомом Туря-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які, зокрема, означають можливість належним чином використовувати річ для своїх потреб за її призначенням.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Як розяснено в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року Про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Разом з цим, згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, з урахуванням того, що відповідач уже з 2007 року у будинку №40 по вул. Визволення в с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області не проживає та того, що позивачка ОСОБА_5 не може належним чином користуватися своєю власністю, тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, шо вратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у порядку, що відповідає положенням ст.88 ч.1 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ч.1 ЦК України, ст.ст.11, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Перечинського РС ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №40 по вул.Визволення в с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області.

Зобовязати Перечинський районний сектор РС ГУ ДМС України в Закарпатській області зняти з реєстраційного обліку приміщенням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із будинку, що знаходиться за адресою: вул.Визволення, №40, с.Т.Ремета Перечинського району Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487(чотириста вісімдесят сім) грн.20коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_6