АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/7880/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1852/К/15 суддя: Ткаченко С.В.
Категорія - 53 (І) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» про скасування наказу про звільнення з підприємства по скороченню штату, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4,

представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Майстренко Олександр Сергійович,

представник третьої особи Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Худик Ігор Олександрович,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), третя особа - Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про скасування наказу про звільнення з підприємства по скороченню штату, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з 27.11.2006 року почала працювати у Відкритому акціонерному товаристві «Міттал Стіл Кривий Ріг», яке в подальшому було перетворене у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 27.12.2013 року згідно з наказом №1629/л позивач була переведена на посаду менеджера по збуту служби директора по продажам в Україні та СНД адміністрації по маркетингу і збуту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

26.11.2014 року згідно з наказом №1269/л ОСОБА_2 була звільнена з підприємства за скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що дії відповідача щодо її звільнення із займаної посади є незаконними та порушують її законні права. Так, Первинною організацією профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» було обґрунтовано відмовлено відповідачу у наданні згоди на звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України. При скорочені її штатної одиниці, відповідачем порушено ч. 1 ст. 42 КЗпП України та залишено на посадах менеджерів зі збуту працівників без профільної освіти, з меншою кваліфікацією ніж у позивача, та які мають менший трудовий стаж. Також відповідачем були запропоновані ОСОБА_2 вакантні місця, на які працівників призначають на конкурсній основі, що в свою чергу виключає можливість призначення її на дані вакансії шляхом переведення.

Крім того, ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» не враховано переважне право на залишення на роботі відповідно до ч.2 ст.42 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 має неповнолітню дочку та тимчасового не працюючого чоловіка, в сім'ї не має інших працівників з самостійним заробітком і вона має більш тривалий стаж роботи в порівнянні з іншими працівниками. Також при проведенні процедури звільнення позивача було порушено ч. 3 ст.49-2 КЗпП України, у зв'язку з тим, що їй були запропоновані не всі вакантні місця на підприємстві.

За таких обставин, уточнивши позовні вимоги в останній редакції 24 липня 2015 року, ОСОБА_2 просила суд визнати незаконним та скасувати наказ №1369/л від 26.11.2014 року про звільнення з підприємства за скороченням штату; поновити її на роботі на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді «Менеджер зі збуту» служби директора по продажам в Україні та СНД адміністрації по маркетингу і збуту; стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 30 563,04 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2014 року, описки в якому виправлені ухвалою того ж суду від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення її позову в повному обсязі. Зокрема, судом не взято до уваги порушення відповідачем, під час звільнення позивача, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 не були запропоновані всі вакантні місця наявні на підприємстві. Роботодавець має запропонувати працівнику всі наявні вакантні посади та робочі місця, в першу чергу посади за професією та спеціальністю і лише при відсутності таких - іншу наявну роботу на підприємстві. Положення ч.3 ст.49-2 КЗпП України не встановлює права роботодавця на власний розсуд визначати, які вакансії пропонувати працівнику, а які ні. ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» пропонувало позивачу вакантні місця на які працівників призначають на конкурсній основі, що виключало можливість призначення ОСОБА_2 на такі посади шляхом переведення, або пропонувало вакантні місця, але не на постійній основі, а тимчасові - на період відпуски відсутнього працівника по догляду за дитиною. Крім того, на думку позивача, судом не перевірено чи відповідала її професія, рід занять і трудова кваліфікація іншій роботі, що була наявна у відповідача та яку він їй не запропонував, і не зазначено, чи мав відповідач можливість за згодою позивача перевести її на іншу роботу на тому ж підприємстві.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Майстренко О.С., який заперечував проти апеляційної скарги і просив її відхилити, представника третьої особи Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Худика І.О., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 листопада 2006 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Протягом трудової діяльності на підприємстві позивач неодноразово переводилась й останньою посадою, яку вона обіймала, була посада менеджера по збуту служби директора з продажів в України та СНД адміністрації по маркетингу і збуту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». (а.с.33-35)

ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» листом від 11 серпня 2014 року №05-2162 було повідомлено профспілку, членом якої є позивач, про те, що планується виключення із штатного розпису і організаційної структури управління ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» адміністрації з маркетингу та збуту посади менеджер по збуту служби директора з продажів в Україні та СНД та було запропоновано провести зустріч з метою обговорення даного питання в порядку проведення консультацій (а.с.82-83).

Відповідно до протоколу від 13 серпня 2014 року №16 про проведення консультацій представників від профкому Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - Первинна організації профспілки), адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» у зв'язку з внесенням змін до організаційної структури та штатного розпису адміністрації з маркетингу та збуту була проведена консультація між представниками профспілки та адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», по результатам якої профспілкова організація була проінформована про причини, з яких вводяться зміни в організаційну структуру служби директору з продажів в України та СНД, а саме: оптимізація функції взаємодії служби збуту з клієнтами, стандартизація та автоматизація процесу прийому заявок та проведення тендерів в частину збуту побічної продукції. Адміністрація надавала гарантії дотримання вимог законодавства стосовно вивільнення працівників. При цьому представники профспілкового комітету зазначили, що структурні зміни протирічать Меморандуму про взаєморозуміння між КМУ та підприємствами ГМК України, а також, що за умови відсутності затверджених нормативів чисельності працівників, накази, які пов'язані зі зменшенням штатної чисельності, вважають безпідставними (а.с.85-86).

14 серпня 2014 року відповідачем було видано наказ №1097 «Про внесення змін в організаційну структуру управління підприємством», з якого вбачається, що скорочувалась одна посада менеджера по збуту (а.с.71-73). Відповідно до Листа ознайомлення з наказом усі три менеджери по збуту, які працювали на цій посаді, були ознайомлені з даним наказом, в тому числі й ОСОБА_2, яка була ознайомлена 18 серпня 2014 року, при цьому вона зробила зауваження, зазначивши, що з наказом ознайомлена, але не згодна. (а.с.75).

Відповідно до наказу №1097 були внесені зміни №6 від 18 серпня 2014 року до штатного розкладу адміністрації по маркетингу та збуту, якими передбачалось виключення з штатного розкладу посади менеджера по збуту в службі директору з продажу в Україні та СНД (а.с.119).

Розпорядженням заступника генерального директора по маркетингу та збуту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №04-30 від 15 серпня 2014 року була утворена комісія для визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі з зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці (а.с.114).

З Протоколу №1 від 15 серпня 2014 року вбачається, що вказана комісія розглянула питання про визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі та прийняла рішення, що серед менеджерів по збуту вивільненню підлягає позивач ОСОБА_2 (а.с.76-80).

20 серпня 2014 року відповідачем було видано наказ №1124 «Про вивільнення працівника», яким передбачалось, що вивільненню підлягає ОСОБА_2 та була утворена комісія для вирішення питання про подальше працевлаштування позивача на наявні на підприємстві вакантні місця з урахуванням її спеціальності і стану здоров'я. (а.с. 120-123). Відповідно до вказаного наказу №1124 були визначені повноваження комісії по вивільненню працівника, а саме: комісія повинна запропонувати ОСОБА_2 переведення на вакантні посади з урахуванням її кваліфікації та спеціальності або іншу роботу в тому числі з можливістю перенавчання та перепідготовки за рахунок коштів підприємства. В разі відмови від продовження трудових відносин, підготувати подання до профспілкового комітету для отримання згоди на її звільнення і в подальшому підготувати проект наказу на звільнення.

З даним наказом ОСОБА_2 була ознайомлена 20 серпня 2014 року під власний підпис згідно листа ознайомлення, де зробила примітку, що висновки комісії вважає упередженими, у зв'язку з тим, що вона відмовилась виконувати неправомірні команди (а.с.124).

20 серпня 2014 року попередженням №1 «Про наступне звільнення з пропозицією іншої роботи» ОСОБА_2 була попереджена про можливе майбутнє звільнення з підприємства згідно п.1 ст. 40 КЗпП України не раніше ніж 21 жовтня 2014 року (а.с.108- 109 ). Цим повідомленням їй було запропоновано іншу роботу на вакантних посадах згідно до списку вакансій №05-2253 від 20.08.14 року (а.с.106-107). Крім того, позивачу пропонувалось розглянути можливість звільнення за власним бажанням з отриманням грошової компенсації в розмірах, які передбачені наказом №980 від 24 липня 2014року «Про додаткові заходи по соціальному захисту працівників», при цьому позивач була попереджена, що у випадку її відмови від запропонованих варіантів, адміністрація підприємства буде вимушена звільнити її за п.1 ст. 40 КЗпП України. Також ОСОБА_2 було надано право самостійного пошуку робочих місць з метою переведення на іншу роботу в межах підприємства на умовах, які передбачені колективним договором.

Актом №1 від 20 серпня 2014 року комісією зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від переведення на іншу роботу в межах підприємства, з яким вона була ознайомлена 20 серпня 2014 року, про що свідчить її власний підпис (а.с.104-105). Серед запропонованих вакансій була вакансія «спеціаліст закупки сировини, твердого палива та енергоресурсів» по строковому трудовому договору на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років (а.с.106).

Листом від 20 серпня 2014 року директор Криворізького міського центру зайнятості проінформований, що на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» планується вивільнення менеджеру по збуту у кількості 1 одиниця згідно наказу №1124 від 20 серпня 2014 року «Про вивільнення працівника» (а.с.103).

З Акту №1 від 14 жовтня 2014 року (а.с.101-102) вбачається, що позивачу були повторно запропоновані вакансії для переведення на іншу роботу відповідно до списку №05-2600. (а.с.100) ОСОБА_2 відмовилась від переведення, при цьому зробила свої зауваження до Акту, зазначивши що їй не запропоновані всі вакансії, які є на підприємстві, порушено її переважне право на залишення на роботі, також вказала, що їй запропонована вакантна робота на період декретної відпустки та 13.08.14 року було прийнято на роботу ще одного менеджера зі збуту і засідання комісії проводилось без представника профспілки.

14 жовтня 2014 року повторно було проведено засідання комісії за участю представника профспілки, про що був складений Акт №2 «Про відмову від переведення на іншу роботу». Даний акт відповідає тексту Акту № 1, при цьому позивач зазначила, що цей акт є невід'ємною частиною Акта №1 і коментарі, які зазначені в Акті №1, залишаються без змін. (а.с.110-111).

21 жовтня 2014 року відповідач листом вих.№05-2676 на адресу голови профспілкового комітету Первинної організації профспілки направив подання на отримання згоди на звільнення ОСОБА_2 за п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату (а.с.66-68).

З виписки з протоколу президії профкому Первинної організації профспілки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 31 жовтня 2014 року вбачається, що профспілка відмовила в наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 у зв'язку зі скорочення штату. Мотивами відмови було порушення відповідачем вимог ст. 42, 49-2 КЗпП України та п.2.16 Галузевої угоди Гірничо-металургійного комплексу України 2011-2012 року , а також рішення примирної комісії з розгляду та вирішення колективного трудового спору між працівниками ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 06 червня 2014 року - вимога №4 (а.с.93-94).

26 листопада 2014 року наказом №1369/л «Про звільнення з підприємства за скороченням штату ОСОБА_2» позивач була звільнена з посади менеджера по збуту служби директору з продажів в Україні та СНД адміністрації по маркетингу та збуту за скороченням штату п.1 ст. 40 КЗпП України. Позивач з даним наказом ознайомлена 27 листопада 2014 року, про що особисто зробила відмітку в наказі і зазначила, що копію наказу отримала на руки (а.с.113).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем вимог трудового законодавства під час звільнення позивача та безпідставні її вимог.

Колегія суддів погоджується таким з висновками суду виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 64 ГКУ, передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розпис.

Згідно до п.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, прийняття рішення про звільнення працівника за п.1 ст. 40 КЗпП України належить до виключної компетенції власника або уповноваженого ним органу.

Тому, власник, скориставшись наданими йому правами, видав наказ №1097, згідно якого вносились зміни до організаційної структури підприємства, які передбачали скорочення посади менеджеру по збуту служби директора з продажів в України та СНД адміністрації маркетингу та збуту.

Під змінами в організації виробництва і праці відповідно ст. 40 КЗпП України розуміється скорочення чисельності або штату працівників. Підставами для внесення змін в організацію праці стали оптимізація функції взаємодії служби збуту з клієнтами та стандартизація, автоматизація процесу прийому заявок, проведення тендерів в частині збуту побічної продукції. Саме ці зміни в організації виробництва і праці,стали підставами для скорочення посади позивача, яка по своїм службовим обов'язками займалась збутом побічної продукції, та в подальшому її звільненню.

Вирішуючи питання щодо наявності у позивача ОСОБА_2 переважного права на залишення на роботі колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається особам зазначеним у ч.2 ст.42 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням заступника генерального директора по маркетингу та збуту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №04-30 від 15 серпня 2014 року була утворена комісія для визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі з зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці (а.с.114).

Відповідно до змісту Протоколу №1 від 15 серпня 2014 року вказана комісія розглянула питання про визначення працівників, які мають переважне право на залишення на роботі та по результатам проведеного аналізу і обговорення, взявши до уваги дані, наведені у порівняльній таблиці робітників адміністрації по маркетингу та збуту (а.с.79-80), враховуючи персональну кваліфікацію і продуктивність праці робітників, прийняла рішення, що серед менеджерів по збуту вивільненню підлягає позивач ОСОБА_2 (а.с.76-78)

На підставі вищевказаного Протоколу №1 від 15 серпня 2014 року, відповідачем було видано наказ №1124 «Про вивільнення працівника» від 20 серпня 2014 року, яким передбачалось, що вивільненню підлягає ОСОБА_2 та була утворена комісія для вирішення питання про подальше працевлаштування позивача на наявні на підприємстві вакантні місця з урахуванням її спеціальності і стану здоров'я. (а.с.120-123). З даним наказом ОСОБА_2 була ознайомлена 20 серпня 2014 року під власний підпис згідно листа ознайомлення, де зробила примітку, що висновки комісії вважає упередженими, у зв'язку з тим, що вона відмовилась виконувати неправомірні команди (а.с.124).

Вказані локальні акти ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на підставі, яких відповідачем були прийнято рішення про відсутність у позивача переважного права на залишення на роботі, не скасовані, ОСОБА_2 не оскаржені, тому є дійсними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції проаналізувавши обставини справи та наявні у справі докази, дійшов вірного висновку про те, що у порівняні рівня кваліфікації та продуктивності праці позивача з іншими менеджерами по збуту, які працюють на однорідних посадах, ОСОБА_2 не має переважного права на залишення на роботі при скороченні штату працівників та дії і висновки відповідача щодо вирішення цього питання, здійснені ним з дотриманням вимог ст.42 КЗпП України.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Оцінюючи докази, надані в підтвердження факту дотримання відповідачем порядку вивільнення, колегія суддів прийшла до висновку, що ПАТ «АрсеорМіттал Кривий Ріг» виконало згідно закону, покладений на нього обов'язок прийняття заходів щодо працевлаштування позивача з метою уникнення її звільнення за скороченням штату.

Одночасно з попередженням про намічуване вивільнення позивачу двічі пропонувалась робота на підприємстві як за її спеціальністю, а саме: спеціаліста по закупці сировини, твердого палива та енергоресурсів (а.с.100,106); аудитора (а.с.100), так і наявні на підприємстві вакансії у кількості 17 робочих місць, в тому числі з можливістю перепідготовки.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2, достеменно знаючи про необхідність написання заяви про переведення на іншу посаду, відповідної заяви не написала, колегія суддів вважає, що вона тим самим відмовилась від переведення. Ці обставини також підтверджуються Актом №1 від 20 серпня 2014 року та Актом №2 від 14 жовтня 2014 року, що були складені комісією по вивільненню робітника, якими зафіксовано факт відмови позивача від переведення на іншу роботу в межах підприємства.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» пропонувало позивачу вакантні місця на які працівників призначають на конкурсній основі, що виключало можливість призначення ОСОБА_2 на такі посади шляхом переведення, або пропонувало вакантні місця, але не на постійній основі, а тимчасові - на період відпуски відсутнього працівника по догляду за дитиною, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки позивачем не було вчинено жодних активних дій, що свідчили б про її бажання перевестись на роботу по спеціальності або на іншу роботу на підприємстві відповідача, а факт її відмови від переведення зафіксований актами. Позивачем при відмові від переведення зазначалось, що вона не згодна із запропонованою їй роботою з підстав призначення на такі посади на конкурсній основі чи з підстав її тимчасовості, однак положення ч.3 ст.49-2 КЗпП України не містить обмежень щодо можливості запропонування працівникові посад, призначення на які б здійснювалось за конкурсом, порядок проведення якого встановлений роботодавцем, або роботи на період відпуски відсутнього працівника по догляду за дитиною.

Колегією суддів також не можуть бути взяти до уваги і доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції порушення відповідачем, під час звільнення позивача, ч.3 ст.49-2 КЗпП України, оскільки ОСОБА_2 не були запропоновані всі вакантні місця наявні на підприємстві, так як відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України, роботодавець повинен пропонувати роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його спеціальності, кваліфікації та стану здоров'я. Чинним законодавством не передбачено обов'язку роботодавця пропонувати працівникові, що підлягає звільненню у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, всі наявні вакантні посади та робочі місця.

Крім того, вказуючи, що роботодавець має запропонувати працівнику всі наявні вакантні посади та робочі місця, в першу чергу посади за професією та спеціальністю, позивачем ОСОБА_2 та її представником ОСОБА_4 в порушення вимог ст.10,60 ЦПК України, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на момент вирішення питання про звільнення позивача була наявна і інша робота, що відповідала професії, роду занять і трудовій кваліфікації позивача та не була запропонована їй роботодавцем, та не заявлено клопотань про витребування таких доказів судом у разі неможливості отримання їх позивачем чи її представником. А відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на підтвердження наявних на підприємстві робочих місць станом на 20.08.2014 року та на 14.10.2014 року були надані списки вакансій за №05-2253 від 20.08.2014 року (а.с.106) та за №05-2600 від 14.10.2014 року (а.с.100), відомості в яких не спростовані позивачем.

З огляду на вищезазначене колегія суддів вважає, що порядок вивільнення відповідачем не порушений, оскільки позивач відмовилася від переведення на всі запропоновані їй посади, а ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», не маючи можливості перевести працівника без його згоди на іншу роботу, виконав свій обов'язок щодо працевлаштування працівника, що підлягає вивільненню у відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України та правомірно видав наказ про її звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Статтею 43 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з підстав передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, може бути проведено лише за згодою виборчого органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або повноваженого ним органу про розірвання договору з працівником. Рішення виборчого органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборчого органу первинної профспілкової організації.

Зазначена норма КЗпПУ передбачає право власника звільнити працівника без згоди виборного органу профспілкової організації, якщо відмова в наданні згоди на звільнення працівника була необґрунтованою.

Колегія суддів, надаючи оцінку рішенню виборного органу профспілки, яким відмовлено в наданні згоди на звільнення позивача (виписка з протоколу президії профкому Первинної організації профспілки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 31 жовтня 2014 року), прийшла до висновку, що рішення профспілки суперечить фактичним обставинам справи, оскільки порушень щодо підстав, порядку та процедури вивільнення позивача, зазначених в рішенні профспілки, а саме порушення ст. 42, 49-2 КЗпП України з боку відповідача, судом не встановлено. Тому колегія суддів вважає, що відповідач не отримав обґрунтованої відмови профспілки в наданні згоди на звільнення позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було порушено вимоги трудового законодавства при звільненні позивача, тому вимоги ОСОБА_2 про скасування наказу про звільнення з підприємства по скороченню штату, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права та обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України колегіясуддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: