Справа №601/1950/15-ц
Провадження № 2/601/721/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.

при секретарі Васільєвій О.М.,

за участю представника позивача відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що відповідач систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання з ним в одному будинку, погрожує, вчиняє сімейні скандали, а застосовані до нього заходи впливу, зокрема притягнення до адміністративної відповідальності виявились безрезультатними.

Представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов підтримала та пояснила, після розірвання шлюбу між сторонами, відповідач почав зловживати алкогольними напоями, приходить у належний позивачу будинок у нетверезому стані, влаштовує скандали. В результаті цього, ОСОБА_4 неодноразово зверталась із заявою про притягнення відповідача до відповідальності. Порушення відповідачем правил співжиття робить неможливим проживання з ним в одному будинку, відповідач не приймає участі в утриманні будинку, його ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, у зв'язку з чим представник позивача просить виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_4 будинку без надання іншого жилого приміщення. Заявлений ОСОБА_2 позов про його вселення у вищезазначений будинок не визнала та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, поданий ОСОБА_2 зустрічний позов підтримали та пояснили, що протягом останніх 12 років відповідач проживав у даному будинку. З 20.06.2015 року по 11.09.2015 року він перебував за роботі, а повернувшись, зрозумів, що його колишня дружина вигнала відповідача із будинку, тим самим позбавила його права користуватись вищезазначеним житлом. Сам факт конфліктів, сварок, що виникають між сторонами, без застосування відповідних заходів впливу, попереджень не є підставою для виселення відповідача. Окрім того, відповідач пояснив, що ним вкладались кошти у поточні ремонти, а тому вважає, що йому належить частка у спірному майні. ОСОБА_2 та його представник просять зобовязати позивача не чинити відповідачу перешкоди в користуванні будинком по вул. Шевченка, 2 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини

Рішенням Кременецького районного суду від 16 липня 2015 року, шлюб зареєстрований 14 липня 1990 року у виконавчому комітеті Дружбівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - розірвано.

Згідно договору дарування від 10 вересня 2003 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.09.2003 року, будинковолодіння, що розташоване по вул. Шевченка, 2 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області зареєстровано за ОСОБА_4

З висновків дільничного інспектора міліції ДІМ Почаївського МАМ Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області від 04.06.2015 року та від 29.09.2015 року, вбачається, що ОСОБА_4 двічі зверталася в Кременецький РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про те, що її колишній чоловік ОСОБА_2 по місцю спільного проживання вчинив сварку.

В судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10, які є дітьми сторін по справі, підтвердили, що їх батько ОСОБА_2 порушує правила співжиття, вчиняє скандали, погрожує ОСОБА_4 та членам її сімї фізичним насильством.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає по сусідству зі сторонами, і була очевидцем частих сімейних скандалів зі сторони ОСОБА_2. Останній, будучи у нетверезому стані, виганяє ОСОБА_4 з хати, ображає її та дітей.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що знає ОСОБА_4 із 2003 року, їй відомо що остання робила у спірному будинку ремонт, та купувала необхідні матеріали.

Таким чином, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2, проживаючи разом із громадянкою ОСОБА_4 ( з якою перебував у шлюбі) у житловому будинку по вул. Шевченка, 2 в м. Почаїв Кременецького району, систематично порушує правила співжиття, оскільки вчиняє сімейні сварки, скандали, перебуваючи у нетверезому стані.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вбачається, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів.

Відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України у випадку, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

За вказаних обставин судом не встановлено, а ОСОБА_4 не доведено наявності передбачених законом обставин, які б стали підставою для виселення ОСОБА_2 зі спірного помешкання без надання іншого жилого приміщення, оскільки хоча судом і встановленно порушення відповідачем ОСОБА_2 правил співжиття, однак офіційно передбачеих законодавством заходів попередження або громадського впливу про недопустимість протиправної поведінки працівниками міліції чи іншими органами винесено не було, тому в задоволені позовних вимог ОСОБА_4 слід відмовити.

Разом із тим, беручи до уваги, що ОСОБА_2 неодноразово порушував правила співжиття, що в подальшому може унеможливити для ОСОБА_4 проживання з ним в одному будинку, суд вважає за доцільне попередити ОСОБА_2 про недопустимість порушення правил співжиття щодо ОСОБА_4

Згідно акту обстеження від 14 жовтня 2015 року, власником будинку по вул. Шевченка, 2 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області є ОСОБА_4, її чоловік ОСОБА_2 з її слів з березня 2015 року по даний час не проживає, участі в веденні господарства не приймає.

Згідно інформації Кременецького РС УДМС України в Тернопільській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що вона знає сімю ОСОБА_2. До того як ОСОБА_4 поїхала за кордон на роботу, сторони проживали добре. На даний час ОСОБА_4 вигнала ОСОБА_2 з будинку, де вони разом проживали.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суду пояснили, їм відомо що ОСОБА_2 робив ремонти у спірному будинку, однак на даний час ОСОБА_4 вигнала його із будинку. Ім не відомо чи вчиняє він сварки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Таким чином судом встановлено факт порушення ОСОБА_4 прав ОСОБА_2 на користування спірним будинком, які слід захистити шляхом його вселення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 57, 64, 88. 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 156, 116 ЖК України, ст. 405 ЦК України

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення відмовити.

Офіційно попередити ОСОБА_2, що у випадку порушення правил співжиття, він може бути виселений із займаного ним житлового приміщення без надання іншого житла.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні житловим приміщенням, яке знаходиться в м. Почаїв по вул. Шевченка, 2 Кременецького району Тернопільської області шляхом вселення його до даного будинку.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: