Справа № 459/1570/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань Головка А.М.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа Червоноградська міська рада про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом звільнення та повернення самовільно зайнятих частин земельних ділянок загальною площею у 13 кв.м. із чужого незаконного володіння до попереднього стану; знесення самочинно збудовану на земельній ділянці НОМЕР_1 споруду цегляного сараю, розташованого на межі між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 та АДРЕСА_1; знесення самочинно збудовану на земельній ділянці НОМЕР_2 споруду бетонного фундаменту, металеву сіткову огорожу та рослинність на ній, які розташовані протиправно між земельними ділянками НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 із порушенням державних норм і правил чинного законодавства, без проектної документації та відповідного дозволу, відновлення знищеної, самовільно пошкодженої та самовільно перенесеної межі шляхом побудови чи відновлення нової огорожі «на старій твердій межі» огорожі та відновлення нових межових знаків, як і нової межі за рахунок відповідача, відновлення та приведення у відповідність знищену та пошкоджену межу та межові знаки, які існували на основі та на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки НОМЕР_2, посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори 09.04.1964 року за реєстровим № 10115; дослідити неправомірне та обманне погодження неправильних та протиправних існуючих меж між земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2, -

ВСТАНОВИВ:

18.05.2015р. ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_5 (відповідача), бухгалтера Червоноградського казначейства, яка проживає 80100. в АДРЕСА_2: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом звільнення та повернення самовільно зайнятих частин земельних ділянок (площею у 12 кв.м-приватної власності та 1 кв.м.-орендованої) загальною площею у 13 кв. м із чужого незаконного володіння до попереднього стану, та привести їх у відповідність «до планів земельних ділянок НОМЕР_1 та АДРЕСА_1 із кресленнями Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації про відвід земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на основі рішень Червоноградської міської ради №178 від 06.09.1960 p., №192 від 29.09.1960 p., які узгоджені із Червоноградським міським виконкомом 30.09.1960 р. та 20.10.1960 р.», а також привести частини земельних ділянок (площею у 12 кв.м-приватної власності та 1 кв.м.-орендованої) у відповідність «на основі та на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки НОМЕР_2 посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори 09.04.1964 р. за реєстровим №10115», а також на основі креслень Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації станом за 1979 рік, які досі є чинними, не скасованими та законними; знести самочинно збудовану на земельній ділянці НОМЕР_1 споруду цегляного сараю розташованого на межі між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка побудована із порушенням державних норм і правил та чинного законодавства держави Україна і без проектної документації та відповідного дозволу, який на даний час також експлуатується протизаконно та стоїть із порушенням на 0.5 м., всупереч існуючим державним нормам і правилам, який затінює земельну ділянку НОМЕР_2, та негативно впливає на родючість грунту та на моє і моєї сім'ї здоров'я, так-як при збільшенні водяного потоку, при постійних дощах по встановлених відповідачем у квітні 2015 року неякісно функціонуючих ринвах для відводу стоку дощової води на сараї земельної ділянки НОМЕР_1 -існуючий водовідлив із сарая не забезпечує якісного відводу водяних потоків, які шалено заливають мій город із городиною (яка постійно загниває) на моїй земельній ділянці НОМЕР_2 моєї приватної території; знести самочинно збудовану на земельній ділянці НОМЕР_2 споруду бетонного фундаменту, металеву сіткову огорожу та рослинність на ній, які розташовані протиправно між земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 із порушенням державних норм і правил та чинного законодавства держави Україна і без проектної документації та відповідного дозволу, які затінюють земельну ділянку НОМЕР_2 зі сторони земельної ділянки НОМЕР_1. а також жодним чином не захищають флору і фауну на моїй приватній території від численних протягів між житловими будинками НОМЕР_1 і НОМЕР_2 та між проїжджою частиною дороги по АДРЕСА_1 та від наявних протягів між різноманітними будівлями навколишніх сусідів та відновити знищену, самовільно пошкоджену та самовільно перенесену межу шляхом побудови чи відновлення нової огорожі «на старій твердій межі» огорожі та відновлення нових межових знаків, як і нової межі за рахунок ОСОБА_5 (відповідача), відповідно «до планів земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 із кресленнями Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації про відвід земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на основі рішень Червоноградської міської ради №178 від 06.09.1960 р., №192 від 29.09.1960 р., які узгоджені із Червоноградським міським виконкомом 30.09.1960 р. та 20.10.1960 р.», а також відновити та привести у відповідність знищену та пошкоджену межу та межові знаки, які існували «на основі та на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки НОМЕР_2 посвідченого державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори 09.04.1964р. за реєстровим №10115», які досі є чинними, не скасованими та законними; дослідити неправомірне та обманне «погодження» неправильних та протиправних існуючих на даний час меж між земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2, яке було здобуте обманним шляхом за імовірним зговором відповідача та не уповноваженої особи, яке не законно та протиправно фігурує у правоустановчих документах, підпис якої, як не уповноваженої особи-без підпису реального власника ОСОБА_6 є також протизаконним, не дійсним, фальшивим, обманним та неправильним, тому правовстановлюючий документ по узгодженні меж між земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2, який був здобутий відповідачем за допомогою обману не уповноваженою особою, у імовірному зговорі, всупереч законних вимог п.п.1 і 2 ст. 230 ЦК України «Правові наслідки вчинення правочину під впливом обману», як і сам факт зафіксованого та задокументованого обману у правоустановчих документах по протиправному та обманному узгодженні вищезазначених меж між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2 має місце, якщо сторона відповідача заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину. або якщо вона замовчує їх існування, яка, як сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, тому завдані діяння у зв'язку з вчиненням цього обманного правочину відповідачем та не уповноваженою особою, про обманне узгодження меж між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2, мають бути судом визнані протиправними, не дійсними, обманними та неправильними діяннями. Послалась на те, що вона є власником житлового будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 кадастровий НОМЕР_3, площею у 0,0608 га., а також є власником земельної ділянки за договором оренди землі, кадастровий НОМЕР_4 із площею 0.0052 га., які вона отримала в дарунок 17.05.2012 року від свого батька ОСОБА_7. Поряд із її домоволодінням за НОМЕР_2-вищезазначеним житловим будинком та двома земельними ділянками (приватною та орендованою) проживає у суміжному земле- домоволодінні під НОМЕР_1 ОСОБА_19 із своєю сім'єю, який є сином власниці ОСОБА_5. Сарай на земельній ділянці НОМЕР_1 був побудований з порушенням чинного законодавства та існуючих норм і будівельних правил, який стояв завжди ( як і криниця) саме на межі між земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2, а на даний час за вищезгаданим сараєм (як і за криницею) відповідачем побудована сіткова огорожа на бетонному фундаменті саме на приватній території земельної ділянки НОМЕР_2 позивача, на відстані 0.5 м. від стіни сараю ділянки НОМЕР_1. Позивач повідомила відповідача про намір встановити за свій кошт на існуючому вищезазначеному фундаменті огорожі новий пліт із металевого листа (бляхи), що зробити відповідачка їй категорично не дозволила, заявила, що потрібно відступити ще на 10 см. на свою територію від нової бетонної огорожі, в межах ділянки НОМЕР_2 та монтувати огорожу. Позивач вважає дії відповідача неповагою до принципів добросусідства. ОСОБА_6 було самовільно побудовано без всіляких узгоджень, погоджень та без відповідних дозволів державних органів цегляний сарай, який був розташований саме на межі між земельними ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_1 від якого була встановлена рішенням Червоноградської міської ради тверда межа, яка була узаконена та йшла по дерев'яному плоту огорожі, координати якої самовільно порушив відповідач, тому тверда межа на даний час незаконно проходить по території позивача на відстані пів метра від стіни вищевказаного сарая розташованого на земельній ділянці НОМЕР_1 (як і не законно проходить на відстані 0.5 м. від криниці, яка завжди стояла на межі із суміжною ділянкою НОМЕР_1), що кардинально суперечить вимогам «до планів земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, які наглядно функціонують із кресленнями Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації про відвід земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на основі рішень Червоноградської міської ради №178 від 06.09.1960 р., №192 від 29.09.1960 р., які узгоджені із Червоноградським міським виконкомом 30.09.1960 р. та 20.10.1960 р.», а також кардинально суперечить вимогам Договору від 20.04.1964 р. про надання у безстрокове користування земельної ділянки НОМЕР_2. Відповідач створив позивачу умови, які завдають незручностей: затінюється ділянка; стічні атмосферні опади стікають на сітковий паркан огорожі та на рослинність, яка розміщена на ньому, а потім стікають на частину земельної ділянки; ці ж стічні опади порушують цілісність паркану; утворюються неприємні запахи від каналізаційної вигрібної ями. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 надала заперечення, позов вважає безпідставним, просила відмовити у його задоволенні, послалась на те, що в 1964р. при укладені договору дарування на земельній ділянці, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 були збудовані та здані в експлуатацію: житловий будинок, господарські будівлі: літня кухня, сарай-цегляний та дерев'яний, дерев'яна вбиральня, пліт. З моменту прийняття в дар житлового будинку та господарських будівель, на земельній ділянці по АДРЕСА_3 відповідачем не було проведено жодного самовільного будівництва. Позивачкою не долучено жодного документа, який би підтверджував передачу у користування чи у власність додаткових земель для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. Жодного доказу про те, що відповідачем було проведено самовільне будівництво та захоплено земельну ділянку, позивачкою не подано.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позовній заяві.

Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Допитані як свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили, що цегляний сарай на земельній ділянці АДРЕСА_1 побудований давно, приблизно 1963 рік, раніше межа між земельними ділянками №НОМЕР_1,НОМЕР_2 йшла від кута цього сараю, а зараз межа проходить за 0,5м. від цього сараю в напрямку земельної ділянки НОМЕР_2.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є суміжними власником і користувачем земельних ділянок, які розташовані за адресою:АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 відповідно.

Червоноградським виконкомом надавалось ОСОБА_7 право на безстрокове користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку від 20.04.1964р.

Згідно з планом земельної ділянки НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 від 29.09.1960р. межа між земельними ділянками НОМЕР_1,НОМЕР_2 знаходилася впритул до стіни сараю, що розташований на земельній ділянці НОМЕР_1. Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили, що пліт знаходився на цій межі.

За змістом ст. ст.184, 185 ЗК України, складання проектів відведення земельних ділянок, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок здійснюється державними та іншими землевпорядними організаціями.

Як вбачається з Акту встановлення, погодження та передачі на збереження фізичних позначок меж земельної ділянки від 26.08.2011р. гр.ОСОБА_7, земельна ділянка, розташована: АДРЕСА_1: В - Г землі ОСОБА_6, від В до Г - межа проходить по металевій огорожі (сітка). Акт підписав ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ін.

З Абрису обміру земельної ділянки гр.ОСОБА_7 вбачається, що межа між земельними ділянками НОМЕР_1,НОМЕР_2 (від В до Г) йде з відступом від сараю, що знаходиться на земельній ділянці НОМЕР_1.

Як вбачається з Акту від 26.08.2011р., Абрису обміру земельної ділянки, ніяких претензій при встановлені меж землекористування земельної ділянки, розташованої: АДРЕСА_1 не виникало, як у самого землекористувача ОСОБА_7 та представників суміжних землекористувань (ОСОБА_6 та ін.). До того ж, сам ОСОБА_15 був ініціатором встановлення та погодження меж земельної ділянки.

23.02.2012р. ОСОБА_7 був виданий Державний Акт на право власності на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3, площа 0,0608 га., зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_5.

17.05.2012р. ОСОБА_7 подарував ОСОБА_2 земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий НОМЕР_3, площа 0,0608 га. (договір дарування, посвідчен.17.05.2012р. ОСОБА_17, державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори за р.2-749, є відмітка про перехід права власності на Державному Акті на право власності на земельну ділянку).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_6.

Як вбачається з відповіді Виконавчого комітету Червоноградської міської ради на скаргу ОСОБА_2 від 23.03.2015р. з приводу суміжного землекористування із земель ділянкою по АДРЕСА_1, при проведенні геодезичних та землевпорядних робіт в натурі (на місцевості) встановлено межі цієї земельної ділянки з прив'язкою до спільної межі, яка була визначена і встановлена ще у 2011 році відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки для оформлення Державного акта на право власності на земельну ділянку та Договору оренди земельної ділянки гр. ОСОБА_7 на АДРЕСА_1. Розміщення цієї спільної межі, яка на час її встановлення - 26.08.2011р. проходила по огорожі з металевої сітки було погоджено в установленому порядку сусіднім на той час землекористувачем гр.ОСОБА_6 ОСОБА_7 мав в оренді земельну ділянку площею 0.0052 га. вздовж АДРЕСА_1, для обслуговування того ж жилого будинку, господарських будівель споруд.

ОСОБА_2 перейшла у власність земельна ділянка по АДРЕСА_1, загальною площею 0,608га. Правовстановлюючи документи на вказану земельну ділянку є чинними, вимога про їх скасування, визнання недійсними позивачем не заявлялася. Так само є чинним й Акт встановлення, погодження та передачі на збереження фізичних позначок меж земельної ділянки від 26.08.2011р.

В позовній заяви позивач ОСОБА_2 вказує на те, що вона є власником земельної ділянки за договором оренди землі, кадастровий НОМЕР_4 із площею 0.0052 га., які вона отримала в дарунок 17.05.2012 року від свого батька ОСОБА_7. Позивачем не надано доказів які б стверджували, передачу їй у власність чи у користування додаткових земель для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: по АДРЕСА_1, ще й окрім земельної ділянки площею 0,608га.

Плани земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 із кресленнями Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації про відвід земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на основі рішень Червоноградської міської ради №178 від 06.09.1960 p., №192 від 29.09.1960 p., Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки НОМЕР_2, креслення Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації станом за 1979 рік не діють, так як ОСОБА_7 у 2011р. замовив та отримав технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку НОМЕР_2, у 2012р. отримав Державний акт та й у цьому ж році подарував, вже з визначеними межами та площею, цю земельну ділянку ОСОБА_2

ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок А-1 з господарськими будівлями та спорудами: цегляна літня кухня - Б, цегляний сарай - В, дерев'яний сарай - Г, дерев'яна вбиральня - Д, споруди №1, К, І на підставі договору дарування, посвідченого 3011.2004р. Степчук І.С., приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу, за р.3032.

Як вбачається з цього договору дарування, цегляний сарай під літерою В перейшов у власність ОСОБА_5, як й житловий будинок та інші господарські будівлі та споруди, не є самочинно збудованим.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1, 2 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У реченні 1 пункту 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року зазначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Пунктом 5 указаної постанови роз'яснено, що відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

Як вбачається з досліджених доказів, за життя першого власника ОСОБА_7 та після його смерті, новим власником ОСОБА_2 до 2015р. не вживалися заходи реагування щодо відповідача з приводу сараю, споруди (огорожа - бетонний фундамент, металева сітка). Як вбачається з показань свідка ОСОБА_9, сарай був побудований приблизно у 1963р., ОСОБА_7 за життя користувався стіною цього сараю, а саме вішав на неї дробину. Споруда (огорожа - бетонний фундамент, металева сітка) була збудована приблизно у 2011р., що стверджується поясненнями свідків та вбачається з Акту від 26.08.2011р., Абрису обміру земельної ділянки НОМЕР_2.

Згідно п.е ч.1 ст.91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Стаття 152 Земельного кодексу України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 130 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення то що).

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сарай затінює земельну ділянку НОМЕР_2, негативно впливає на родючість грунту, на здоров'я позивача та членів його сім'ї, а споруда (огорожа - бетонний фундамент, металева сітка) затінює земельну ділянку позивача, а також жодним чином не захищає флору і фауну на її приватній території від численних протягів між житловими будинками та між проїжджою частиною дороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позовна вимога про дослідження неправомірного та обманного «погодження» неправильних та протиправних існуючих на даний час меж між земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2, яке було здобуте обманним шляхом за імовірним зговором відповідача та не уповноваженої особи, яке не законно та протиправно фігурує у правоустановчих документах, підпис якої, як не уповноваженої особи-без підпису реального власника ОСОБА_6 є також протизаконним, не дійсним, фальшивим, обманним та неправильним, тому правовстановлюючий документ по узгодженні меж між земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2, який був здобутий відповідачем за допомогою обману не уповноваженою особою, у імовірному зговорі, всупереч законних вимог п.п.1 і 2 ст. 230 ЦК України «Правові наслідки вчинення правочину під впливом обману», як і сам факт зафіксованого та задокументованого обману у правоустановчих документах по протиправному та обманному узгодженні вищезазначених меж між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2 має місце, якщо сторона відповідача заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування, яка, як сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, тому завдані діяння у зв'язку з вчиненням цього обманного правочину відповідачем та не уповноваженою особою, про обманне узгодження меж між суміжними земельними ділянками НОМЕР_1 і НОМЕР_2 мають бути судом визнані протиправними, не дійсними, обманними та неправильними діяннями, не підлягає задоволенню, враховуючи те, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права не відповідає жодному з вищенаведених способів захисту прав.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. І. Рудаков