Провадження №2/263/643/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - житлово-комунальне підприємство «Жилкомплекс», орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання права користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, вказавши, що з листопада 2013 р. вона постійно мешкала разом з тіткою ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Вони разом вели господарство, сплачували комунальні послуги тощо. Але зареєструватися у квартирі вона не встигла, оскільки тітка була інвалідом 3-ї групи та часто хворіла. Після її смерті вона продовжує мешкати у даній неприватизованій квартирі та утримує її. Тому вона просить у судовому порядку визнати за нею право користування вказаною квартирою.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та додала, що вона переїхала жити до тітки у зв'язку з її хворобою та необхідністю доглядати її. У власності вона не має будь-якого житла, раніше зареєстрована була у будинку батьків по АДРЕСА_2, її чоловік мешкає окремо з 2013 р. у м. Запоріжжі.

Представник позивачки ОСОБА_5 також підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник виконавчого комітету Маріупольської міської ради Катан І.М. позов не визнала та пояснила, що в його задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивачка не зареєстрована у спірній квартирі, ордеру на вселення у неї немає, особовий рахунок також не переоформлений на неї.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволенні позову.

Представники третіх осіб також надали заяви про розгляд справи без їх участі та вирішення спору на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно особовому рахунку НОМЕР_1 від 12.01.2015 р. основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 зазначена ОСОБА_4, разом з якою зареєстровані відповідачі ОСОБА_7 (двоюрідна сестра) та ОСОБА_3 (її чоловік) зі своєю дитиною ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

Відповідно до наданих позивачкою копій свідоцтв про народження, одруження та укладення шлюбу вона є племінницею померлої ОСОБА_4

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що ОСОБА_1 приблизно з 2012-2013 рр. мешкала разом зі своєю тіткою ОСОБА_4 в її квартирі, доглядала її, а потім й поховала.

На підтвердження свого проживання у спірній квартирі позивачкою також надані суду копії квитанцій про сплату комунальних послуг, акт ЖКП «Жилкомплекс» від 28.01.2015 р. та акт соціального інспектування від 31.03.2015 р.

З копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що з 17.03.2001 р. до 06.01.2015 р. вона була зареєстрована у АДРЕСА_2.

Згідно із ст.65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналогічне право користування жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири) закріплено у статті 156 ЖК УРСР.

Аналізуючи ці норми, суд приходить до висновку, що особа, яка вселилася до наймача як член сім'ї, не набуває права користування займаним приміщенням, якщо вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням, у тому числі у будинку приватного житлового фонду.

На час смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 була зареєстрована за іншою адресою, а отже могла користуватися тим жилим приміщенням без будь-яких перешкод.

Окрім того, ОСОБА_1 вселилася в спірну квартиру з порушенням встановленого порядку, оскільки на той час не було письмової згоди на її вселення інших мешканців (ОСОБА_9).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не набула самостійного права користування жилим приміщенням у спірній квартирі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи - житлово-комунальне підприємство «Жилкомплекс», орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання права користування житломвідмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Турченко