Справа № 305/268/15-ц
Провадження по справі № 2/305/264/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть, яке видано виконкомом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний запис про смерть за №30, залишилося, як спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_1. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона, як спадкоємець за законом, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі таких їй нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_1, право власності у порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року до участі у розгляді справи, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору було залучено - ОСОБА_3.

Позивачка, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак її представник ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, в судове засідання не з"явилася, однак будучи присутньою в судовому засіданні 17.02.2015 року, зазначила, що вона позовні вимоги піідтримує. Не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, в судове засідання повторно не, з"явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення в газеті "Новини Закарпаття". Про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси позивача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер громадянин ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12 травня 2014 року.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється його дочка, позивачка по справі ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06 травня 1993 року, згідно якого позивачка змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_1. Інший спадкоємець першої черги за законом, дружина померлого ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, відмовилася від своєї частки у спадщині, яка відкрилася після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 на користь позивачки, її дочки, ОСОБА_1

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її прав на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1973 році.

З довідки №496 від 10.11.2014 року, виданої виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, встановлено, що за померлим громадянином ОСОБА_4, згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, після смерті свого батька, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачкою не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.