АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/2662/15 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержання прибутку), -

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в ІДАБК у Харківській області від 08.08.2013 року за № ХК 50. ОСОБА_1. є замовником будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку літ. «Д-2» з підвалом літ. «Дп», мансардою літ. «Дм», ґанком літ. «д», ґанком літ. «д1». входом у підвал літ. «сд2», балконом літ. «д3», балконом літ. «д4», балконом літ. «д5», загальною площею 575,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок було прийнято до експлуатації.

На виконання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року № 804 затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, відповідно до положень якого пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджеті м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення договору про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію.

Відповідно до проведеного Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради розрахунку кошторисна вартість прийнятого в експлуатацію індивідуального (садибного) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. становить 4 657 988,70 грн. Посилаючись на те, що у порушення вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова не укладено, грошові кошти у розмірі 4 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта до прийняття його в експлуатацію до місцевого бюджету не перераховано, Харківська міська рада просила стягнути з ОСОБА_1. на відшкодування завданих збитків у вигляді упущеної вигоди 204 951,50 грн. та судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог Харківській міській раді відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування скарги зазначено, що в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ОСОБА_1. не уклала договір пайової участі до прийняття об'єкту містобудування до експлуатації та не сплатила кошти пайового внеску до місцевого бюджету, чим спричинила Харківській міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 39, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 11, 13, 22, 623, 1166 ЦК України та прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів, що ним вживалися заходи щодо одержання доходів у вигляді розміру пайової участі, а також заходи, спрямовані на уникнення збитків, зокрема, позивач не звертався з позовом про спонукання відповідача до укладення договору про пайову участь.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи, вимогам закону та наданим сторонами доказам.

По справі встановлено, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої в ІДАБК у Харківській області від 08.08.2013 року за № ХК 50. ОСОБА_1. здійснила будівництво (садибного) житлового будинку літ. «Д-2» з підвалом літ. «Дп», мансардою літ. «Дм», ґанком літ. «д», ґанком літ. «д1». входом у підвал літ. «сд2», балконом літ. «д3», балконом літ. «д4», балконом літ. «д5», загальною площею 575,7 кв.м, по АДРЕСА_1.

Замовник обєкта будівництва відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зобовязаний брати участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та укласти з органом місцевого самоврядування в порядку, встановленому цим органом, договір про свою пайову участь.

Згідно з п. 3.2 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради, розмір пайової участі для будівництва житлових будинків становить 4 % загальної кошторисної вартості будівництва та може бути відповідно до п. 1.5 змінено у звязку зі зміною проектно-кошторисної документації та приналежності обєкта будівництва.У разі ненадання замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, то відповідно до п. 3.6 вона визначається виходячи із затверджених Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості будинків садибного типу, які споруджуються на території України.

Листом від 07.11.2013 р. № 572/0/114-13 та від 07.10.2013 р. № 504/0/114-13 позивач повідомив відповідача про необхідність укласти договір про її пайову участь та направив на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ОСОБА_1. не уклала договір пайової участі до прийняття об'єкту містобудування до експлуатації та не сплатила кошти пайового внеску до місцевого бюджету, чим спричинила Харківській міській раді збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) є безпідставними.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 40 Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об?єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Частиною 9 ст. 40 Закону визначені істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Пунктами 2.1, 2.4, 2.8, 2.14 Порядку передбачено наступне.

Після прийняття рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва об?єкта замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки, зобов?язаний звернутися до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення попереднього договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

У разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Аналіз вказаних положень Закону та Порядку вказує на те, що участь замовників у розвитку інфраструктури населеного пункту можлива лише на підставі відповідного договору, в якому сторонами визначаються, зокрема, розмір пайової участі та строк (графік) сплати пайової участі.

Крім того, вказаними актами передбачено, що у випадку, якщо одна із сторін ухиляється від укладення договору, друга сторона може вимагати укладення такого договору в судовому порядку. Тобто в будь-якому випадку між сторонами повинні існувати договірні відносини щодо участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту сторонами не був укладений, а тому і зобов?язання між сторонами відсутні.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді :