16.02.2015 Справа № 756/1909/15-ц
№756/1909/15-ц
№2/756/2165/15
УХВАЛА

16 лютого 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 в черговий раз звернулася до суду із позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч. 9 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 04.08.2011 року визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За правилами ст. 6 п. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру складає 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, а з позовної заяви немайнового характеру 0,1% розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності" вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, враховуючи реальну ринкову вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_1 станом на лютий 2015 року та з огляду на позовні вимоги, при поданні до суду позовної заяви ціну позову позивачем визначено явно у меншому розмірі.

ч.1 п.4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачає можливості повернення судового збору в разі залишення позову без розгляду за клопотанням позивача, більше того, оригіналу квитанції про сплату судового збору зі справи у якій вона знаходилась.

При цьому, ОСОБА_1 не зазначено та необґрунтовано правомірності долучення до даного позову оригіналу квитанції від 13.05.2014 року про сплату судового збору у розмірі 300 грн. яка першопочатково містилася у справі №2/756/3183/14 за її позовом до ОСОБА_2 та Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

З огляду на зазначене, позивачем не додано до позову документу, що підтверджує сплату судового збору у належному розмірі.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 26 лютого 2015 року але не більше п'яти днів з часу отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Суддя А.В. Шевчук