Справа № 149/1916/15-ц
Провадження №2/149/664/15
Номер рядка звіту 51
09.10.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В. О.,
за участю секретаря Лисої В. В.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи - органу опіки та піклування Хмільницької міської ради - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Хмільницька міська рада, до ОСОБА_5, про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася в Хмільницький міськрайоний суд з позовом до ОСОБА_5 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 у відношення малолітньої дитини ОСОБА_4 Позовні вимоги мотивовані тим, що з 16.11.2001 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_4, 16.12.2002 року народженняя. 04.02.2009 року шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні стосунки між ними припинилися з 2007 року, і вони з відповідачем проживали окремо, а дочка проживає разом з нею та перебуває на її вихованні та утриманні. З 2007 року відповідач життям дочки не цікавиться, бажання спілкуватися з нею не виявляє, участі у її вихованні не приймає. На даний час дочці 12 років і вона не може пригадати про батька щось хороше, у неї немає до нього ніяких почуттів, так як вона за останні 6 років його фактично не бачила. З 2007 року вона з дочкою проживає у будинку батьків, дочці забезпечені гідні та належні умови для життя. Враховуючи інтереси дитини, ОСОБА_5 необхідно позбавити батьківських прав.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні тим обставинам, які викладені у позовні заяві, а також пояснила, що рідний батько ухиляється від виконання своїх обовязків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, взагалі не спілкується з дочкою. Коли йому стало відомо про те, що в суді перебуває позов про позбавлення його батьківських прав, він зателефонував до дочки і сказав їй, що вона у нього одна і він не допустить, щоб його позбавили батьківських прав, що дочка сприйняла як погрозу. За весь час він не сплачує аліменти на дитину, своє місце перебування не повідомляє, через що його виконавчою службою було оголошено у розшук. Але навіть після цього, коли його знайшли, він аліменти на дитину не сплачує, жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає, що свідчить про те, що він свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками. Дочка також навчається в школі польської мови при Хмільницькій міській спілці поляків. Дітей кожного року з дозволу батьків возять в Польщу для спілкування з польськими дітьми, для їх розвитку возять на екскурсії. Проте відповідач жодного разу на їх прохання не надав згоди на виїзд дитини за межі України, чим завдав дитині душевної травми.
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не подав. Також від нього не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності.
В судовому засіданні представник третьої особи - органу опіки та піклування Хмільницької міської ради проти задоволення позову не заперечувала. Надала пояснення, що позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 буде в інтересах дитини, саме тому Хмільницька міська рада надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_5 відносно його донька ОСОБА_4 Також пояснила, що батько на протязі тривалого часу з дитиною не спілкується, самоусунувся від її виховання та утримання, ухиляється від виконання батьківських обовязків.
Частиною 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що підстав для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України не має, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_5 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 141613, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмільнику Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.6).
Позивач ОСОБА_1 та її малолітня донька ОСОБА_4 зареєстровані та проживають за адресою - м. Хмільник, вулиця 50-річчя СРСР, 87/1. Відповідач ОСОБА_5 також зареєстрований за вказаною адресою, але з 2009 року за вказаним місцем реєстрації не проживає (а.с. 9,11-12).
Шлюб між батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, відповідачем ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1, розірвано 04.02.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7).
Відповідно до довідок голови вуличного комітету від 03.06.2014 року та 18.05.2015 року, ОСОБА_1 протягом пяти років самостійно виховує доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько ОСОБА_5 участі у вихованні доньки не приймає і матеріально не забезпечує (а.с. 10,72).
Відповідно до довідки СЗШ І-ІІІ ступенів № 1 міста Хмільника № 68 від 13.05.2015 року, ОСОБА_4 навчається у 6-а класі. Батько ОСОБА_5 участі у вихованні донька не приймає, батьківські збори не відвідує (а.с.14).
Відповідно до довідки Хмільницької міської спілки поляків ім. Владислава Реймонда від 25.05.2015 року, ОСОБА_4 навчається в школі польської мови. Під час навчання батько ОСОБА_5 до школи не приходив, навчанням дитини не цікавився (а.с.13).
Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.04.2014 року державного виконавця відділу ДВС Хмільницького міськрайонного управління юстиції, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 аліментів, закінчено через відсутність боржника за місцем реєстрації та відсутність у боржника майна (а.с.5).
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 24.03.2014 року за поданням ДВС Хмільницького МРУ юстиції, у звязку з тим, що боржник ОСОБА_5 допустив заборгованість по сплаті аліментів в сумі 7995,75 гривень, про місце свого перебування ДВС не повідомив, його оголошено у розшук (а.с.39).
15.05.2014 року постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції міста Києва, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 аліментів до досягнення нею повноліття (а.с. 41).
Як вбачається з листа Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, вих. № 02-17/1747 від 06.11.2014 року, спеціалістами служби у справах дітей з ОСОБА_5, батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, проведено профілактично-розяснювальну роботу щодо дотримання ним прав дитини та ознайомлено його про відповідальність передбачену законодавством України у разі порушення прав малолітньої дитини (а.с.77).
Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1 наданих нею в судовому засіданні, після відкриття виконавчого провадження 15.05.2014 року у місті Києві та проведення з відповідачем розяснювальної роботи спеціалістами служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідач ОСОБА_5 заборгованість по аліментам не погасив, аліменти не сплачує взагалі.
Рішенням виконкому Хмільницької міської ради як органу опіки та піклування від 29.12.2014 року за № 358, надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як це буде в інтересах дитини (а.с. 68-70).

В судовому засідання з участю практичного психолога ОСОБА_7 ступенів № 1 міста Хмільника ОСОБА_8 отримано пояснення від малолітньої дитини ОСОБА_4, яка пояснила, що з батьком ОСОБА_5 не спілкувалася вже біля шести років. Батько до неї не приїжджає, їй не телефонує, з днем народження не вітає. Останній раз бачила батька коли йшла у перший клас. У неї до батька жодних почуттів немає. Батько зателефонував до неї приблизно місяць тому і повідомив, що не дозволить позбавити його батьківських прав, це вона сприйняла як погрозу до неї та матері. Вона навчається в школі польської мови. Діти кожного року з дозволу батьків їдуть у Польщу, а їй батько дозволу не дає і їй від цього дуже прикро. Вважає, що він їй не батько.

Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника третьої особи, малолітньої дитини ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що батько ОСОБА_5 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовився від неї, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_5 по відношенню до малолітнньої дитни ОСОБА_4, є доцільним і буде в інтересах дитини .

Суд вважає за необхідне роз"яснити, що відповідно до вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини.

Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

У відповідності до частини 5 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 164, 165,170, 184 СК України, ст.ст. 3, 15,60, 88, 208-215, 218, 223, 224,225, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.