САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5283/15-ц
Провадження № 2/206/1414/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську в порядку ст.. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила, визнати ОСОБА_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Карагандинська,3/43 та зняти її з реєстраційного обліку за цією адресою, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування від 23 квітня 1997 року, належить однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Карагандинська,3/43. Відповідачка є її донькою. Після того, як вона стала власницею цієї квартири, вони разом з донькою поселилася і зареєструвалися в ній. Відповідачка поселилась у спірній квартирі як член сімї , але фактично з 2001 року в ній не мешкає. Влітку 2014 року відповідачка з своїм цивільним чоловіком поїхали на заробітки в Росію. З того часу звязок між ними було втрачено. У звязку з різким підвищенням комунальних платежів і можливістю виникнення питання продажу цієї квартири вона вимушена звернутися до суду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.5-7).

Відповідно довідки КП «Житлове господарство Самарського району» ОСОБА_1 міської ради №2308 від 08.09.2015р. в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_2, її донька відповідач ОСОБА_3

Згідно акту, який підписаний сусідами ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з літа 2001 року (а.с.8).

Сама відповідач в своїй заяві надісланій на адресу суду зазначила, що фактично не мешкає в спірній квартирі за місцем реєстрації.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Вирішуючи даний спір, суд керується ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).

Як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, то є достатні підстави для зняття її з реєстрації за місцем проживання.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко