Справа № 2-96/2012 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1031/15 Доповідач у 2 інстанції Іванова
Категорія 38 31.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у справі заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2012 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1, Головне управління юстиції у Київській області про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд першої інстанції, задовольняючи позов і визнаючи заповіт недійсним, дійшов висновку, що в момент вчинення правочину спадкодавець ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними, грунтуючись на висновку посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи від 07 березня 2012 року.

Заявниця вважає, що мотивувальна частина рішення суду грунтувалась виключно на завідомо неправдивих показаннях свідків, які лягли в основу завідомо неправильного і незаконного висновку експерта.

Далі зазначила, що після ухвалення вказаного рішення і набрання ним чинності їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи.

Так, оскільки в неї були сумніви в об'єктивності та повноті експертного дослідження, вона вимушена була звернутись до Українського науково-дослідницького інституту соціальної і судової психіатрії та наркології, для отримання висновку спеціаліста у галузі судово-психіатричної експертизи і спеціаліст зробив висновки, що дослідження експертів відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз, що містяться в Акті посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи є необґрунтованими, Акт не містить обгрунтованої інформації, що ОСОБА_5 під час укладення правочину страждав на психічний розлад, тому для відповіді на це питання необхідно провести повторну судово-психіатричну експертизу.

Заявниця, посилаючись на цей висновок спеціаліста лікаря судово-психіатричного експерта № 13 від 09 вересня 2014 року, вважає, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-96/2012 від 09 липня 2012 року підлягає перегляду у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду заявниця подала апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати, заяву задовольнити.

Позивачка ОСОБА_7 у запереченнях на апеляційну скаргу вважає твердження заявниці надуманими та такими, що не відповідають зібраним у справі матеріалам, посилається на те, що фактично відповідачка і треті особи під час розгляду справи визнали експертизу оскільки не заявляли клопотань про призначення повторної експертизи. При цьому висновок спеціаліста, представлений заявницею вважає особистою думкою лікаря-психіатра, який не вивчав документів, зібраних у справі, тому не може бути взятий до уваги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2012 року позов ОСОБА_7 задоволений.

Визнано заповіт, складений ОСОБА_5 22 листопада 2006 року, посвідчений секретарем виконкому Чабанівської селищної ради Ратушенко А.Т. та зареєстрований у реєстрі за № 47, недійсним. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку № АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2012 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2012 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/6 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після батька скасовані, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 липня 2012 року та ухвала апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2012 року залишені без змін.

В подальшому рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2014 року за ОСОБА_2 в порядку спадкування визнано право власності на 1/6 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.07.2012 року суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції послався на те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є новоявленими обставинами, оскільки заявниця під час розгляду справи не була позбавлена можливості заявити клопотання про призначення повторної експертизи. Крім того, вона скористалась своїм правом на апеляційне і касаційне оскарження судових рішень, законність рішення суду першої інстанції була перевірена і встановлено, що висновки експертизи, що містяться в матеріалах справи, є обгрунтованими та переконливими.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком, оскільки обставини на які посилається заявниця, як на нововиявлені зводяться до її незгоди з рішенням суду і не підпадають під вимоги ст.361 ЦПК України, яка передбачає вичерпний перелік підстав перегляду рішення або ухвали суду, що набрали законної сили.

Доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, при постановленні ухвали суд першої інстанції не допустив порушень закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.312,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :