Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1505/15-ц
Провадження 2-о/494/80/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 р. с. Заводівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

народних засідателів Малиш Н.М., Нестеренка В.І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

у присутності:

прокурора прокуратури Березівського району Одеської області ОСОБА_2,

розглянувши у виїзному судовому засіданні у приміщенні Одеської психіатричної лікарні №3, по вул. Лікарняна, 2, с. Заводівка, Березівського району Одеської області цивільну справу за заявою ОПЛ №3 «Про примусову госпіталізацію ОСОБА_3».

в с т а н о в и в:

Заявник, звернувшись 28 жовтня 2015 р. до суду із цією заявою, просив вирішити у судовому порядку питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_3

У судовому засіданні головний лікар ОПЛ №3 пояснила суду, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні у ОПЛ №3 з 1999 року. В 2003 р. його виписали. З 2003р. по 2008. перебував а Архангельській психіатричній лікарні. З 2008 р. перебуває на лікуванні в ОПЛ №3. Він страждає на захворювання у виді параноідна шизофренія, безперервний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апатико-абулічний тип дефекту.

21 жовтня 2015 р. був доставлений у ОПЛ у звязку з погіршенням психіатричного стану за направлення психіатра за місцем проживання. Так, перед госпіталізацією жив на сміттєвому звалищі, жебракував, три доби ночував на автовокзал, збирав сміття в бачках, набивав ним кармани и сумки. При собі мав 500 гривень.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації заперечував. Пояснив суду, що є здоровою людиною і необхідності у його примусовому лікуванні не має. Де перебував до цієї лікарні не памятає.

Прокурор прокуратури проти задоволення заяви не заперечував. Із вимогами та обґрунтуваннями наведеними головним лікарем ОПЛ №3 на примусову госпіталізацію ОСОБА_3 погодився.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ОСОБА_3 народився в Архангельській області. Батько помер в 1998 р. від інсульту. ОСОБА_4 мешкає в Архангельській області РФ.. В дитинстві в розвитку від однолітків не відставав, своєчасно пішов до школи, був призваний в армію, але через рік його комісували за ст..7 «Б» .Психічні порушення проявилися в 1994 р. З часом психіатричний стан ОСОБА_3 погіршився до параноїчної шизофренії, безперевний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апаттико-абулічний тип дефекту.

З 30 липня 2005 р. по 19 липня 2008 р. за заявою матері його госпіталізували до Аргангельської психіатричної лікарні.

В звязку з тим , що він не отримував пенсію, так як являється громадянином України і пенсійна справа знаходиться в Березівському районі, ОСОБА_3 перевезли в ОПЛ №2 для вирішення соціальних питань. Де він знаходився з 22 липня 205 р. по 18 листопада 2008 р. Після чого згідно районування його направили до ОПЛ №3, де він і перебуває на даний момент.

06 квітня 2010 р. рішенням Березівського районного суду ОСОБА_3 визнано недієздатним, а рішенням Заводівської сільської ради від 30 травня 2010 р. №70 опікуном над ОСОБА_3 на період його перебування в лікарні визначено ОПЛ №3.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів ОПЛ 33 від 02 лютого 2012 р. на момент огляду ОСОБА_3 доступний розмовному контакту, відповідає на питання, після довгої паузи, добре орієнтується в оточуючій обстановці і часі.

З 09 лютого 2012 р. був примусового госпіталізований до ОПЛ №3 за рішенням Березівського районного суду, так як він не міг самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

27 жовтня 2015 р. висновком комісії лікарів ОПЛ №3 встановлено необхідність у примусової госпіталізації ОСОБА_3. у ОПЛ №3 через його психіатричний стан здоровя.

Також у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3. протягом останніх років перебуває з 2008 р. по даний час на лікуванні у ОПЛ №3, з діагнозом параноїчної шизофренії, безперевний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апаттико-абулічний тип дефекту.

21 жовтня 2015р. по направленню районного психіатра поступив у супроводі співробітників міліції у звязку з погіршенням психічного стану та неправильною поведінкою.

16 жовтня 2015 р. був виписаний з лікарні по його клопотанню.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 показав суду, що є лікарем-психіатром ОПЛ №3. Пояснив суду, що особа страждає на психіатричне захворювання у виді параноідної шизофренії, безперервний тип протікання, галлюцинаторно-параноідний синдром, апатико-абулічний тип дефекту. Захворювання виникло з 1994 року. На даний час ОСОБА_3 є неагресивним і неадекватним у поведінці, лікуватися не хоче, чує голоси.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що є лікарем - психіатром 2-го відділення ОПЛ №3. Особа зі слів свідка потребує сторонньої допомоги, самостійно обслуговувати себе не може.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що є лікарем - психіатром 3-го відділення ОПЛ №3. Пояснив суду, що великі дози препаратів ОСОБА_3 не допомагають. Мислення паралогічне, думки не мають змістовного значення. Веде себе неадекватно, може пити мочу, їсти кал, чує голоси, слабоумний, постійно хоче палити, не агресивний.

Вивчивши матеріали справи вислухавши пояснення учасників в наслідок судового розгляду, допитавши свідків на підставі наданих суду доказів та доведення перед судом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п.10 ч1 ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров'я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 народився у багатодітній родині з обтяжуючими обставинами психічного стану, його мати хворіла на психіатричну хворобу, з дитинства він страждав не розумову відсталість.

Також, у судовому засіданні було встановлено що ОСОБА_3. за 2008-2015 р.р. неодноразово проходив курси примусового лікування у ОПЛ №3 за направенням психіатра.

Крім цього судом було встановлено, що ОСОБА_3 перед його останньою госпіталізацією 21 жовтня 2015 р. бурлакував. Жебракував по Березівці, чистив смітники, ночував невідомо де. При огляді було встановлено, що хворий не доступний до продуктивного контакту, орієнтування в часі та місці знаходження порушені , висказує маячні ідеї відношення. Мислення паралогічне. На питання відповідає роздратовано, періодично кричить на всіх, плаче, вимагає цигарок, не оцінює свого реального стану.

При цьому ОСОБА_3 о.П. потребує стороннього догляду та піклування, соціальні звязки втрачені,соціально дезадаптований.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 потребує надання психіатричної допомоги у примусовому порядку в умовах стаціонару.

Згідно ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди є необхідно, щоб лікування особи, яка страждає на психічний розлад було можливе лише в умовах стаціонару, та внаслідок свого психічного розладу вона: вчиняла чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або була неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Виходячи з вищенаведеного ОСОБА_3. виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, що виразилось у його агресивній поведінці до оточуючих мешканців села, спробам вчинити бійки з районним психіатром, працівниками міліції, ляканні мешканцями села за місцем проживання. Крім цього відсутність у нього постійної роботи, будь яких джерел існуванням, присадибної ділянки та належних умов проживання свідчить про його неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Керуючись ст.60, 209, 212-215, 218, 281-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОПБ №3 «Про примусову госпіталізацію ОСОБА_3.» задовольнити.

ОСОБА_3, 21 квітня 1968 р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 селища Жовтневе РФ госпіталізувати до Одеської психіатричної лікарні №3 у примусовому порядку.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суд Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий:____________________________________________

Народні засідателі: ______________________________________

______________________________________