Провадження № 2/537/112/2015
Справа № 537/6094/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Фадєєвої С. О.,
при секретарі - Герасименко Л. М., Храменковій О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом публічного акціонерного «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, вказав, що згоден на винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надіслали.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених відповідачів та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Зміст та умови договорів, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу ст.530 ЦК якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
В силу ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Також згідно ст. 546, 549 цього Кодексу виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 550 ЦК право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань.
В силу ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1048 ЦПК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 1056-1 ЦК також визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Пунктом 1.2. 2. кредитного договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку не пізніше 03.02.2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов договору.
Згідно з п. 1.3.1. кредитного договору, за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,9 процента річних.
Пунктом 2.3. кредитного договору визначено, що у випадку невиконання позичальником умов цього договору про надання забезпечення за цим договором, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання за цим договором або погіршення його умов, банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 договору.
Відповідно до п.4.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені договором.
Пунктом 5.5. кредитного договору визначено, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісії строком більш ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повергнення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку встановленому розділом 11 договору.
Згідно п. 7.1. кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.
Пунктом 1.3 договору поруки без номеру від 04.02.2015 року визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, зокрема за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених у кредитному договорі.
Пункт 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року визначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що наявність вказаної заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» і її розмір підтверджені доданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості за договором, тому вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 8, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 550, 546, 549, 610 - 612, 625, 634, 1048, 1050, 1056-1, 1054 ЦК України, постановою Пленуму ВССУ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,
Позовні вимоги публічного акціонерного «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С. О. Фадєєва
Повний текст рішення виготовлено 25.05.2015 року.