Справа № 495/209/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

01 липня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матерыали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком.

В судовому засіданні позивачки та представники позивачек позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити та пояснили, що суть позовних вимог полягає в усуненні перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом знесення самочинної прибудови, облаштованого колодязя та гідрофору, вказане самочинне будівництво порушує їх право на користування житлом, крім того просили стягнути понесені витрати при наданні письмових доказів та витрати на юридичну допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову та просив відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6 являються співвласниками житлового будинку №62 по вул.30 Років Перемоги, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

Позивачки ОСОБА_1, ОСОБА_3 являються власниками частин житлового будинку №62/2 по вул.30 Років Перемоги, м.Білгород-Дністровський, Одеської області.

З позовних вимог позивачек вбачається, що позивачки просять надати їм дозвіл за власний рахунок, власними силами усунути перешкоди у користуванні їхнім нерухомим майном, а саме: частиною житлового будинку №62/2 по вул.30 Років Перемоги, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, а саме: знести самочинну прибудову літ.«а3» - розміром 1,86 x 3,04 м., засипати самочинно облаштований колодязь та самочинний гідрофор.

Відповідач ОСОБА_6 являється власником 12/25 частин житлового будинку №62/1 по вул.30 Років Перемоги, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 жовтня 1986 року, що в цілому складається з: жилого будинку, жилою площею - 50,3 кв.м.; гаражу; кирпичного сараю; навіса; вбиральні; оцементованої цистерни; штахетного забору; металевої хвіртки та воріт; деревяних воріт.

Під час проживання в житловому будинку відповідач побудовав самочинну прибудову - літ.«а3» розміром 1,86 x 3,04 м.. Вказана самочинна прибудова розташована на земельній ділянці, що належить відповідачу ОСОБА_7, яка йому належить на праві постійного користування земельною ділянкою.

Згідно ч.1 ст.375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будывницьтво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

На території земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача ОСОБА_7 існує цистерна, яку він придбав згідно договору купівлі-продажу від 22 жовтня 1986 року, для зберігання води, а саме цистерна, а не колодязь, як вказують позивачки у позові, також облаштована цегляна яма під встановлення гідрофору.

З довідки СПД ФО №15/172 від 11 березня 2015 року, вбачається що оцементована цистерна та цегляна яма жодним чином не порушують права інших осіб, а зокрема позивачек, крім того, під час огляду бетонної оцементованої цистерни для води, цегляної ями для гідрофора, які розташовані за адресою: вул.30 Років Перемоги 62/1, м.Білгород-Дністровський, Одеської області та зовнішньої стіни житлового будинку з відмоткою за адресою: вул.30 Років Перемоги 62/2, м.Білгород-Дністровський, Одеської області встановлено, що цистерна для води та цегляна яма розташована на відстані 2,1 метрів від стіни житлового будинку, цистерна заповнена водою. Житловий будинок експлуатується, зовні виконані всі опоряджувальні роботи по фасаду. Пошкодження та дефекти стіни житлового будинку та відмостки не визначені, що свідчить про відсутність процесів просідання ґрунтів основ внаслідок замочування.

Бетонна оцементована цистерна разом з цегляною ямою під встановлення гідрофору збудовані з дотриманням будівельних стандартів та жодним чином не впливають на споруду позивачек.

Позивачками не надано жодних фактичних підтверджень того, яким саме чином вказана прибудова порушує їм у користуванні житловим майном. Позивачки в позові зазначили, «у відсутності доступу прямих сонячних променів у вікна позивачек», але вказаний факт не відповідає дійсності тому, що прибудова - літ.«а3» по своєму графічному розташуванню ніяким чином не може затіняти сонячні промені, вказані вікна позивачек виходять на північну сторону і знаходяться відстані від прибудови.

Позивачками не надано суду належних доказів, що вказана прибудова істотно порушує їхні права, чи суперечить суспільним інтересам, що не дає підстав для застосування крайньої міри - знесення самочинного будівництва.

Отже, обєктом захисту є порушене, визнане або оспорювань право чи цивільний інтерес, а саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту, такі способи передбачені ст.16 ЦК України.

Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, аналізуючи пояснення сторін по справі, зібрані докази, суд не вбачає законних підстав та в силу ст.60 ЦПК України знаходиться недоказаними позивачками наявність підстав для знесення власними силами та за власні кошти обєктів.

В Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області розглядалася справа за позовом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва.

При розгляді вказаної цивільної справи позивачка ОСОБА_1 просила суд замінити її стороною у виконавчому провадженні, тобто по суті позивачка намагалась виконати рішення суду власними силам щодо знесення прибудови літ. «а3».

Але в вказаній вимозі позивачці було відмовлено в повному обсязі на підставі ст.373 ЦПК України, за наявність обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або члена його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо, тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити становити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. В даному випадку «боржником» являється ОСОБА_8, а «стягувачем» є виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України.

Докази по справі отриманні передбачені законом порядку свідчення про факти, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного розгляду справи.

Стаття 87 ЦПК України, встановлює правило про сплату витрат, пов'язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, виходячи із загального принципу: витрати за відповідну дію несе сторона, яка заявила клопотання про її проведення.

Витрати на правову допомогу - це оплата послуг адвоката або іншого фахівця у галузі права. Відповідно, їх розмір визначається на договірній основі, яка надає правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Що стосується вимог позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_6 понесених витрат на юридичну допомогу, суд вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, не містяться докази щодо відповідних розрахунків, які б свідчили про те, що розмір правової допомоги фахівця у галузі права по даній справі становить 2400 грн. та що цей розмір визначено у відповідності до вимог закону.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком не обґрунтовані, не доказані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 84, 87, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя