Справа № 2-н-204/15 (760/5695/15-ц)
У Х В А Л А

30 березня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту електричну енергію, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 борг станом на 01 січня 2015 року за спожиту електроенергію у розмірі 1328,37 грн. та 3 % річних і інфляційну складову боргу в розмірі 353,82 грн.

Суд, дослідивши заяву та наявні матеріали, вважає, що у прийнятті заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватись обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні.

В пункті 13 Постанови зазначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Як вбачається зі змісту заяви, заявником не обґрунтовано свої вимоги щодо правильності і безспірності розрахунків, зокрема, щодо періоду за який нараховано борг за спожиту електричну енергію та підлягає стягненню.

Крім того, з доданих до заяви документів вбачається наявність пропуску позовної давності.

Оскільки, із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, то суд вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Враховуючи викладене і керуючись ст. 100 ЦПК України,

у х в а л и в :

У прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожиту електричну енергію - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кізюн Л.І.