Справа № 521/2202/15-ц
№пр.2/521/2487/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Буран О.М.

при секретарі - Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю Прокуратури Малиновського району м. Одеси в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та просить Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовують тим, що відповідач, ОСОБА_2, рідний батько малолітніх, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 17.11.2011 року не приймає участі у вихованні та фінансовому утриманні дітей. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано. По теперішній час відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не цікавиться навчанням та розвитком дітей тощо. Позивач перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7, від якого має спільного сина. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивача та її цивільного чоловіка, який турбується станом здоров'я, вихованням, освітою та всебічним розвитком та матеріально забезпечує дітей. ОСОБА_2 ігнорує свої батьківські обов'язки, покладені на нього сімейним законодавством України, а саме щодо забезпечення дітей матеріально, речового забезпечення, харчування, лікування, догляду, не цікавиться їх життям, розвитком, не приймає жодної участі у вихованні, останнім часом навіть не намагається спілкуватися з дітьми. У зв'язку з відсутністю інтересу з боку відповідача до синів, діти навіть не сприймають його, як рідного батька. Через ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, з метою відновлення свого порушеного права, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Під час розгляду вказаної справи за ініціативою суду з метою забезпечення захисту інтересів малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - залучено в порядку ст. 45 ЦПК України, Прокуратуру Малиновського району м. Одеси.

Позивач по справі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надала до суду заяву, у якій, посилаючись на висновок №П-407 від 20.04.2015 року, просила розглянути справу згідно вимог чинного законодавства, з урахуванням інтересів малолітніх дитини.

Представник Прокуратури Малиновського району м. Одеси просила вирішити справу згідно вимог чинного законодавства, з урахуванням інтересів малолітніх дітей.

Відповідач, ОСОБА_2 та його представники у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували частково, вважають вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав безпідставними та такими що не підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку представленим доказам, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що батьком малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвами про народження від 21.09.2010 року, актовий запис №810, від 21.09.2010 року, актовий запис №811, від 23.09.2008 року, актовий запис №868.

Мати дітей, позивач по справі, ОСОБА_1 перебувала з відповідачем у шлюбних відносинах. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.11.2011 року шлюб між сторонами розірвано (справа №2/1519/7441/2011).

Позивач у судовому засіданні вказала, що після розірвання шлюбу, з 17.11.2011 року відповідач почав проживати окремо, не приймає участі у житті та фінансовому утриманні дітей, самоусунувся від їх виховання. Позивач, ОСОБА_1 перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_7, від якого має спільного сина, ОСОБА_10. Діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивача та її цивільного чоловіка, який турбується станом здоров'я, вихованням, освітою та їх всебічним розвитком та матеріально забезпечує дітей. ОСОБА_2 ігнорує свої батьківські обов'язки щодо забезпечення дітей матеріально, речового забезпечення, харчування, лікування, медичного догляду, не цікавиться їх життям, розвитком, не приймає жодної участі у вихованні, останнім часом навіть не намагається спілкуватися з дітьми. У зв'язку з відсутністю інтересу з боку відповідача до синів, діти навіть не сприймають його, як рідного батька.

Свідок ОСОБА_9, допитана у судовому засіданні, пояснила, що родину ОСОБА_1 знає давно, особисто бачила стосунки між подружжям ОСОБА_1, була присутня при їх сварках, бачила рукоприкладство відповідача. у відношенні дружини. Вказала, що догляд за дітьми завжди здійснювала мати хлопчиків та коли позивач з близнюками перебувала на стаціонарному лікуванні, то ОСОБА_9 особисто доглядала старшого сина, ОСОБА_5. При зверненні позивача до відповідача за матеріальною допомогою на лікування дітей, яка була потрібна терміново і невідкладно, останнім було відмовлено, з причин відсутності грошей.

Свідок ОСОБА_11 надала пояснення, з яких вбачається, що вона є хрещеною матір*ю ОСОБА_5, з відповідачем знайома з моменту одруження сторін. ОСОБА_2 пішов з сім*ї, коли молодшим синам виповнився один рік. Свідок особисто бачила, що розвитком та вихованням дітей займається тільки позивач та її матір. Також вказала, що ніколи не бачила, щоб відповідач чимось допомагав родині. Вказала, що ОСОБА_2 відмовлявся брати молодших дітей на прогулянку, не приділяв їм ніякої уваги. Свідок вказала, що з причин самоусунення батька від виховання дітей, сини відвернулися від батька, навіть не згадують про нього.

Свідок ОСОБА_12 пояснила у судовому засіданні, що знає відповідача з моменту одруження сторін. ОСОБА_12 працює з матір*ю позивача на ринку та неодноразово чула, коли бабуся онуків скаржилась на поведінку відповідача у відношенні її доньки та й взагалі - до сім*ї. Вона підтвердила той факт, що матір позивач завжди забезпечувала дочку та її дітей матеріально, в той час, коли їх батько нехтував своїми батьківськими обов*язками. Свідок вказала, що жодного разу не бачила, щоб відповідач приділяв дітям уваги, відводив на плавання та інші розвиткові засоби. ОСОБА_12 зазначила, що бабуся особисто приїздила до лікарні та купляла ліки для онуків, тому як грошей у дочки на той момент не було, а відповідач відмовився допомагати.

З вказаних свідчень суд робить висновок, що відповідач, не маючи жодних перепон з боку позивача, добровільно самоусунувся від виховання синів, не надавав відповідної матеріальної допомоги на їх утримання, не приймав участі у розвитку дітей, не цікавився їх інтересами та станом здоров*я.

Крім того, з пояснень позивача вбачається, що діти не сприймають відповідача в якості батька, називають її цивільного чоловіка - батьком, ніякої матеріальної допомоги від ОСОБА_2 з моменту розлучення не надходило. Ніякого прояву інтересу з боку батька, щодо спілкування з синами, прийняття участі у їх розвитку та вихованні, відвідування ОДНЗ «Ясла-садок» №237 та ЗООШ №60, де навчаються та виховуються діти - з моменту розлучення, позивач не бачила. Незначні прояви батьківської уваги було спрямовано лише до старшого сина, ОСОБА_5, проте молодші близнюки, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взагалі не відчували батьківської турботи до себе.

Пояснення позивача підтверджуються довідкою №17/01-16 від 03.02.2015 року ОДНЗ «Ясла-садок» №237 та довідкою від 05.02.20125 року за №59 Одеської загальноосвітньої школи №60 1-3 ступенів, згідно яких вбачається, що вихованням синів займається особисто ОСОБА_1.

Суд не приймає до уваги покази свідків, ОСОБА_8, ОСОБА_13. та ОСОБА_14., які посилалися лише на припущення, взагалі не були в змозі назвати імена дітей, з родиною ОСОБА_1 до розлучення не були знайомі і свідчення вказаних осіб базуються лише розказах відповідача.

Крім того, до уваги судом не можуть бути прийнято свідчення, ОСОБА_15. - рідної тітки відповідача, яка є зацікавленою особою в інтересах ОСОБА_2

Також суд не погоджується з доводами відповідача та його представників, наданими в обґрунтування заперечень стосовно позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав, тому як враховуючи той факт, що ОСОБА_2, будучи приватним підприємцем, за період з 17.11.2011 року по теперішній час на трьох синів сплатив приблизно 5 500,00 гривень та придбав речі та іграшки на суму 6 881,30 гривень, що ніяким чином не відповідає дійсному розміру матеріальних затрат на потреби, утримання, харчування, лікування та розвиток трьох дітей відповідного віку.

Ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків стосовно синів, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується висновком Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №П-407 від 20.04.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений на підставі ретельного вивчення ситуації з приводу ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов*язків відносно синів, яким зокрема встановлено, що батько матеріальної та фінансової допомоги на утримання дітей не надає. Батько хлопчиків ухиляється від виконання батьківських обов'язків, від виховання синів самоусунувся. Не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, станом здоров'я не цікавиться, матеріальної та фінансової допомоги для утримання синів не надає, аліменти на утримання дітей не сплачує. На підставі ретельно досліджених документів, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітніх синів, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Згідно з ч.4 ст.19 СК України під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК ). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.6 ст.19 СК ).

Допитані у судовому засіданні у якості свідків, ОСОБА_8, ОСОБА_13. та ОСОБА_14. жодним чином не спростували обставини, викладені позивачем, не навели будь-яких прикладів з повсякденного життя дітей, пов*язаних з участю батька, проявів його турботи, зацікавленості у вихованні та спілкуванні з синами.

Таким чином, дослідивши викладені факти та обставини, враховуючи висновок Органу опіки №П-407 від 20.04.2015 року та погоджуючись з ним, судом встановлено ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків стосовно дітей, як по утриманню синів, так і по її вихованню.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що однакова відповідальність за виховання,навчання та розвиток дитини покладається на кожного з батьків.

Відповідно до ст.ст..150, 157 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею.

Тобто, відповідно до ст.150 СК України, на батьків покладено певні обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, які не виконуються відповідачем у даній справі та який самоусунувся від участі у вихованні дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, підставою позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" (далі - постанова Пленуму) ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання неї освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, наявні передбачені законом підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,, передбачені ст.164 СК України.

Відповідно до ч.2ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов*язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав, не звільняє батьків від сплати аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка.

Ч. 2 ст. 182 СК України, говорить, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 181 СК України, визначені способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Крім того, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст. 180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дітей в рівних частках покладається на їх батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180-182, 191 СК України, ч.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю Прокуратури Малиновського району м. Одеси в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову - 13.02.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Буран