Справа № 308/7436/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді Бедьо В.І.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його наступним.

13.12.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКбуло укладено кредитний договір №МRL6GА00000016, відповідно до якого ОСОБА_5 зобов'язався надати позивачу на споживчі цілі кошти в сумі 20000 дол. США у вигляді неповоротної кредитної лінії з кінцевим терміном погашення 12.12.2017 року, а Позичальник сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 0,92% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним ОСОБА_5 №МRL6GА00000016 від 13.12.2007 року між позивачем та Банком був укладений Договір іпотеки на нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Шишкіна, буд.51, у якому ОСОБА_4Й проживає та зареєстрована разом із своїм неповнолітнім сином на правах спільної сумісної власності.

Позивач вказує на те, що даний Договір був укладений із значними порушеннями чинного законодавства, чим в значній мірі порушено її права, як споживача фінансових послуг, а тому є всі підстави визнання його недійсним з огляду на наступне.

Відповідно до статей п.2.ч.2ст.11,ст. 18, ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також п.2.1 «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» які затверджені Постановою національного банку України від 10.05.2007р. №168, зареєстрованих Міністерством юстиції України 25.05.2007р. банки зобов'язані перед укладенням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту (у вигляді окремого письмового документу), зазначивши умови кредитування.

Згідно п. 2.4 Правил, банки зобов'язані отримати письмове підтвердження споживача про ознайомлення з вищенаведеною інформацією.

Позивач вказує на те, що банком, ця інформація до підписання ОСОБА_5 взагалі не була надана не тільки в письмовій, ані в усній формі, в результаті чого Позичальник, як споживач фінансових послуг, не мала можливості оцінити вигідність даної фінансової послуги, запропонованої Банком, сукупну її кінцеву вартість та можливі ризики, які можуть виникнути при виконанні кредитного договору.

ОСОБА_4 вважає, що Банком навмисно не було надано їй таку інформації до моменту укладення ОСОБА_5 з метою приховання не вигідних для неї умов ОСОБА_5.

Також вказує на те, що і в самому ОСОБА_5 Банком не надано повну інформацію відповідно до п. 3.4. Правил.

Хоча згідно з п. 6.5. ОСОБА_5, Банк нібито надав детальний опис загальної вартості кредиту в додатку № 1, з таким Додатком №1 до ОСОБА_5 її ознайомлено не було, позивачкою він не підписувався.

При укладенні ОСОБА_5 про надання кредиту саме Банком було запропоновано позивачці укласти договір про надання кредиту в іноземній валюті ( долар США), не попередивши про можливі валютні ризики, які можуть виникнути при виконанні зобов'язань за цим ОСОБА_5.

Тобто, Банком порушено п.3.8, вказаних вище Правил.

Таким чином ОСОБА_4 зазначає, що відповідач завідомо вніс у Договір незаконні умови, маючи за мету неправомірно збагатитися за її рахунок.

У відповідності до п.17 ст.1 Закону України Про захист прав споживачів послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно з п.7.1 ОСОБА_5, Позичальник щомісяця сплачує Банку винагороду за надання так званого « фінансового інструменту» у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту протягом всього періоду сплати Кредиту.

Разом з тим позивачка вказує на те, що за весь період з моменту підписання кредитного ОСОБА_5 не надавав, не вчиняв на користь Позичальнику жодних дій.

Тобто, сплачуючи щомісяця винагороду Банку, у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту ( 41 долл. США у грошовому вимірі), фактично на момент сплати першого чергового платежу відсоткова ставка за Кредитом становить 11,24%, а на момент сплати останнього платежу збільшується до 52,64%.

Тобто, на думку ОСОБА_4 банк не надавши повної інформації, Позичальнику, як до укладення ОСОБА_5, так і в самому ОСОБА_5, в тому числі належним чином здійснений розрахунок сукупної вартості Кредиту, приховавши у вигляді щомісячної винагороди, комісії фактично плату за користування кредитом, не зробивши реального розрахунку такої плати, ОСОБА_5 обманув Позивача, як позичальника.

Таким чином позивач вказує на те, що положення п.7.1 кредитного ОСОБА_5 щодо встановлення винагороди за надання «фінансового інструменту» суперечать загальним положенням ЦК України щодо договору про надання послуг цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

10.03.2008 року Банком направлено до позивача листа за №20.1.3.2/6-22855/4490 про те, що у зв'язку із значним подорожчанням грошових ресурсів на світовому та підвищенням облікової ставки Національного Банку України з 8,5 до 12 відсотків відсоткова ставка за Кредитом становитиме з 28.11.2008 року 13,08%. В той же час повідомляється, що про розмір нового щомісячного платежу Позичальник може дізнатись після 28.11.2008 року, звернувшись до відділення банку. Разом з цим в вказаному листі ОСОБА_5 зазначає, що в подальшому у разі зниження вартості коштів на світовому та українському фінансовому ринку відсоткові ставки по кредиту будуть знижені.

Зважаючи на викладене, можливе підняття відсоткової ставки Банком з 28.11.2008 року на думку позивача є незаконним.

Позивачка вказує на те, що при наданні їй кредиту ОСОБА_5 оцінював її фінансові можливості, однак у зв'язку із настанням фінансової кризи, наслідки якої вона передбачити не могла, відбулось

стрімке подорожчання іноземної валюти в тому чисті дол. США у зв'язку з чим

платежі по ОСОБА_5 у гривневому еквіваленті зросли майже у три рази, при цьому мої

доходи з моменту підписання договору по сьогоднішній час не збільшились, а навіть

зменшились у зв'язку із загальним подорожчанням товарів та послуг.

За таких несправедливих, жорстких та дискримінаційних умов ОСОБА_5 щодо

неї фактично банком були створені умови, за яких виконати кредитні зобов'язання є практично не можливо навіть за умови продажі заставного майна.

Крім того позивач звертає увагу суду на наступне порушення її прав, які вчинив ОСОБА_5 під час укладання кредитного договору та договору іпотеки.

Договір іпотеки на нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Шишкіна, буд.51 Банком їй надано не було, правовстановлюючі документи на

вказане нерухоме майно (Свідоцтво на право власності тощо) з моменту укладення вказаних договорів і до теперішнього часу знаходяться у Відповідача. На усні звернення позивача з проханнями повернути вказані документи ОСОБА_5 вказує на можливість отримання мною таких документів лише в момент повного розрахунку за кредитним договором. Це порушує відповідно права позивача щодо належного користування нерухомим майном, в тому числі така позбавлена можливості провести його капітальний ремонт, реконструкцію, здати будинок в найм третім особам.

На підставі викладеного позивач просить визнати кредитний договір №МRL6GА00000016 від 13 грудня 2007 року, укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_6 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 недійсним з моменту укладення та визнати недійсним Договір іпотеки № б/н від 13.12.2007 року, укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ОСОБА_6 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях до позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти вимог позову з мотивів його безпідставності та необґрунтованості.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 13.12. 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір №МRL6GА00000016, відповідно до якого ОСОБА_6 зобов'язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13.12. 2007 року по 12.12 2017 рік включно у вигляді не поновлюваної лінії на споживчі цілі в сумі 20000 дол. США , а також в розмірі 2435, 60 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного ОСОБА_5, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0, 92% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2, 00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 20 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.10. даного ОСОБА_5 та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного ОСОБА_5.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним ОСОБА_5 №МRL6GА00000016 від 13.12.2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений Договір іпотеки на нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Шишкіна, буд.51, у якому ОСОБА_4Й проживає та зареєстрована разом із своїм неповнолітнім сином на правах спільної сумісної власності.

На думку позивача ОСОБА_4 вищезазначені договори суперечать ЗУ «Про захист прав споживачів, оскільки в них фактично наявний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду інтересам позичальника як споживача кредитних послуг. Крім того позивач зазначає, що при укладенні ОСОБА_5 про надання кредиту саме Банком було запропоновано позивачці укласти договір про надання кредиту в іноземній валюті ( долар США), не попередивши про можливі валютні ризики, які можуть виникнути при виконанні зобов'язань за цим ОСОБА_5.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі котрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.1 Закону України Про іпотекуіпотека - вид забезпечення зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Дослідивши доводи позивача та письмові докази по справі судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем порушені будь-які істотні умови договорів, таких доказів на виконання ст.60 ЦПК України не надано позивачкою ОСОБА_4

Підписанням Кредитного договору №МRL6GА00000016, договору іпотеки від 13.12.2007 року сторони висловили свою цілковиту згоду з тим, що визначення порядку плати за кредит повністю відповідає волевиявленню сторін. Сторони також цим підтверджують, що вони повністю ознайомлені та цілком згодні з порядком визначення плати за Кредит та окремими елементами цього порядку.

Виходячи із змісту договору іпотеки, метою укладення цього договору було досягнення умови забезпечення виконання ОСОБА_4 перед банком своїх кредитних зобов'язань, що і було досягнуто сторонами при підписанні ОСОБА_5 іпотеки. Тобто позивач, підписуючи договір іпотеки, усвідомлював та розумів в повному обсязі значимість своїх дій та умови, які сторони прагнули досягнути та висвітлили в Кредитному та Іпотечному договорах, також він усвідомлював і обсяг ризиків, що можуть настати при невиконанні чи неналежному виконанні кредитних зобов'язань. Підтвердженням даної обставини є власноручний підпис позивача на договорах, вчинених ним.

Крім того, законодавець чітко визначив підстави при яких договір може бути змінений чи розірваний, а також визначив обставину їх настання: одночасна наявність усіх, передбачених ч.2 ст. 652 ЦКУ, умов, натомість позивачем в порушення норм ст.60 ЦК України не надано доказів щодо наявної одночасної сукупності підстав для зміни чи розірвання оспорюваних договорів.

Ст. 11-16 ЦК України передбачено, що при здійсненні прав особа повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобовязана утримуватись від дій, які б порушували права інших осіб.

Виходячи з наведеного, суд, проаналізувавши зібрані по справі докази, виходячи із засад чинного законодавства і з обставин даної цивільної справи, приходить до висновку, що оскаржувані договори містить всі суттєві умови, їх укладення не суперечить ЦК України іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, підстави для визнання їх недійсними та розірвання відсутні, зазначені позивачем доводи не отримали свого підтвердження у судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 208, 209,212- 215, 218, ЦПК України, ст. ст. 203, 215, 627, 628, 629, 638, 651, 652 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області(стороною, яка не була присутньою на оголошення на протязі 10-и днів з дня отримання його копії).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7