АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Левенця Б.Б.
при секретаріАбдуллаєвій Е.Б.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_9 до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_10 про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року позов задоволено частково. /а.с. 164-171/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_10, під час дтп, керуючи маршрутним таксі №205 (3+27) не перебував з ним у трудових відносинах, оскільки ОСОБА_7 як суб'єкт господарської діяльності не отримував ліцензію по наданню послуг з перевезення пасажирів, договір із органами виконавчої влади не укладав, а видами діяльності ФОП ОСОБА_7 є роздрібна торгівля продуктами харчування та надання послуг мобільного харчування. Єдиними автомобільним перевізником на маршруті, на якому сталась дтп є ТОВ «Десна-агріко», директором якого є ОСОБА_11 Автобус, власником якого він являється, на якому було скоєно дтп, було передано ТОВ «Десна-агріко» на підставі довіреності для використання перевезення пасажирів, отже він є лише власником автобусів, які надає в користування для здійснення перевезень. Зазначив, що висновки суду про перебування ОСОБА_10 у трудових відносинах з ОСОБА_7 ґрунтуються на показах ОСОБА_10 та його дружини, що не є належним засобом доказування даної обставини. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив заочне рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

№ справи 752/14271/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12720 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Калініченко Л.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 30.01.2013 року водій ОСОБА_10, керуючи транспортним засобом «Богдан А-09202» д.н.з. НОМЕР_1 не переконавшись, що його дії будуть безпечними для інших учасників дорожнього руху, виїхав з пр-ту Червонозоряного на перехрестя з вул. Деміївською в м. Києві на сигнал світлофора, який забороняє рух, та таким чином порушив п.п. б) п. 2.3, п. 8.10 «Правил дорожнього руху України», внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Pajero» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, та завдання ушкодження здоров'ю донці позивачки - ОСОБА_9, 2001 р.н., і моральної шкоди.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.03.2013 року ОСОБА_10 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (у редакції чинній станом на 30.01.2013 року, тобто на день настання ДТП за участю сторін справи) про те, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи та п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року про те, що «фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу». Допитавши свідків в судовому засіданні, сторін, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позову підтверджені відповідними належними та допустимими доказами, враховуючи ч. 1 ст. 1172 ЦК України, ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, прийшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача позову про покладення обов'язку цивільної відповідальності за завдану позивачу шкоду саме на відповідача - ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги щодо не перебування ОСОБА_10 у трудових відносинах з ОСОБА_7, колегія судді не бере до уваги, як такі яким була надана відповідна оцінка судом першої інстанції, в тому числі шляхом допиту свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_7 ліцензії по наданню послуг з перевезення пасажирів, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки наявність або відсутність у відповідача ліцензії не стосується предмету розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо належності автобусу ТОВ «Десна-агріко», який є перевізником на маршруті, на якому сталось дтп, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки докази передачі відповідачем автобуса «Богдан А-09202» д.н.з. НОМЕР_1 у користування ТОВ «Десна-агріко» для надання послуг з автомобільного перевезення пасажирів відсутні, довіреність на право керування таким доказом не є.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року - відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: