Справа № 689/354/15-ц
Провадження № 2/689/137/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

при секретарях Білоус Г.В., Кушнір О.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача

ОСОБА_4, представника служби у справах дітей Ярмолинецької районної державної адміністрації Курятніка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

Позивач подала позов до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові зазначила, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014р. шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу вони мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Після розлучення вони припинили проживання однією сім'єю, а відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Всі витрати на утримання дітей здійснює вона. Відповідач є приватним підприємцем та отримує відповідний прибуток, але дітям коштів не надає. Оскільки відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, тому просить суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідач до початку розгляду справи по суті пред'явив зустрічний позов, в якому зазначив, що діти знаходяться на його повному матеріальному забезпеченні. Позивач від утримання їхніх дітей ухиляється, ніде не працює. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину.

В судовому засіданні позивач первісний позов підтримала, проти зустрічного позову заперечила. Суду пояснила, що всі витрати на утримання дітей несе вона. Вона працює неофіційно по найму і отримує приблизно 1200 грн. на місяць, також їй допомагає мати і подруга. Продукти харчування, одяг, шкільне приладдя все купує вона. З боку відповідача утримання дітей припинилося в листопаді 2014 року. На дітей щомісяця вона витрачає приблизно 7500 грн. Не заперечила ту обставину, що вона та відповідач після розірвання шлюбу проживають в одному будинку.

Представник позивача в судовому засіданні первісний позов позивача підтримав, а проти зустрічного - заперечив. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу утримання дітей лягло на його довірительку. Відповідач дітей не утримує і грошових коштів на їх утримання позивачу не надає, шкільне приладдя та одяг не купує.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав. Суду пояснив, що після розірвання шлюбу вони проживають з позивачем однією сім'єю. Він дає грошові кошти дітям на одежу, взуття, продукти харчування. Кожні 3 місяці возить сина ОСОБА_7 на обстеження в м. Київ. Кожний день дає дітям гроші для їхніх власних потреб. Він працює приватним підприємцем і його щомісячний дохід становить 5 - 10 тисяч гривень.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2015 року первісний та зустрічний позови об'єднані в одне провадження.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 10 ЦПК України передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Судом встановлено, що рішенням Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014р. шлюб між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ці обставини підтверджуються копією рішення Ярмолинецького районного суду від 15.09.2014р. (а.с. 6), копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 9-11). Після розірвання шлюбу позивач і відповідач разом із неповнолітніми дітьми проживають разом за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена обставина визнається сторонами, тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню. Відповідач, ОСОБА_3, працює приватним підприємцем, що підтверджується копіями податкових декларацій (а.с. 36-46). Також встановлено, що після розлучення сторони ведуть спільне господарство та разом утримують своїх неповнолітніх дітей. Ця обставина підтверджується актами Томашівської сільської ради від 1 грудня 2014 року, від 10 березня 2015 року, листом сільської ради від 19.03.2015р. (а.с. 27, 28, 34) та показаннями свідків: ОСОБА_6 і ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що його утримують і батько, і мати. Так, батько (відповідач) дає грошові кошти на одяг та продукти харчування. З матір'ю їздять на ринок і вона їм купує одяг. Кожного дня батько дає йому 20 грн. на кишенькові витрати. З продуктів, які купує батько, мати варить їсти. Організаційними питаннями, пов'язаними з навчанням його і братів у школі, займається мати. Коли їм потрібні гроші, то вони кажуть батькові і він їм дає їх. Обробляють город біля будинку, годують птицю та свиней всі разом. Йому відомо, що тато дає брату ОСОБА_7 гроші на лікування та возить його періодично до м. Київ на обстеження.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що мати займається шкільними питаннями та готує їм їсти, а батько купує продукти, дає гроші на щоденні витрати, оплачує обіди в школі. По господарству вони займаються всі разом.

Суд не бере до уваги показання позивача та його представника про те, що відповідач не бере участі в утриманні неповнолітніх дітей, не дає грошових коштів, не купує одягу, продуктів харчування, не оплачує шкільні витрати тощо, оскільки вони нічим не підтверджені, а, натомість, спростовуються письмовими доказами по справі - актами Томашівської сільської ради від 1 грудня 2014 року, від 10 березня 2015 року, листом сільської ради від 19.03.2015р., а також показаннями дітей - ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, оскільки позивачем не надано суду жодних належних і допустимих того, що відповідач ухиляться від свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, тому у задоволенні первісного позову слід відмовити.

У задоволенні зустрічного позову також необхідно відмовити, адже відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що позивач не бере участі в утриманні їхніх дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180 Сімейного кодексу України; ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2015 року.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба