Справа № 185/3446/15-ц
Провадження № 2/185/2199/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

за участю секретаря Заверуха О.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просив суд стягнути з відповідачів, солідарно, на його користь суму боргу за договором позики від 08 жовтня 2013 року в розмірі 9278 грн. та плату за користування грошима в розмірі 14 801, 30 грн., судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 08 жовтня 2013 року він уклав із ОСОБА_3 договір позики грошей, згідно з яким передав їй грошові кошти в сумі 9 760 грн. з умовою їх повернення до 08 жовтня 2014 року. Договір було укладено у простій письмовій формі. На підтвердження укладення вищезазначеного договору ОСОБА_3 була власноруч написана розписка про отримання нею 9 760 грн. Також в забезпечення зобовязання 08 жовтня 2013 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, згідно якого він поручився за ОСОБА_3 та відповідно до п. 4.1 Договору поруки зобовязався у разі порушення боржником своїх зобовязань нести солідарну відповідальність. На день подачі позову до суду відповідач ОСОБА_3 сплатила 490 грн., отже сума боргу за договором від 08 жовтня 2013 року складає 9278 грн. Крім того, згідно п. 4.4 укладеного договору позики у разі не повернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує плату за користування грошима, яка складає 1% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Оскільки сума боргу так і залишається неповернутою відповідачем ОСОБА_3 плата за користування грошима складає 14 801, 30 грн.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені, кожен окремо, про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 08 жовтня 2013 року ОСОБА_3 взяла в борг у ОСОБА_2 суму 9760 грн., зобовязавшись повністю повернути позику згідно графіку рівними частками в термін до 08 жовтня 2014 року, що підтверджується договором позики та розпискою (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 4.4 укладеного договору позики у разі не повернення грошей в строки, які вказані в договорі позичальник сплачує плату за користування грошима, яка складає 1% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Крім того, в забезпечення зобовязання 08 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, згідно якого він поручився за ОСОБА_3 та відповідно до п. 4.1 Договору поруки зобовязався у разі порушення боржником своїх зобовязань нести солідарну відповідальність (а.с. 9).

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно якої, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

На підставі. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Враховуючи що відповідачем з моменту укладання договору був внесений один платіж на суму 490 грн. і до теперішнього часу сума боргу не повернута суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути солідарно на користь позивача борг позики в розмірі 9278 грн.

Крім того, підлягає стягненню з відповідачів солідарно сума передбачена п. 4.4 договору позики в розмірі 14 801, 30 грн., відповідно до розрахунку наданого позивачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже з відповідачів не обхідно стягнути судові витрати сплачені позивачем при подачі позову до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 554, 625, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 08 жовтня 2013 року : суму боргу в розмірі 9278 (девять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень, плату за користування грошима в розмірі 14801 (чотирнадцять тисяч вісімсот одну) гривню 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 121 (сто двадцять одна) гривня 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5