Справа № 367/3471/15 Головуючий у І інстанції Шестопалова Я.В.
Провадження № 22-ц/780/4960/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 21.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Волохова Л.А., Коцюрби О.П., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №500, розірвано.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що з січня 2015 року сторони разом не мешкають, як подружжя припинили фактичні шлюбні відносини, позивачка проживає однією сімєю з іншим чоловіком, наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість примирення між сторонами, подальшого спільного життя та збереження сімї.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою надати сторонам строк для примирення.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 29 квітня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 12, 13, 14, 21, 22, 23 ).

З січня 2015 року сторони припинили сімейно-шлюбні стосунки, ОСОБА_3 створила нову сімю, унаслідок чого вона 28 квітня 2015 року звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу ( а.с. 2-3 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 червня 2015 року сторонам надано строк для примирення до 09 липня 2015 року ( а.с. 33 ).

Незважаючи на це, ОСОБА_3 наполягала на розірванні шлюбу, посилаючись на обставини, викладені у заявлених вимогах.

Таким чином, суд першої інстанції, виконавши всі надані законом можливості для примирення подружжя, обґрунтовано прийшов до переконання про те, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача.

На переконання апеляційного суду, це буде суперечити і інтересам дітей подружжя, що має істотне значення.

Тим паче, що наданий 28 серпня 2015 року судом другої інстанції строк для примирення подружжя до 21 грудня 2015 року позитивних результатів не дав.

За таких обставин, суд першої інстанції, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213-215, ЦПК України, правильно прийшов до висновку про задоволення заявлених позовних вимог та ухвалив, в інтересах сторін та їх дітей, законне і обґрунтоване рішення на підставі доказів по справі.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 111, 112 СК України, ст.ст. 191, 213 ЦПК України, при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про надання сторонам нетривалого строку для примирення, наявність у подружжя неповнолітніх дітей, заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, формальність причин задоволення позову, передчасне ухвалення рішення по справі, перебування сторін у шлюбі фактично 9 років, на переконання апеляційного суду, у даному випадку, правового значення не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог та не є законною підставою, самі по собі, для задоволення апеляційних вимог.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Л.А. Волохов

ОСОБА_6