Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2015 Справа №607/8532/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорта та відкриття візи для неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, а також надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що разом із відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого 01 грудня 2004 року народився син ОСОБА_5. На даний час син проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Малолітній ОСОБА_3 навчається у 4-му класі та разом із класом у період 2015-2016 навчальних років вони планують відвідати ОСОБА_4 з метою відпочинку. Крім цього, у період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року позивач має намір разом із сином здійснити поїздки до ОСОБА_4 із закупівельною метою. У добровільному порядку відповідач не надає згоди на виїзд сина за кордон з метою відпочинку, тому позивач змушена звертатись з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення по даній справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається із відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НЮ №108551, виданому Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 13 жовтня 2006 року, остання 02 березня 2003 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2.

Від даного шлюбу народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №164564 від 21 грудня 2004 року, видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 липня 2010 року (справа №2-3342/10р.), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом з матірю, позивачем у справі, про що свідчить довідка №1102 від 20 травня 2015 року, видана ЖКК ТОВ «Тернопільбуд».

Згідно довідки №282 від 05 травня 2015 року, виданої комунальною установою Тернопільської обласної рад «Петриківським обласним геріатричним пансіонатом», ОСОБА_1 дійсно працює молодшою медичною сестрою в комунальній установі Тернопільської обласної ради «Петриківський обласний геріатричний пансіонат».

Відповідно до довідки №150 від 05 червня 2015 року, виданої Тернопільським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - економічний ліцей №9 ім.І.Блажкевич» Тернопільської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_3 дійсно навчається у 4-му класі даної установи. За час навчання у школі вихованнями сина займалася тільки мати. Батька у школі не було жодного разу, він не спілкувався з класним керівником, вчителями, не відвідував шкільні свята та шкільні збори.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо виїзду за кордон їх спільної дитини разом з матірю у період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з приводу отримання такого дозволу без згоди батька ОСОБА_2

Конвенцією про права дитини (ст.3), прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 141 СК України визначено рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Зі змісту ст.313 ЦК України вбачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

В силу п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п.п.4.2.8 Постанови від 27 січня 1995 року №57, затвердженої КМУ «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріальної згоди другого з батьків у разі предявлення рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що слід надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорта та відкриття візи для неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, а також надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

В силу вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по справі, а саме 243,60 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Керуючись Конвенцією про права дитини (ст.3), прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ст.19 Закону України «Про охорону дитинства», ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзд в Україну громадян України», ст.ст.141, 150 СК України, ст.313 ЦК України, п.п.4.2.8 Постанови від 27 січня 1995 року №57, затвердженої КМУ «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорта та відкриття візи для неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, для виїзду за межі України до ОСОБА_4 та країн-учасниць Шенгенської угоди з метою відпочинку та оздоровлення в період з 01.09.2015 року по 01.09.2016 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська