Справа № 534/2466/15-ц
Провадження № 2/534/1037/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про поділ майна подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка була придбана ним в шлюбі з відповідачем. Позов обґрунтований посиланням на правовідносини, що виникли між подружжям під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

Позивач в судове засідання не зявився, уповноваживши відповідною довіреністю представляти свої інтереси в суді гр.. ОСОБА_3 (а.с. 8). Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.25).

Відповідач в судове засідання не зявилась двічі, про час та місце розгляду справи повідомлена у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України. (а.с. 12,15,28).

Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності його відповідної згоди, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі протягом періоду з 04 листопада 1976 року до 23 грудня 1996 року (а.с. 27).

Під час шлюбу подружжям ОСОБА_1 на умовах пільгового кредитування була придбана квартира в будинку ЖБК, за адресою: АДРЕСА_2 зі сплатою останнього пайового платежу в 2009 році (а.с. 4). В цьому ж році на імя відповідача на підставі рішення виконкому Комсомольської міської ради № 240 від 19.07.1991 року (а.с. 7) було видане свідоцтво про право власності на спірну квартиру із наступною реєстрацією права власності на нерухоме майно (а.с. 5).

Проводячи розгляд справи в межах заявлених позовних вимог, суд, визначаючи характер спірних правовідносин та правову норму, яку належить до них застосувати, наголошує про наступне:

Аналіз представлених доказів, з огляду на законодавчо закріплений принцип змагальності та рівності прав сторін щодо їх подання і доведення перед судом їх переконливості та розяснень, що містяться в п.21 Постанови ПВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, згідно з якими при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст.65 СК України), в своїй сукупності дають суду підставу дійти висновку про те, що право спільної сумісної власності на квартиру виникло для сторін із внесенням останнього кредитного внеску за квартиру, з огляду на що, спірні правовідносини, тобто підстави набуття позивачем права власності на спірну квартиру, у відповідності до положень п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України /ред. 2004 р./ регулюються нормами ЦК України /ред.. 2004 року/ та СК України /ред. 2004 року/, а відтак, поділ спільного майна подружжя здійснюється судом за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України.

Рівність прав кожного з подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності передбачена ст.63 СК України. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб.

Проводячи поділ майна колишнього подружжя в межах заявлених позивачем вимог, суд визначаючи обсяг спільно нажитого ними майна та джерело і час його придбання, виходить з наступного:

Так, в ході вирішення справи судом, не знайшла свого спростування та обставини, що під час шлюбу сторонами була придбана спірна квартира, реєстрація права власності на яку свого часу була проведена на імя відповідача. Згідно положень ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, за відсутності даних, що відповідач оспорює юридичне право чоловіка на спірну квартиру, мала намір визнати її особистою власністю, або зверталася з подібною заявою, є підставою дійти висновку про те, що спірна квартира належала колишньому подружжю ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності і підлягає розподілу на загальних підставах.

Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд, керуючись положеннями ст.60, 61 СК України, враховуючи підставу набуття подружжям ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на спірну квартиру, визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні, що в остаточному підсумку цілком відповідає законодавчо закріпленому Законом принципу рівності прав подружжя на володіння та розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності і є підставою для задоволення позову.

Питання про судові витрати вирішене судом у відповідності до положень ст..88 ЦПК України.

На підставі викладеного,керуючись ст. 60,61 СК України, ст..392 ЦК України, ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3.

Припинити право спільної сумісної власності сторін на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, залишивши її у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.В. Окунь