Справа № 594/1233/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої: судді Губіш О.А.

при секретарі: Окулянко У.Г.

з участю

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

Товариство зобмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ( далі ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про зверненя стягнення на предмет іпотеки посилаючись на те, що 28 листопада 2012 року до позивача згідно договору факторингу перейшло право вимоги за кредитним договором № 1907/0107/88-001, укладеним 23 січня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого було відкрите акціонерне товариство "Сведбанк", перейменоване в публічне акціонерне товариство "Сведбанк", та ОСОБА_4, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 17 000 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір, за яким останні передали банку в іпотеку житловий будинок по вул. Садова 16 в м.Борщів Тернопільської області.

Проте, відповідач ОСОБА_4 свої зобовязання, що випливають за договором кредиту, належним чином не виконував, чим грубо порушив істотні умови такого. В звязку з чим станом на 01 квітня 2013 року у нього є прострочена заборгованість за кредитом - 9 291,83 долари США, що в еквіваленті складає 74 269,60 грн.; по відсотках 1 758,95 долари США, що в еквіваленті складає 14 059,29 грн.; по пені 4 754,33 долари США, що в еквіваленті складає 38001, 35 грн.

А тому, в зв»язку з тим, що відповідачами було проігноровано повідомлення про існуючу заборгованість та пропозицію погасити борг, просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за завичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій, крім того, стягнути з відповідачів на свою користь понесені судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов з підстав, наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримав повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає, що у позивача відсутні правові підстави для набуття права кредитора за спірним договором, так як згідно діючого законодавства за договором факторингу можливе лише набуття права вимоги до боржників-суб»єктів господарювання. Крім того, у позивача відсутня відповідна ліцензія НБУ щодо здійсненя операцій з іноземною валютою, а отже, позивач не наділений правом здійснювати операції у валюті. Вимога про повернення кредиту та погашення заборгованості відповідачу від позивача не надходила, чим також порушено права його довірителя. Також вважає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані вимоги ст. 559 ЦК України, за якими порука припиняється протягом шести місяців від дня настання строку виконання оновного зобов»язання. В зв»язку з введенням в дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 07 червня 2014 року вважає, що підстав для задоволення позову не має. Також просив суд при вирішенні спору врахувати незадовільний матеріальний стан відповідача ОСОБА_3 та зменшити суму пені.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала. При цьому, суду пояснила, що ніяких повідомлень про заборгованість по спірному кредитному договорі від позивача не отримувала. Вимоги позивача вважає безпідставними в зв»язку з тим, що за її твердженнями заборгованості по кредиту не має. Житловий будинок, який є предметом договору іпотеки, на даний час використовує для проживання, з березня 2015 року є в такому зареєстрованою, а тому, вважає, що на вказаний будинок не може бути звернено стягнення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 23 січня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1907/0107/88-001, згідно якого останній отримав у кредит у розмірі 17 000 доларів США, на строк з 23 січня 2007 року по 22 січня 2012 року, а позичальник взяв на себе зобов»язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, які складають 14% річних та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у встановлені строки.

Крім того, 23 січня 2007 року, з метою забезпечення належного виконання зобов»язань за кредитним договором, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким в забезпечення зобов'язань по кредитному договору було передано в іпотеку належне відповідачам на праві власності домоволодіння, розташоване по вул. Садова 16 в м. Борщів Тернопільської області, яке складається з цегляного житлового будинку, зазначеного на плані під літерою «А», загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м, до якого примикають літня кухня-гараж під літ. «Б», підвал під літ. «Пд», огорожа під літ. «І», ворота під літ. «ІІ», криниця під літ «ІІІ», замощення під літ. « 1У», який було внесено до Державного реєстру іпотек за реєстраційним номером 4390407.

Що сторонами в ході судового розгляду оспорено не було, в зв»язку з чим, суд не знаходить наведені обставини такими, що потребують додатково доказування та визнає встановленими.

Поряд з тим, судом встановлено, що у зв»язку з неналежним виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобов»язань за кредитним договором у такого виникла заборгованість по кредитному договору, право вимоги щодо якої перейшло до позивача на підставі договору факторингу.

Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, проведеної позивачем, станом на 01 квітня 2013 року заборгованість за кредитним договором № 1907/0107/88-001 складає 15 805,11 доларів США, що в еквіваленті становить 126 330,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 9 291,83 доларів США, що в еквіваленті складає 74 269, 60 грн.; заборгованість по процентах за користування кредитом - 1 758,95 доларів США, що в еквіваленті складає 14 059,20 грн.; по пені - 4 754,33 доларів США, що в еквіваленті складає 38 001, 35 грн.

Згідно договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс», вбачається, що ПАТ "Сведбанк" відступив ОСОБА_5 "Факторингова компанія "Вектор Плюс" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі Заборгованості Боржників, в тому числі за кредитним договором 1907/0107/88-001.

Крім того, 28 листопада 2012 року ОСОБА_5 "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на підставі договору факторингу відступило ОСОБА_5 "Кредитні ініціативи" право вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі Заборгованості Боржників та у Переліку кредитних договорів та Договорів забезпечення, право на вимогу якої належить Клієнту та підставі Документації, а Фактор шляхом надання фінансової послуги Клієнту набув права Вимоги такої Заборгованості від Боржників та передав Клієнту за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну Продажу та в порядку, передбаченому даним Договором (п. 2.1 договору факторингу).

Відповідно до п. 2.3 договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в ОСОБА_1 відступлення, якою є дата укладення цього Договору, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги, Сторони в день укладення цього Договору також складають та скріплюють своїми печатками Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, за формою, встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. Реєстр Заборгованості Боржників надається Фактору в двох оригіналах, а також в електронному вигляді, за формою, що буде визначена сторонами окремо, про що сторони підписують Акт прийому-передачі, що є Додатком № 5 цього Договору.

Що в ході судового розгляду було стверджено, зокрема, оглянутою нотаріально посвідченою копією вищевказаного Реєстру заборгованостей боржників, в якому за № 485 значиться прізвище відповідача ОСОБА_4 із зазначенням кредитного договору №1907/0107/88-001 від 23.01.2007 року та суми заборгованості за кредитом - 9 291,83 доларів США, за відсотками - 1 310,87 доларів США, по пені - 4 199,06 доларів США.

Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Поряд з тим, як вбачається з договору про відступлення прав за іпотечними договорами, укладеного 28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке в свою чергу виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5 «Факторингова компанія «Вектор Плюс», разом із відступленням права вимоги Заборгованостей по кредитних договорах від Боржників, що здійснюється на підставі договору факторингу від 28 листопада 2012 року № 15, укладеного між сторонами, одночасно передаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим договором.

В подальшому, 28 листопада 2012 року ОСОБА_5 «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором передала свої права ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи», про що було внесено відповідні дані у Державний реєстр іпотек, що стверджено нотаріальним витягом від 18 грудня 2012 року про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація змін), згідно якого до реєстраційного запису Державного реєстру іпотек 4390407 внесено зміни, вилучено іпотекодержателя ОСОБА_5 «Факторингова компанія «Вектор Плюс», додано іпотекодержателя ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи».

Оскільки на момент постановлення рішення у справі відповідачами не було надано суду беззаперечних доказів того, що вищезазначені договори факторингу не є чинними, визнані у встановленому законом порядку недійсними, чи розірваними, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_5 «Кредитні ініціативи» правомірно набуло право вимоги до відповідачів.

З цих же підстав суд не приймає та відхиляє твердження сторони відповідачів про те, що позивач безпідставно набув право вимоги до них за спірним кредитним договором.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Доказів того, що з моменту звернення позивача до суду відповідачами вживались заходи спрямовані на отримання від останнього доказів того, що відступлення грошової вимоги факторові справді мало місце, суду надано не було. Як і доказів того, що з моменту укладення договору факторингу відповідач ОСОБА_4 погашав заборгованість первинному кредитору. А тому, суд критично оцінює їх твердження в тій частині, що право вимоги за спірним кредитним договором беззаперечно належить Омега банк, який з 2013 року є правонаступником ПАТ «Сведбанк».

При цьому, суд враховує ту обставину, що відповідачі в ході судового розгляду не спростували належними доказами факту існування заборгованості за кредитним договором. Їх твердження про те, що за кредитним договором заборгованості не має, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог ,що звичайно ставляться.

Згідно п. 2.3. кредитного договору, при непогашенні заборгованості перед Банком у строки, передбачені даним договором, Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, та/або звернутися в суд. Аналогічні права Банку закріплені в п. 6.1.3., згідно якого останній має право звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до чинного законодавства України та умов іпотечного договору у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. У частині 3 цієї статті визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 11 договору іпотеки сторони погодили, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо на день, визначений основним зобов'язанням, іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, платежі та санкції, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та договором, в тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання. При настанні зазначених у абзаці першому цього пункту договору випадків іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушення основного зобов'язання та зобов'язань, передбачених цим договором, у не менш, ніж тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем 25 червня 2013 року було надіслано відповідачам повідомлення про усунення порушень основного зобов'язання та вимогу про добровільне звільнення приміщення, що є предметом іпотеки, що стороною відповідачів заперечувалось. Доказів, які б стверджували факт отримання відповідачами вказаного повідомлення судом отримано не було.

При цьому, суд відхиляє та не примає твердження представника відповідача в тій частині, що спірні правовідносини підпадають під дію положень ст. 559 ЦК України, і майнова порука є припиненою, оскільки оцінює такі як вільне трактування останнім норм права, оскільки норми статті 559 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються так як іпотека за правовою природою є заставою і регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом.

Також суд не приймає та відхиляє твердження відповідачів в тій частині, що позов не підлягає задоволенню з тих підстав, що введено в дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки як слідує з правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі 6-58ЦС15 вказаним законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чиність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Аналізуючи всі дослідженні в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що порушуючи умови кредитного договору 1907/0107/88-001, забезпеченням якого виступає іпотека, ОСОБА_4 допустив заборгованість по такому, в зв»язку з чим вимоги позивача, до якого на відповідній правовій основі перейшло право вимоги за цим кредитним договором, суд знаходить обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Поряд з тим, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню і вимоги відповідача щодо зменшення розміру пені. Щодо визначення суми пені, суд приходить до висновку, що розмір такої підлягає зменшенню, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, судом враховується те, що відповідач ОСОБА_3 не працює, є пенсіонером, в зв»язку з чим її матеріальний стан суд оцінює як незадовільний, та приходить до висновку, що розмір пені має бути зменшено до 20000 грн.

Судові витрати по справі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведенного вище, на підставі ст. 124 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 551, 559, 1050, 1054, 1082 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», правового висновку ВСУ у справі 6-58ЦС15, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1907/0107/88-001 від 23 січня 2007р. в сумі 108328,09 грн., з яких 74269,6 грн. заборгованість за кредитом, 14059,29 грн. - по відсотках за користування кредитними коштами, 20000 грн. - пеня за прострочення виконання зобов'язань, звернути стягнення на предмет іпотеки:

- домоволодіння, що складається з: цегляного житлового будинку ( зазначений на плані під літ «А») до якого примикає літня кухня-гараж під літ «Б», підвал під літ «Пд», огорожа під літ. «І», ворота під літ «ІІ», криниця під літ. «ІІІ», замощення літ. «ІV» загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Борщів вул. Садова 16 Тернопільської області, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, р/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО: 300346, юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, бульвар Незалежності, 14) шляхом проведення прилюдних торгівзгідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь позивача 1086 ( одну тисячу вісімдесят шість) грн. 43 коп понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.