У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2015 Справа №607/7731/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Федів І.С.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2015 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5, вказуючи, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавче провадження №46143988 від 23 січня 2015 року щодо примусового стягнення з нього коштів у користь його колишньої дружини ОСОБА_3 згідно з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Вважає, що дане виконавче провадження повинне розглядатися Державною виконавчою службою Тернопільського міського управління юстиції за територіальною підсудністю, оскільки він проживає та зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується документами, які наявні в матеріалах виконавчого провадження. Однак вимоги закону державний виконавець ігнорує, оскільки зацікавлена в розгляді виконавчого провадження. З цього приводу, 07 квітня 2015 року ОСОБА_1 звертався зі скаргою до начальника ДВС Тернопільського районного управління юстиції на бездіяльність державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5 з приводу скерування виконавчого провадження № 46143988 до ДВС Тернопільського міського управління юстиції, однак 26 квітня 2015 року йому було відмовлено у письмовому вигляді. З цих підстав просить визнати бездіяльність виконавця відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5 незаконною та зобовязати її скерувати виконавче провадження до Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

Судом до участі у справі як заінтересовану особу залучено стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_3

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подану скаргу підтримали, з наведених у ній підстав та просили її задовольнити. Пояснили, що ОСОБА_1 проживає в м. Тернополі, а відповідно до вимог закону та практики державних виконавців виконання повинно проводитись за місцем проживання боржника. Крім цього, ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири по вул. К.Савури, 10/159 в місті Тернополі.

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5, в судовому засіданні проти поданої скарги заперечила, пояснила, що на підставі заяви стягувача, в якій зазначено, що вона просить відкрити виконавче провадження за місцем знаходження майна ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,06 га на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району, 23 січня 2015 року відкрито виконавче провадження. Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив, оскільки відповідно до закону право стягувача обирати місце виконання рішення серед альтернативних підстав, визначених ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 56990 гривень, 1045 гривень судового збору, 2937,60 гривень витрат на проведення експертизи. На підставі зазначеного рішення суду 11 грудня 2014 року судом видано виконавчий лист.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Як слідує з заяви стягувача ОСОБА_3 від 20 січня 2015 року, яка знаходиться в матеріалах виконавчого провадження № 524/10, оглянутого судом у судовому засіданні, вона предявила виконавчий лист до виконання саме до відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції за місцем знаходження майна боржника земельної ділянки площею 0,06 га на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечив, що він є власником зазначеної земельної ділянки.

23 січня 2015 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку ОСОБА_1 отримав 07 квітня 2015 року.

Оскільки добровільно рішення суду не виконане, державним виконавцем розпочато його примусове виконання.

В ході виконання рішення ОСОБА_1 неодноразово звертався до державного виконавця з вимогою передати виконавче провадження до Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції за місцем його проживання та знаходженням його майна 1/3 частини квартири по вул. К.Савури, 10/159 в місті Тернополі.

Як слідує зі свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1996 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира по вул. К.Савури, 10/159 в місті Тернополі.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2014 року за ОСОБА_1 визнано частку в розмірі 1/3 ідеальної долі вказаної квартири.

Як установлено з пояснень заявника, державна реєстрація його права власності на частку в зазначеній квартирі ще не проведена.

Разом із тим, визначальним при визначенні місця виконання рішення суду є те, що відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Виконавче провадження відкрито за заявою стягувача ОСОБА_3 за місцем знаходження майна боржника ОСОБА_1, а саме земельної ділянки площею 0,06 га на території Смиковецької сільської ради Тернопільського району, при тому, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечив, що він є власником зазначеної земельної ділянки.

Тому підстав для передання виконавчого провадження, визначених ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», судом не встановлено.

За вказаних обставин суд вважає, що у державного виконавця відсутні передбачені законом підстави для передачі виконавчого провадження до Державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції, а тому скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 210, 213, 386 389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_7