У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючогосудді КОНДОРА Р.Ю.

суддівЛЕСКА В.В., КОЖУХ О.А.

при секретаріМАРЧИШАКУ Ю.М.

за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5, на ухвалу Тячівського районного суду від 25 листопада 2014 р., -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 03.10.2014 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей. Посилаючись на обставини, відповідно до яких, на його переконання, дітей сторін, які розірвали шлюб, слід залишити на його утриманні та вихованні, позивач просив визначити місце проживання синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, із батьком за адресою: АДРЕСА_1

08.10.2014 ОСОБА_4 подала позов до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей і в свою чергу, посилаючись на обставини, відповідно до яких, на її переконання, дітей сторін, які розірвали шлюб, слід залишити при матері, просила залишити дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її вихованні та утриманні за адресою: АДРЕСА_2

Позивачі за обома позовами просили залучити до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача орган опіки та піклування Тячівської райдержадміністрації.

Ухвалою Тячівського районного суду від 30.10.2014 позови об'єднані в одне провадження, ухвалою цього ж суду від 25.11.2014 позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей залишено без розгляду з підстави, передбаченої ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

ОСОБА_4, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5 оскаржила ухвалу Тячівського районного суду від 25.11.2014, вважає її необ'єктивною та необґрунтованою. Апелянт посилається на те, що заява про відкладення розгляду справи, яку представник ОСОБА_5 надіслав до суду, не може тлумачитися як заява про розгляд справи в його відсутність у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд неправильно застосував цю норму процесуального закону. Суд безпідставно не взяв до уваги заяви про відкладення розгляду справи, не повідомив представника про результат їх розгляду та не згадав про них в ухвалі. Просить ухвалу скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

До початку розгляду справи до апеляційного суду надійшла заява від імені ОСОБА_4, датована 26.02.2015, у якій вона зазначає, що з позовом до суду вона не зверталася, підпис на заяві їй не належить, вона 06.10.2014 перебувала в Москві, працює в Російській Федерації. Оскільки ОСОБА_3 не дає згоди на вивезення дітей до Москви, вона не має іншого виходу, як погодитись із рішенням суду, яким дітей залишено з батьком. Просить її апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду від 25.11.2014 залишити без розгляду, а рішення Тячівського районного суду від 25.11.2014 просить залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_4, яка скаргу підтримала та пояснила, що позов до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей вона подавала і його підтримує, заяву підписувала, натомість заяву від 26.02.2015 вона не складала, не підписувала, до суду не надсилала і її не підтримує, заяву підготував від її імені колишній її представник у суді ОСОБА_8; пояснення представника апелянта ОСОБА_9, яка скаргу підтримала; пояснення ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_10, які апеляцію не визнали, розглянувши на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України справу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Ухвалою від 25.11.2014 Тячівський районний суд залишив позов ОСОБА_4 без розгляду на підставі ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України внаслідок повторної неявки в судове засідання належним чином повідомлених про розгляд справи позивача та його представника ОСОБА_5 (а.с. 54).

Відповідно до норм ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі; ці особи мають бути повідомлені про час і місце розгляду справи або викликані в суд у спосіб, що забезпечує фіксацію цього факту (ст. 74 ч.ч. 5, 6, ст. 158 ч. 1). Згідно зі ст. 169 ч. 1 п.п. 1-3, ч. 3 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання сторони, про яку нема відомостей, що їй вручена судова повістка; першої неявки в судове засідання сторони, оповіщеної у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вона повідомила про причини неявки, які судом визнано поважними; першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. Із цими нормами кореспондуються положення ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, що було призначене на 14-00 10.11.2014, представник позивача ОСОБА_5 був повідомлений повісткою, яку одержав під розписку (а.с. 34). Представник ОСОБА_5 надіслав 10.11.2014 до суду електронною поштою о 12-24 і факсом о 13-32 заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він у призначений час братиме участь в розгляді іншої справи у Хустському райсуді, а позивач ОСОБА_4 перебуватиме у відрядженні за межами області (а.с. 36-38). Докази, які б підтверджували зазначені в заяві обставини, до неї не були додані та не були в подальшому подані суду, в судове засідання ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не з'явилися. Попри це, суд задовольнив заяву шляхом продовження перерви в судовому засіданні до 10-00 25.11.2014 (а.с. 39).

Суд першої інстанції рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення викликав ОСОБА_4 в судове засідання на 10-00 25.11.2014, виклик був вручений 12.11.2014 за місцем реєстрації адресата його матері (а.с. 43, 45). Представник ОСОБА_5 14.11.2014 отримав повістку в судове засідання, призначене на 25.11.2014 (а.с. 44). У засідання ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 не з'явилися, на час постановлення ухвали судом у справі не було заяв, клопотань з боку цих осіб, в яких пояснювалися б причини неявки в засідання, ставилися питання про відкладення розгляду справи, перерву в розгляді тощо. До суду не надходила й заява ОСОБА_4 про розгляд її позову в її відсутність. Водночас у судовому засіданні 25.11.2014 суду було подано офіційне підтвердження виїзду ОСОБА_4 з України 25.10.2014 через пункт пропуску «Бачівськ» (а.с. 49, 55-56). У судовому засіданні 25.11.2014 позов ОСОБА_4 було залишено без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції виконав свій обов'язок щодо належного повідомлення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 про час і місце розгляду справи, ці особи не з'явилися в засідання двічі поспіль, причину першої неявки не можна визнати поважною та належно підтвердженою, а щодо причин другої неявки у суду на час ухвалення процесуального рішення не було інформації. Сторона не виконала свого обов'язку повідомити суд про причини неявки у судове засідання, тож вважається, що сторона не з'явилася в засідання без поважних причин (ст. 27 ч. 3, ст. 77 ч. 2 ЦПК України).

Міркування апелянта про начебто неправильне застосування судом норм п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у контексті заяв про відкладення розгляду справи не заслуговують на увагу.

По-перше, якщо законом не передбачено інше, відкладення розгляду справи є правом суду, відповідне питання вирішується у випадках, передбачених процесуальним законом, з урахуванням конкретних обставин справи, дій сторін, в будь-якому разі, клопотання про відкладення розгляду справи повинно бути належно обґрунтованим і таким, що не спрямоване на затягування розгляду справи (ст.ст. 169, 191 ЦПК України).

По-друге, подаючи відповідне клопотання, сторона, якщо обставини, що стали підставою для нього, не виникли несподівано, повинна діяти завчасно, забезпечуючи можливість вирішення клопотання без шкоди законним процесуальним правам іншої сторони. Представник ОСОБА_5 додав до апеляції документи (а.с. 62-64), з яких вбачається, що він, будучи з 14.11.2014 обізнаним про розгляд справи, призначений на 10-00 25.11.2014, надіслав суду електронною поштою 25.11.2014 о 9-48 заяву від 25.11.2014 про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він виїжджає за межі області для участі в адміністративній справі та в кримінальному провадженні № 0000918, призначеному до розгляду в Ковпаківському районному суді м. Сум на 9-00 26.11.2014. При цьому, повідомлення Сумської митниці про розгляд справи про порушення митних правил, призначений на 9-00 26.11.2014, було направлене гр-ну ОСОБА_12 22.10.2014, у справі немає даних про стосунок ОСОБА_5 до захисту ОСОБА_12, а також про згадане кримінальне провадження та про участь у відповідній якості в ньому ОСОБА_5 Судове засідання у справі за позовом ОСОБА_4 розпочалося о 10-07-44 к.ч. 25.11.2014, ухвалу про залишення позову без розгляду було проголошено о 10-19-57 к.ч., на час вчинення цих процесуальних дій надходження головуючому заяви ОСОБА_5 від 25.11.2014 не зафіксовано. Такі документи були приєднані до справи після її вирішення, фактично документи, одержані електронною поштою, були роздруковані вже після судового засідання та були зареєстровані близько 13 години 25.11.2014, а судді були передані 26.11.2014 (а.с. 67-70).

По-третє, залишення позову без розгляду внаслідок повторної неявки в судове засідання сторони позивача не пов'язується процесуальним законом із поважністю причин такої неявки, подальший розгляд справи та можливість її вирішення по суті пов'язуються з надходженням від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності, якої немає. Отже, надходження другої заяви про відкладення розгляду справи, коли б така і надійшла своєчасно, не усувало б процесуальних підстав для залишення позову без розгляду, а зміст заяви та спосіб, у який діяв представник, не свідчать про її обґрунтованість та про дотримання стороною вимог ч. 3 ст. 27 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав обов'язку відкладати розгляд справи та ухвалив процесуальне рішення з додержанням вимог закону, заяву від 26.02.2015 ОСОБА_4 спростувала і така до уваги не береться, доводи апеляції законності ухвали не спростовують, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України скаргу слід відхилити, ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_5, відхилити, ухвалу Тячівського районного суду від 25 листопада 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді