Провадження № 2/641/998/2015 Справа № 641/1613/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Мельник І.М.

при секретарі - Бєловій А.М., Чандарогловій О.В., Севост'яновій О.М.

за участю представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю представника відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та відсотків,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення суми за договором позики та відсотків за користування позикою.

В судовому засіданні позивач та її представники підтримала позовні вимоги в обґрунтування зазначили, що в квітні 2005 року ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 в м. Запоріжжі 20000 доларів США на придбання ним для своєї родини квартири в місті Харкові, дані кошти вона мала як свої заощадження від продажу свого майн, та отримані в спадок. ОСОБА_8був батьком чоловіка її доньки тому вона надала йому ці кошти.

Після передачі було складено договір займу коштів.

Однак в зв'язку з погіршенням стосунків між донькою та чоловіком, покійним ОСОБА_9 виникло питання повернення коштів, та в лютому 2013 року, ОСОБА_6 разом з покійним ОСОБА_10 повернули їй 2000 доларів США. Що засвідчили складанням нової розписки яка відображала факт отримання 20000 доларів США ОСОБА_6, поверненням частки боргу та обов'язком повернути за першою вимогою.

В березні 2013 року трагічно загинув ОСОБА_9 в зв'язку з чим вона не просила повернення коштів, а звернулась з письмовою вимогою в січні 2015 року, та однак ОСОБА_6 кошти за договором позики в добровільному порядку не повернув, в зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду.

Відповідачі та їх представники заперечували вказавши, що стосунки між ОСОБА_5 були не настільки близькими, в зв'язку з чим могли виникнути відповідні умови такої позики, крім того зазначили, що на час купівлі квартири в м. Харкові у 2005 році мали свої великі заощадження, та кошти від реалізації свого майна пов'язаного зі своїм переїздом до м. Харкова, та інші.

Будь яких коштів ні ОСОБА_6 ні його дружина, ні будь хто на їх користь від ОСОБА_5 не отримував. Відповідно і жодних боргових обов'язків перед нею не мав і будь яких коштів не повертав.

Розписку надану ОСОБА_5 вважає підробкою, а саме внесення нею комп'ютерного тексту, на аркуші паперу які він особисто передав покійному ОСОБА_9 у вигляді аркушів формату А4 на яких стояв його підпис та прізвище з ініціалами.

Дані аркуші необхідні були ОСОБА_9 для можливості від імені ОСОБА_6 вчиняти дії в різних установах.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надана розписка та копія договору позики від 30.04.2005 року, письмові докази якими підтверджують наявність у них певних грошових коштів, рішення правоохоронних органів за зверненням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме як письмові докази, які підтверджують факт передачі та отримання сторонами в договорі позики 20000 доларів США.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачем та його представниками надано письмові докази якими підтверджується наявність у них певної грошової суми, та рішення правоохоронних органів за зверненням ОСОБА_6 та покійного ОСОБА_9

Судом досліджено крім показів учасників інші письмові докази та покази свідків.

З показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 які вказали, що у відповідачів було достатньо коштів на придбання в 2005 році квартири в місті Харкові, ремонт в даній квартирі було зроблено за їх особисті кошти та особисто ними. Про отримання відповідачами будь яких коштів від ОСОБА_5 їм не відомо.

З письмових доказів вбачається , що ОСОБА_6 згідно розписки в якій зазначено ІПН боржника НОМЕР_1, адреса реєстрації АДРЕСА_1, що він повернув ОСОБА_5 2000 доларів США та зобов'язався по першій вимозі позичальника повернути залишок боргу, який складав на лютий 2013 року 18000 доларів США.

Суд заслухавши покази учасників судового засідання дослідивши інші докази по даному провадженню, вважає позовні вимоги обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

Суд вважає встановленим факт передачі позикодавцем ОСОБА_5 у власність позичальнику ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 20000 США в квітні 2005 року, що підтверджується розпискою з якої вбачається що ОСОБА_6 підтвердив, що отримав від ОСОБА_5 20000 США по договору позики в квітні 2005 року, та поверненні ним 2000 доларів США, та зазначено залишок боргу на лютий 2013 року, який склав 18000 доларів США та зобов'язання повернути їх ОСОБА_5 за першою її вимогою.

Будь які інші покази чи письмові матеріали суд не може визнати такими якими встановлено відсутність події передачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 в квітні 2005 року грошових коштів.

Суд вважає дотриманими форму договору позики, а саме її укладення в письмовій формі, яка відображає обставини передачі однієї сторони у власність другої сторони вищезазначених грошових коштів

Відповідач оспорив факт отримання ним коштів у ОСОБА_5.

Судом було призначено судово криміналістичну експертизу, щодо встановлення часу внесення тексту розписки, однак при розгляді клопотання експертів відповідачем не надано необхідних для проведення експертизи матеріалів, та не сплачено вартість проведення експертизи, необґрунтовано зазначено необхідність надання перерви для вказаних дій, крім того позивач заперечував проти зміни первинного стану даного документу, як про це було зазначено в клопотанні експертів.

Суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування позикою, як такі, що передбачені вимогами закону, за відсутності інших умов в договорі.

Суд вважає правомірним солідарну відповідальність зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як подружжя яке набуло у власність за договором позики грошові кошти в розмірі 20000 доларів США. Що передбачено вимогами ст. 61, 64 СК України та ст. 368 ЦК України, як такий що укладено ОСОБА_6 з ОСОБА_5 в інтересах сім'ї.

Суд вважає необхідним стягнути з відповідача грошові кошти в національній валюті України відповідно на курс НБУ на день постановлення рішення.

Відповідно до ч.1 ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до п.14 ППВСУ від 18.12.2009, № 14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд повинен навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов недопускається. Зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором,

Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 взятих на себе зобов'язань не виконує, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з відповідача боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики та відсотків - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 ( ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму заборгованості за договором позики та відсотки у розмірі 510487,90 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: І. М. Мельник