Справа № 716/1245/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Угриновської Л.Я.

секретаря Кульки О.М.

з участю представник позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до територіальної громади м. Заставна про визнання права власності на спадщину за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розсташований в м. Заставна по вул.Українській, 38 Чернівецької області в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла 17.01.2014 року. В обгрунтування вимог посилається на те, що 02.11.2011 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Заставна по вул.Українській, 38. Заповіту ОСОБА_4 не залишав, а тому відкрилась спадщина по закону. Спадкоємцями першої черги по закону були : дружина - ОСОБА_5 та доньки -ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 . ОСОБА_8 та ОСОБА_3 в установленому порядку прийняли спадщину, оскільки проживали із померлим на час відкриття спадщини. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на спадщину після смерті батька не претендували та в установленому порядку її не прийняли. 28.02.2013 року ОСОБА_9 померла. За життя остання зробила розпорядження своїм майном, склавши 02.03.2007 року заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_3. Остання вчасно прийняла спадщину, оскільки проживала із померлою. Крім того звернулась до нотаріальної контори із заявою , згідно якої заведено спадкову справу щодо майна ОСОБА_8. Спадкоємці, котрі мають право на обов"язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Останні від своєї частки відмовились, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. 17.01.2014 року ОСОБА_3 померла та не встигла переоформити своє спадкове право на спадщину, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_8 . За життя ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майно, склавши 23.08.2013 року заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_2. Представник позивачки посилається на те, що позивачка в установленому порядку прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На даний час позивачка бажає оформити спадщину, проте у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з погосподарськими будівлями, що розташований в м.Заставна по вул. Українській, 38 приватним нотаріусом їй відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Спадкоємців, котрі б мали право на обов"язкову частку в спадщині не має.

В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги повністю, обгрунтувала їх вищенаведеним.

Представник територіальної громади м.Заставна в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі . За час спільного проживання побудували житловий будинок в м. Заставна по вул. Українській, 38. 02.11.2011 року ОСОБА_4 помер. За життя своїм майном не розпаорядився, а тому після його смерті відкрилась спадщина по закону. Спадкоємцями першої черги були: дружина - ОСОБА_5 та доньки- Ткач ОСОБА_10, ОСОБА_7 , ОСОБА_6. Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли фактом постійного проживання із спадкодавцем , але не встигли переоформити ОСОБА_5 та ОСОБА_3. Інші спадкоємці- Пазюк А.В. та ОСОБА_7 спадщину після смерті батька не прйиняли та на неї не претендували. 28.02.2013 року померла ОСОБА_5 . За життя розпорядилась своїм майно, склавши 02.03.2007 року заповіт на ОСОБА_3 . Остання після смерті матері вчасно прийняла спадщину, оскільки проживала із померлою до часу відкриття спадщини. Крім того за її заявою заведена спадкова справа № 92/2013 року щодо майна ОСОБА_5. Інші спадкоємці - ОСОБА_6, ОСОБА_7, котрі мали право на обов"язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_5 від своєї частки в спадщині відмовились, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори. 17.01.2014 року ОСОБА_3 померла і не встигла оформити своє спадкове право на спадщину , яка залишилась після смерті матері ОСОБА_5. За життя ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майно, склавши 23.08.2013 року заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_2.

Вiдповiдно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповiтом i за законом можуть бути фiзичнi особи, якi є живими на час вiдкриття спадщини.

Спадкоємців в порядку ст.1241 ЦК України немає.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осiб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповiтом або за законом. До складу спадщини входять yci права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент вiдкриття спадщини i не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоемцеві з часу відкриття спадщини.

Вiдповiдно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки №2564 від 07.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Заставнівської міської ради із померлою ОСОБА_3 ніхто не проживав.

Встановлено, що ОСОБА_2 в установленому порядку прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, згідно якої заведена спадкова справа № 86/2014 .

Відповідно до положення ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свiдоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вимоги даної статті, позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.07.2015 року .

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його в органах БТІ.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні (УРСР) із 1979 року.

Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, було передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності .

Вищий Спецiалiзований Суд України з розгляду цивільних i кримінальних справ в iнформацiйному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування п 3.3. наголошує, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будiвель ", i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Факт належності ОСОБА_3 вищезазначеного житлового будинку підтверджується інвентарною справою.

Постанова Пленуму Верховного суду України вiд 04.10.1991р. №7 Про практику застосування судами законодавства, що регулюює право приватної власності громадян на жилий будинок у п.9 зазначає, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на вiдведенiй в установленому порядку на земельній дiлянцi i прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в м.Заставна по вул.Українській,38 Чернівецької області побудований в 1950 році.

Громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці , яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності . За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року , на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1235,1236,1241,1268 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в м.Заставна вул.Українська,38 Чернівецької області, загальною площею 36,50 кв.м, житловою площею 30,70 кв.м. в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 17.01.2014 року м.Заставна Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Суддя