Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 317/4428/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
№ провадження 22-ц778/3379/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Каракуші К.В., Кухар С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Світточ» про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ПП «Світточ» про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позову зазначала, що 24 березня 2008 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 5,21 га № 235, розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, яка належить їй на праві приватної власності.

Відповідно до договору земельна ділянка передана в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, цільове призначення земельної ділянки з землі сільськогосподарського призначення.

Згідно умов договору відповідача зобовязався виплачувати орендну плату в розмірі 1 980 грн. або натуроплату у вигляді: 2000,0 кг очищеного зерна, 100 кг насіння соняшника, соломи (2ПТС-4) безоплатно, тракторні послуги по обробці присадибної ділянки 0,5 га безоплатно, та 300 грн. допомога по ритуальним послугам.

Додатковою угодою від 03 листопада 2011 року в 2012 році орендна плата складала в натуроплаті у вигляді: 3000,0 кг очищеного зерна, 100 кг насіння соняшника, соломи (2ПТС-4) безоплатно, тракторні послуги по обробці присадибної ділянки 0,5 га безоплатно, та 500 грн. допомога по ритуальним послугам.

Проте, за додатковою угодою від 27 лютого 2013 року відповідач зобовязався виплатити в якості орендної плати до 20 серпня 2012 року тільки 2 400 кг очищеного зерна та 100 кг насіння соняшника, відмовившись від інших умов договору.

Більш того, відповідач до теперішнього часу не провів розрахунок по орендній платі аз 2012-2013 роки та фактично відмовився від обробки її земельної ділянки взятої в оренду в 2013-2014 роках, що є порушенням умов договору.

Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням про виконання його обовязків за договором оренди, однак відповідач постійно ухиляється від такого виконання, внаслідок чого утворилась заборгованість по орендній платі.

Також зазначає, що земельні ділянки, передані відповідачі в оренду нею та іншими мешканцями с. Миколай-Поле Запорізького району не використовується за цільовим призначенням, є занедбалими та не обробляються.

Посилаючись на те, що відповідачем не виконується умови договору оренди щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, просила суд розірвати договір оренди землі від 24 березня 2008 року з послідуючими змінами та доповненнями до нього від 03 листопада 2011 року та від 27 лютого 2013 року. укладеного між нею та відповідачем на земельну ділянки площею 5,21 га № 235, кадастровий номер 232181200:02:00160063.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник ПП „Світточ ОСОБА_3 не з'явився, повторно надавши заяву про відкладення справи у зв'язку з перебуванням у відпусці. Проте, у відповідності до вимог ст.ст. 169,303-1,305 ЦПК України, колегія суддів розглянула справу за його відсутності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності та відповідно до державного акту IV-ЗП № 020255 від 10 квітня 2006 року, належить земельна ділянка площею 5,21 га., кадастровий номер :02:001:0063 яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

24.03.2008 року між сторонами було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на десять років, зареєстрований відповідно до вимог законодавства у ЗРФ Центр ДЗК 20.08.2010 року. Згідно договору розрахунок по орендній платі проводиться один раз на рік до 20 першого числа за звітним роком місяця.

Згідно п. 9 договору оренди укладеному між сторонами розмір орендної плати в грошовому виразі визначено у розмірі 1980 грн. Додаткові угоди до вказаного договору про зміну розміру орендної плати відповідно до законодавства не є укладеними, оскільки не пройшли відповідну державну реєстрацію.

У позові ОСОБА_2, як на одну з підстав розірвання договору посилалась на те, що вона не отримала оренду плату за 2012-2013 роки.

Відповідно до умов вказаного договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обовязків договору, якщо це невиконання відбулося за обставин, які виникли після укладення договору, внаслідок невідворотніх дій надзвичайного характеру, які сторона не могла ні передбачити, ні попередити прийнятими заходами (повінь, пожежа, землетрус, осідання грунту та інші явища природи, а також війна або військові дії, які призвели до неможливості виконання цього договору (форс-мажорні обставини).

Відповідно до висновку Торгово-промислової палати від 17.09.2012 року внаслідок сильних морозів у січні-лютому 2012 року на площах ПП "Світточ" загинули посіви озимою пшениці на площі 240 га., а внаслідок посухи весняно-літнього періоду 2012 року на площах ПП "Світточ" загинули посіви озимої пшениці на площі 162 га., проса на площі 170 га., соняшнику на площі 176 га., кукурудзи на зерно 137 га., що підтверджується відповідними актами, затвердженими управлінням агропромислового розвитку Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та протоколом № 16 засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області. Таким чином, вищевказані несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільськогосподарських культур на площах ПП "Світоч" станом на 25 квітня 2012 року, 21 травня 2012 року та 1 серпня 2012 року є форс-мажорними обставинами.

Таким чином відповідно до умов договору відповідач звільнений від сплати орендної плати за 2012 рік, враховуючи що відповідач за вказаних форс-мажорних обставин не тільки не міг розрахуватись з позивачкою натуральною формою оплати, а і отримати дохід в наслідок загибелі посівів.

Не дивлячись на це, представниками позивача ОСОБА_2 в суді першої та апеляційної інстанції було визнано, що в рахунок орендної плати за 2012 рік ОСОБА_2 отримала від відповідача 600 кг. зерна, про що було зазначено і в судовому рішенні яке переглядається.

Окрім цього, у матеріалах справи міститься платіжна відомість про сплату ПП "Світточ" орендної плати за оренду землі за 2013 рік відповідно до якої, позивач отримала 4930 кг. очищеного зерна, та 100 кг соняшника ( а.с.79).

В рахунок сплати орендної плати за 2014 рік поштовим переказом на адресу позивачки 08.12.2014 року було надіслано 304 грн. ( а.с.98)

Згідно з ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України Про оренду землі розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

При розгляді даної справи позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту систематичної несплати відповідачем орендної плати за договором оренди земельної ділянки, укладеного з позивачем.

Так фактично, як зазначено, відповідно до умов договору відповідач звільнений від обовязку сплати орендної плати за 2012 рік, оскільки були наявними форс-мажорні обставини, які позивачкою не оспорені. Сплата орендної плати за додатковою угодою, яка є неукладеною, бо не пройшла відповідну державну реєстрацію, це лише право відповідача, яке не може вказувати на порушення ним умов договору.

А тому несплата орендної плати лише за один рік, не може вказуватись на систематичність її несплати, і не може відповідно до п. д ч. 1 ст. 141 ЗК України бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Як на підставу розірвання договору оренди, укладеному між сторонами, позивач також посилається на те, що відповідач використовує земельну ділянку не за цільовим призначенням, вона є захаращеною бур'яном, що виснажує землю та робить її непридатною для подальшого використання за цільовим призначенням, що фактично передбачено п. 38 зазначеного договору.

Однак з такими твердженнями позивача колегія не може погодитись, оскільки ним не наведено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цих вимог. Апелянт на підтвердження зазначених обставин додав до апеляційної скарги фотокартки, які не є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 58,59 ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалене із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 07 квітня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: