Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Косигіна Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 25718 грн.10 коп. сплаченої їй тимчасової допомоги на дитину за період з 01.02.2009 року по 31.05.2013 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачка є матір'ю двох неповнолітніх дітей, на яких за рішенням суду ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти. У зв'язку з тим, що батько дітей ухилявся від сплати аліментів, на підставі заяв ОСОБА_1 від 25.02.2009 року, 31.03.2010 року, 10.09.2010 року, 14.03.2011 року, 26.10.2011 року, 19.04.2012 року, 15.10.2012 року, 05.04.2013 року, їй була призначена та виплачувалася тимчасова державна допомога на дітей. На підставі листа Богунського ВДВС Житомирського МУЮ виплату допомоги припинено з 01.06.2013 року у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 почав сплачувати аліменти.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.09.2014 року відмовлено у задоволенні позову УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомирапро стягнення з ОСОБА_2 вищевказаних коштів. За таких обставин, позивач вважає, що отриману допомогу в сумі 25718 грн.10 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_1, на підставі п.п. 12, 14 постанови КМ України № 189 від 22.02.2006 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 На підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира батько зобов'язаний платити аліменти на утримання дітей, які проживають разом з матір'ю (виконавчий лист №2-1136/06).

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою КМ України № 189 від 22.02.2006 року затверджено Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме (надалі Порядок), згідно положень п.п. 2, 5 якого у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів, призначається тимчасова допомога, яка виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяв ОСОБА_1 від 25.02.2009 року, 31.03.2010 року, 10.09.2010 року, 14.03.2011 року, 26.10.2011 року, 19.04.2012 року, 15.10.2012 року, 05.04.2013 року, їй була призначена та виплачувалася тимчасова державна допомога на дітей тому, що ОСОБА_2 не платив аліменти.

На підставі листа Богунського ВДВС Житомирського МУЮ №22348/6 від 04.06.2013 року виплату вищевказаної допомоги припинено з 01.06.2013 року, оскільки батько почав сплачувати аліменти на дітей (розпорядження від 18.06.2013 року). Всього за період з 01.02.2009 року по 31.05.2013 року відповідачка отримала 25718 грн.10 коп. тимчасової державної допомоги.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.09.2014 року відмовлено у задоволенні позову УПСЗН Корольовської районної ради м. Житомира про стягнення з ОСОБА_2 25718 грн.10 коп. При цьому, суд виходив з того, що постановою № 189 від 22.02.2006 року не передбачено стягнення отриманих коштів з платника аліментів, який допомогу не отримував.

Відповідно до п. 10 Порядку виплата тимчасової допомоги припиняється у разі встановлення місця проживання (перебування) особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду; виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину тощо. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин.

Згідно п.12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги.

При цьому, ч. 10 ст. 181 СК України передбачено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню до Державного бюджету України у судовому порядку саме з платника аліментів.

Оскільки рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 не виконувалося у зв'язку з ухиленням платника аліментів від їх сплати, відповідачка на законних підставах отримувала тимчасову державну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей. Виплату вказаної допомоги припинено з 01.06.2013 року, так як боржник почав отримувати пенсію, з якої можливо стягувати аліменти та заборгованість в сумі 27044 грн. 74 коп.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч. 10 ст. 181 СК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку по безпідставність заявленого позову, а тому правильно відмовив у його задоволенні. Слід зазначити, що наявність постанови суду про відмову у стягненні коштів з платника аліментів, не є підставою для їх стягнення з ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира відхилити, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді