Справа №710/916/15-ц
провадження № 2-о/710/52/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2015 р. Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Красюк Г.П.

за участю секретаря Бараненко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола Черкаської області цивільну справу за заявою прокурора Шполянського району в інтересах держави в особі Станіславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області про визнання майна безхазяйним, -

В С Т А Н О В И В:

прокурор Шполянського району звернувся до суду з заявою, яку підтримала в судовому засіданні прокурор прокуратури Плетінь О.О. і просила визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №4 від 29.03.1999 р. по Станіславчицькій сільській раді Шполянського району, Черкаської області, а саме: земельну ділянку розміром 2,21 га., в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого головою Станіславчицької сільської ради 19.02.2003р. та зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №425 ОСОБА_2 на підставі рішення Станіславчицької сільської ради від 16.08.2002р. №2/4 передано у приватну власність земельну ділянку в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради площею 2,21га, безхазяйним майном та передати її у власність територіальної громади с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області в особі Станіславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області померла ОСОБА_2. В день її смерті відкрилась спадщина. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого головою Станіславчицької сільської ради 19.02.2003 р. та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №425, ОСОБА_2 на підставі рішення Станіславчицької сільської ради від 16.08.2002р. №2/4 передано у приватну власність земельну ділнку в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради площею 2,21га. Вартість даної земельної ділянки відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки,виданого відділом Держземагенства становить 84555грн. Іншого майна чи майнових прав у ОСОБА_2 немає. За інформацією Станіславчицької сільської ради у померлої спадкоємці відсутні, у встановлений законом строк спадщину ніхто не прийняв, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося, на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 ніхто не претендує. З моменту відкриття спадщини ОСОБА_2 пройшло більше шістнадцяти років, але до теперішнього часу в інтересах територіальної громади с. Станіславчик, Станіславчицька сільська рада до Шполянського районного суду із заявою про визнання спадщини безхазяйним майном не зверталася, в зв'язку з чим земельна ділянка площею 2,21га. у власність територіальної громади не перейшла. В зв'язку з цим, прокурор звернувся до суду в інтересах територіальної громади с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області, в особі Станіславчицької сільської ради, і просив визнати спадщину після смерті ОСОБА_2 безхазяйним майном.

Вислухавши прокурора прокуратури вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області померла ОСОБА_2 підтверджується актовим записом про смерть №4 від 29.03.1999р. по Станіславчицькій сільській раді Шполянського району Черкаської області.

В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого головою Станіславчицької сільської ради 19.02.2003 р. та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №425, ОСОБА_2 на підставі рішення Станіславчицької сільської ради від 16.08.2002р. №2/4 передано у приватну власність земельну ділнку в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради площею 2,21га. Вартість даної земельної ділянки відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки,виданого відділом Держземагенства становить 84555грн. Іншого майна чи майнових прав у ОСОБА_2 немає.

Спадкоємці ОСОБА_2 у встановлений законом строк спадщину не прийняли, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.04.2015 р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 16.04.2015 р. Отже, після смерті ОСОБА_2 у встановлений законом строк спадщину ніхто не прийняв, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося, на спадщину, яка залишилася після смерті спадкодавця, ніхто не претендує.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р.. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01. 2004 р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Отже, норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01.07. 2003 р. і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Згідно ст. 549 ЦК Української PCP визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Водночас, за інформацією Станіславчицької сільської ради Шполянського району у ОСОБА_2 спадкоємці відсутні та після її смерті спадщину ніхто не прийняв. Згідно з інформацією зі Спадкового реєстру, наданою державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., у даному реєстрі відсутні відомості про наявні заповіти, спадкові договори, відкриті спадкові справи та видані свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_2, що підтверджує той факт, що вже більше 16 років на спадщину ОСОБА_2 ніхто не претендує.

Згідно п. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК Української PCP 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, та якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

За ч. 2 ст. 4 ЗК України 1990 року суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.

Отже, Станіславчицька сільська рада була державним органом, який уповноважений взяти земельну ділянку на баланс, але з часу смерті ОСОБА_2 вона не вчинила жодних дій для переходу земельної ділянки у власність держави. Таким чином, вищезазначена земельна ділянка не має власника та її правовий статус є невизначеним.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля перебуває під особливою охороною держави, оскільки є основним національним багатством. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Невизначеність правового статусу земельної ділянки, що залишилась після смерті ОСОБА_2, не дає змоги органу місцевого самоврядування використовувати її за призначенням або ж передати за плату в користування з метою наповнення місцевого бюджету для забезпечення виконання власних та делегованих функцій.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши та оцінивши їх у єдності і сукупності, виходячи з встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, враховуючи, що з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 минуло більше шістнадцяти років, у померлої спадкоємці відсутні, у встановлений законом строк спадщину ніхто не прийняв, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалося, на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 ніхто не претендує, суд приходить до висновку, що заява прокурора підлягає задоволенню, спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 слід визнати безхазяйним майном і передати у власність територіальної громади с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області, в особі Станіславчицької сільської ради, земельну ділянку площею 2,21 га, яка належала ОСОБА_2

На підставі викладеного, ст. 14 Конституції України, ст. 5 ЦК України, ст. ст. 137, 549, 555 ЦК УРСР, ст. 4 ЗК України 1990 року, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 270, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

заяву .прокурора Шполянського району в інтересах держави, в особі Стяніславчицької сільської ради Шполянського району Черкаської області, задовольнити.

Визнати спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №4 від 29.03.1999 року по Станіславчицькій сільській раді Шполянського району Черкаської області, а саме: земельну ділянку розміром 2,21 га в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, Черкаської області ,згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого головою Станіславчицьї сільської ради 19.02.2003р. зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425, вартістю 84555грн - безхазяйним майном.

Передати у власність територіальної громади с. Станіславчик Шполянського району, Черкаської області, в особі Станіславчицької сільської ради, земельну ділянку розміром 2,21 га в адміністративних межах Станіславчицької сільської ради, Шполянського району, Черкаської області ,згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого головою Станіславчицьї сільської ради 19.02.2003р. зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 425, вартістю 84555грн, належала ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Станіславчик Шполянського району, Черкаської області, актовий запис про смерть №4 від 29.03.1999 року по Станіславчицькій сільській раді Шполянського району Черкаської області.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Шполянський районний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя