Справа № 444/2950/13 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/1978/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді: Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Куцика І.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагентства у Жовківському районі, ОСОБА_4, Відділу ДВС Жовківського РУЮ Львівської області, Приватного підприємства «Нива ВШ» в особі філії МПП «Нива ВШ», ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсними прилюдних торгів від 11.03.2012 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки та незавершеного будівництва із незаконного чужого володіння, визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, просить таке скасувати.

Як видно з матеріалів справи, у вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсними прилюдні торги та протокол про проведення прилюдних торгів щодо реалізації земельної ділянки та незавершеного будівництва, розташованого на ній, визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 11 березня 2012 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, витребувати земельну ділянку та незавершений будівництвом будинок на ній із незаконного чужого володіння, визнати право власності. На обґрунтування позову посилається на те, що вона 1 травня 2009 року придбала у ОСОБА_4 земельну ділянку, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 1 травня 2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Книш Г.М. і зареєстрованим в реєстрі за № 1139. Також, 1 травня 2009 року вона придбала у ОСОБА_4 незавершений житловий будинок, готовність якого складає 10 %, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального Г.М. Книш Г.М. та зареєстрованим в реєстрі за №1136. 9 грудня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 1 травня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотарільного округу Дитюк Г.М., згідно з умовами якого пункт 8 договору купівлі- продажу земельної ділянки викладено в наступній редакції: «Право власності покупця згідно ст. 126 ЗК України посвідчуватиметься цим зговором, додатком до якого є державний акт про право власності на земельну ділянку, реквізити якого зазначено в п. 1 цього договору, з відмітками про відчуження земельної ділянки, вчиненими в порядку, встановленому чинним законодавством, нотаріусом та органом, що здійснює державну реєстрацію земельної ділянки (а у випадку його заміни покупцем - новий державний акт на право власності на земельну ділянку)». Нею були виконані всі вимоги законодавства, які регулюють набуття права власності. Зокрема, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дитюк Г.М. зробила відмітку на державному акті на право власності на земельну ділянку від 11 вересня 2008 року, серії ЯА № 736414 про перехід права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_2, та Управління Держкомзему у Жовківському районі Львівської області 11 грудня 2011 року внесено до поземельної книги відповідні записи про нового власника за реєстровим №02. Усі правовстановлюючі документи на земельну ділянку оформлені належним чином.

З метою реєстрації свого права власності на незавершене будівництво на спірній земельній ділянці, вона звернулася до Реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, проте їй було відмовлено у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), оскільки державний реєстратор Шубеляк І.Я. встановив, що заявлене право вже зареєстроване. Зазначену відмову було оформлено рішенням про відмову у задоволенні заяви від 3 липня 2013 року №3619137.

Вподальшому їй стало відомо, що у 2012 році з прилюдних торгів, була продана земельна ділянка ОСОБА_5 , на підставі чого 11 вересня 2012 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. видав свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. Спірна земельна ділянка була продана з прилюдних торгів, 27 березня 2013 року ОСОБА_5 продав земельну ділянку ОСОБА_6

Однак, незважаючи на те, що спірну земельну ділянку та незавершене будівництво вона придбала ще у 2009 році, всі документи оформлені належним чином, її майно реалізовують, порушують її право власності на таке, внаслідок чого позбавлена права розпоряджатися цим майном.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2014 року, яким у задоволенні позову відмовлено, скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Прилюдні торги з реалізації конфіскованого нерухомого майна, проведені 29 серпня 2012 року, що оформлені протоколом № 1412047 -1, визнано недійсними. Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане 11 вересня 2012 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р.Т. за реєстровим №1760, скасовано. Витребувано земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та об'єкт незавершенного будівництва, готовністю 10 %, що розташований за адресою АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 . У решті вимог відмовлено.

Згідно з ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційні скарги ОСОБА_6 та приватного підприємства «Нива-В.Ш.» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

Зокрема, суд касаційної інстанції зазначив про те, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на спірні об'єкти нерухомості. У матеріалах справи міститься рішення від 3 липня 2013 року № 3619137 про відмову у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), яку подано ОСОБА_2, оскільки зазначене право власності вже зареєстровано.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом при ухваленні рішення не були досліджені та належним чином оцінені всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Позивач згідно договорів купівлі продажу від 01.05.2009 року, набула у власність спірну земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва. Згодом, у 2012 р. дізналася, що спірна земельна ділянка та об'єкт незавершеного будівництва продані з прилюдних торгів ОСОБА_5 в порядку виконання вироку суду щодо конфіскації майна попередньої власниці ОСОБА_11, у якої вона такі придбала. ОСОБА_5 вказані об'єкти продав ОСОБА_12 Порушено її права власника на майно.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта - ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідачів - ОСОБА_4 - ОСОБА_13, ПП «Нива-ВШ» - Гриба А.І., відділу ДВС Жовківського РУЮ Львівської обл. - Березяка В.Р., ОСОБА_6 - ОСОБА_16, у відсутності інших осіб, які належним чином повідомлялись про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що оскаржувані прилюдні торги відбулися з порушенням норм законодавства. Спеціалізованою організацією, якою були проведені торги, жодних порушень допущено не було. Дії державного виконавця при проведенні виконавчих дій, зокрема і з організації проведення спірних прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки такий зроблено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2011 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка скерована сторонам та в органи, які здійснюють реєстрацію прав власності на майно. 06.09.2011 року згадане обтяження зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Зазначені дії державної виконавчої служби здійснені на виконання виконавчого листа, виданого Залізничним районним судом м. Львова № 1-47/2010 від 17.10.2010 року за результатом розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 307 ч. З КК України, де суд присудив конфіскувати в дохід держави все особисте майно засудженої ОСОБА_17.

В порядку виконання зазначеного виконавчого листа відділом ДВС Жовкіського РУЮ Л/о 15.02.2012 року з спеціалізованою організацією приватного підприємства «НИВА - В. Ш.» укладено договір про надання послуг з реалізації конфіскованого майна.

Як видно з Витягів про реєстрацію в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06.09.2011 року усе нерухоме майно власника ОСОБА_4 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна /а.с.178-180, т.1/.

Матеріали справи не містять доказів того, що зазначені вище дії державного виконавця чи винесені ним процесуальні документи оскаржувались та вносились зміни щодо існуючого обтяження належного майна ОСОБА_4, а отже, заборона відчуження належного такій майна продовжувала діяти і на час укладення 9 грудня 2011 року договору про внесення змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 1 травня 2009 року.

Як видно з позовної заяви позивачки , така, оспорюючи прилюдні торги, посилалась на те, що останні відбулись із порушенням норм Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затв. Наказом МЮУ №68/5 від 27.10.1999 року, однак жодних підстав недійсності таких не зазначала.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що спеціалізованою організацією з проведення торгів жодних порушень допущено не було, а дії державного виконавця при проведенні виконавчих дій, зокрема, і з організації проведення спірних прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження.

Посилання апелянта на належність реєстрації прав власності за позивачем ОСОБА_2 на спірні об`єкти на увагу не заслуговують.

Так, відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно зі ст.210 ЦК України, правочин вважається вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як видно з матеріалів справи, договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між продавцем ОСОБА_4 та покупцем (позивачем) ОСОБА_2, у визначеному законом порядку та у строки, вказані у самому договорі, зареєстрованим не був. Відсутня державна реєстрація і договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного житлового будинку між цими ж сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.132 ЗК України, яка діяла на час укладення договору про внесення змін у вищезазначений договір, угоди про перхід права власності на земельні ділянки підлягають нотаріальному посвідченню та державій реєстрації.

Як вбачається з договору про внесення змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 1 травня 2009 року, укладеного 9 грудня 2011 року між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотарільного округу Дитюк Г.М., згідно з умовами такого, пункт 8 договору купівлі-продажу земельної ділянки викладено в наступній редакції: «Право власності покупця згідно ст. 126 ЗК України посвідчуватиметься цим договором, додатком до якого є державний акт про право власності на земельну ділянку, реквізити якого зазначено в п. 1 цього договору, з відмітками про відчуження земельної ділянки, вчиненими в порядку, встановленому чинним законодавством, нотаріусом та органом, що здійснює державну реєстрацію земельної ділянки (а у випадку його заміни покупцем - новий державний акт на право власності на земельну ділянку)».

Відповідно до ч.1 ст.202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Згідно з ч.2 ст.202 цього Кодексу, державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок, б) поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Як вбачається з відмітки на державному акті про право власності на земельну ділянку, виданого ОСОБА_4 /а.с.10, т.1/, нотаріусом зроблено відмітку про відчуження земельної ділянки 09.12.2011 р., наявна і відмітка реєстрації в поземельній книзі, однак жодних відомостей та відміток щодо державної реєстрації державного акту за наявних внесених змін про нового власника та з дотриманням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеження» із змінами і доповненнями, внесеними ЗУ від 5 березня 2009 р.№ 1066-VI, матеріали справи не містять, не подані такі і до суду апеляційної інстанції. Відтак, не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо здійснення належної державної реєстрації прав власності на земельну ділянку.

Таким чином, дослідивши усі обставини справи та докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання публічних торгів недійсними, так і інших похідних вимог про визнання недійсним протоколу про проведення прилюдних торгів щодо реалізації земельної ділянки та незавершеного будівництва, розташованого на ній, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 11 березня 2012 року, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки та незавершеного будівництвом будинок на ній із незаконного чужого володіння, визнання права власності на зазначені об`єкти.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення районного суду ухвалено на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтвердженими тими доказами, які були представлені сторонами і дослідженими та перевіреними у судовому засіданні, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1ст.308, ст.ст.313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в двадцятиденний строк з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца А.В.