Номер провадження: 22-ц/785/1519/15
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2013 року ТОВ "Кей-Колект" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та судових витрат.

Позивач посилався на те, що 25 січня 2007 року між АК "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживачу кредиту, відповідно до умов якого банк передав позичальнику грошові кошти в іноземній валюті в сумі 51 000 дол. США, строком до 25 січня 2028 року, зі сплатою процентів у розмірі 12,30%.

Позичальник в установлені законом строки не проводить виплати по погашенню кредиту.

12 грудня 2011 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, за якими банк відступив товариству своє право грошової вимоги до боржника відповідно до ст. 1077 ЦК України.

Станом на 13.12.2012 року загальна заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 70397,33 дол. США, що еквівалентно 562685,86 грн.

Станом на 28 жовтня 2014 року заборгованість відповідачки по кредитному договору № 0 від 25.01.2007 року складає 1 039 245 гривень 74 копійки.

В 2013 році відповідачка уклала шлюб та змінила прізвище на "ОСОБА_2", тому банк звернувся до суду з уточненнями до позовної заяви про заміну прізвища відповідачки.

Представник відповідачки позов не визнав за безпідставністю позовних вимог та відсутністю матеріальної можливості у відповідачки сплачувати кредитні кошти.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20 листопада 2014 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ"Кей-Колект" заборгованість за Договором кредиту № 0 від 25.01.2007 року в розмірі 1 039 245,74 грн. та судовий збір у розмірі 3441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через представника ОСОБА_3, просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 січня 2007 року між АК "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 51000 доларів США на строк до 25 січня 2028 року з графіком погашення кредиту та процентною ставкою у розмірі 12,30 %.

Додатковою угодою № 1 від 04.02.2009 року до договору про надання кредиту було змінено схему погашення кредиту, встановлено розмір щомісячного ануїтетного платежу 495 доларів США, та змінено реєстраційний номер договору на № 1.

12 грудня 2011 року між АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кей-Колект" було укладено договір факторингу № 1 та договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими банк відступив товариству право грошової вимоги до боржника на підставі ст. 1077 ЦК України.

ОСОБА_2 24 січня 2013 року уклала шлюб та змінила своє прізвище на "ОСОБА_2".

Оскільки позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам станом на 13. 12. 2012 року загальна заборгованість склала 70397,33 дол. США що становить 562685,86 грн., з яких кредитна заборгованість 46736,65 дол. США, заборгованість по процентам 23660,68 дол. США.

В процесі розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки заборгованість, яка станом на 28 жовтня 2014 року складає 80247,91 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 1 039 245,74 грн.: заборгованість за основним боргом 46733,38 дол. США, що еквівалентно 605 217,83 грн.; заборгованість за відсотками 33514,53 дол. США, що еквівалентно 434027,91 грн.

Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки, відповідачка порушила умови кредитного договору, добровільно не виконує умови кредитного договору, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Посилання апеляційної скарги на відсутність у ТОВ "Кей-Колект" права вимоги щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є безпідставними. Право вимоги позивача до відповідачки за кредитним договором від 25 січня 2007 року підтверджено договором факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року, Актом приймання-передачі прав вимоги.

Доводи апеляційної скарги стосовно не застосування судом першої інстанції строків позовної давності до окремих складових кредитної заборгованості не підтверджені належними та допустимими доказами. Апелянтом в установленому законом порядку не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи з приводу цих доводів при відсутності перешкод з боку суду апеляційної інстанції. При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представником відповідачки надані свої розрахунки суми кредитної заборгованості у розмірі 952 865,60 грн., при розмірі заборгованості на думку позивача у 1 039 245, 74 грн.. За заявою представника відповідачки даний розрахунок не свідчить про визнання нею позовних вимог в повному обсязі.

Доводи представника апелянта в судовому засіданні в суд апеляційної інстанції стосовно пропуску позивачем строку позовної давності щодо всіх складових заборгованості: тіла кредиту, відсотків, на увагу не заслуговують. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості у 2013 році, отримавши право вимоги за спірним кредитним договором у грудні 2011 року за договором факторингу.

Посилання апеляційної скарги на відсутність у відповідачки коштів на погашення кредитного договору не може бути підставою для скасування рішення суду, а є підставою для відстрочення виконання судового рішення.

Справа розглянута судом відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20 листопада 2014 року залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна