АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1269/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/789/1300/15 Доповідач - Хома М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити його батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-189 від 16 березня 2009 року щодо стягнення аліментів.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2, в якому у них народився син ОСОБА_3 Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачкою, а позивач за рішенням суду зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дитини.

На даний час у позивача інша сім"я і на його утриманні перебуває ще троє дітей - одна дитина другої дружини, та двоє спільних дітей, народжених у другому шлюбі позивача. Він перебуває у скрутному матеріальному становищі і не може виплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3. Враховуючи, зазначені обставини, а також те, що відповідачка неодноразово заявляла, що позивача потрібно позбавити батьківських прав щодо сина, тому звернувся в суд із вказаним позовом.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оцінка доказів місцевим судом є упередженою та необ'єктивною, оскільки не взято до уваги матеріальний стан апелянта, перебування на його утриманні трьох дітей, згоду відповідачки ОСОБА_2 на позбавлення позивача батьківських прав з метою подальшого усиновлення дитини іншою особою.

Заслухавши представника апелянта, яка посилається на доводи апеляційної скарги, відповідачку, яка вважає, що батько зобов"язаний піклуватися про свою дитину при будь-яких обставинах, представника органу опіки і піклування Зборівської районної державної адміністрації, яка не заперечила проти позбавлення позивача батьківських прав, однак вважає законним рішення суду в частині відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що права ОСОБА_1 не порушено і позовні вимоги є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду з метою уникнення обов'язку утримання дитини.

З такими висновками погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі виконавчого листа від 16 березня 2009 року №2-189, виданого Зборівським районним судом Тернопільської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 300 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 19 лютого 2009 року.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, а не батька.

У справі відсутній письмовий висновок органу опіки і піклування про те, чи порушено права малолітньої дитини та чи захистить права та інтереси дитини позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Позивачем не наведено, з яких же підстав, передбачених законом, його слід позбавити батьківських прав, а лише вказує, що на думку відповідачки, його слід позбавити батьківських прав за ухилення від виконання батьківських обов"язків.

Однак, ОСОБА_2 такого позову на захист інтересів дитини не пред"являла.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про захист його власних прав, а не прав та інтересів його сина ОСОБА_3. Однак, позивачем не наведено і судом не встановлено, які ж порушені, невизнані чи оспорювані права чи інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом позбавлення його батьківських прав, а навпаки, встановлено намагання позивача уникнути виконання обов"язку щодо утримання та виховання дитини.

При цьому слід наголосити, що позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов"язку матеріального утримання дитини, та не є підставою для визнання виконавчого листа щодо стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що ОСОБА_1 усунувся від виконання батьківських обов"язків щодо сина ОСОБА_3, не піклується про нього, що підтвердила відповідачака і не заперечувала проти позбавлення його батьківських прав, не враховано важке матеріальне становище ОСОБА_1 та наявність на його утриманні інших дітей, колегія суддів оцінює критично, так як відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім цього, законом не передбачено таку підставу для позбавлення батьківських прав, як важке матеріальне становище батька та наявність у нього інших дітей. Також зазначені обставини не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, тому та обставина, що відповідачка не заперечувала проти позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, вірно не взята до уваги судом.

Доводи апелянта про те, що позов ним пред"явлено з метою подальшого усиновлення дитини іншою особою, однак судом не дано оцінку цій обставині, колегія суддів вважає безпідставними, так як норми СК України передбачають можливість усиновлення дитини за вільною згодою батьків, яка висловлена письмово і засвідчена нотаріусом.

Тобто, за наявності законних підстав для усиновлення малолітнього ОСОБА_3 іншою особою та відсутності заперечень проти цього з боку позивача, йому достатньо висловити свою вільну згоду на усиновлення дитини у письмовій нотаріально посвідченій заяві.

Чинним законодавством не передбачено примусового позбавлення батька батьківських прав у судовому порядку як передумову для подальшого усиновлення дитини у випадку вільної згоди батька на усиновлення дитини іншою особою.

Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 4 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Хома