Справа №295/7824/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Білінській Л.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Житомирської міської ради

до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом, в якому враховуючи уточнені позовні вимоги (а.с. 155) просить зобовязати відповідача ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0105 га, що розташована за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, з приведенням її у придатний для використання в якості проїзду стан, шляхом знесення огорожі.

В обґрунтування посилається на те, що управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції у Житомирській області була проведена перевірка дотримання вимог чинного земельного законодавства. Згідно наданих матеріалів перевірки інспекції встановлено, що відповідач за вищевказаною адресою загородив та використовує земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,0105 га для власних потреб, про що складено відповідні приписи та вручені відповідачу.

Сторони у судове засідання 13.10.2015 р. не зявились.

Уповноважений представник позивача через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у позові, та просила розглянути справу без її особистої участі.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Зважаючи на те, що сторони у судове засідання не прибули, а також те, що у справі зібрано достатньо матеріалів, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу за їх відсутності на підставі наявних у ній доказів, без фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням статей 158, 169, 197 ЦПК України.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно вимог частини першої статті 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами на яких розташовані обєкти комунальної власності.

Відповідно до статей 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших обєктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Права органів самоврядування захищаються у судовому порядку.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Як передбачено статтею першою Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно положень статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування будь-яких витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Згідно наданих матеріалів неодноразових перевірок інспекції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1Ц (брати) за вказаною вище адресою огородили та використовують земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови для власних потреб, про що складені відповідні акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, акти обстеження земельної ділянки, приписи, протоколи про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення. /а.с. 6-29/

Складені за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства документи оформлювалися у присутності відповідачів, підписані та отримані ними безпосередньо, заперечень або зауважень під час складання протоколів, а також після винесення постанов від них не надходило.

При цьому встановлено, що площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 105 кв. м. та розташована в правому нижньому куту огородженої порушниками парканом земельної ділянки перпендикулярно пров. Швейному.

Судом встановлено, що договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності з числом кімнат від одної до пяти включно від 15.09.1981 р. ОСОБА_4 надана земельна ділянка площею 600 кв. м. для будівництва будинку за адресою: м. Житомир, пров. 7 Максютова, 30.

Згідно п. 2 вказаного договору на наданому участку забудовник зобовязується побудувати одноповерховий камянний будинок, житловою площею 54,1 кв. м., із 4 кімнатами, на відстані 5 метрів від червоної лінії. (а.с. 98-101)

Рішенням ЖМР за №541 від 10.07.1997 р. вирішено передати безоплатно у власність ОСОБА_4 з подальшою видачею державного акту земельну ділянку площею 600 кв. м. для будівництва будинку за адресою: м. Житомир, пров. 7 Максютова, 30. (а.с. 130-132)

У подальшому на підставі рішення Виконкому ЖМР вказаному будинку надана адреса: м. Житомир, пров. Швейний, 17. (а.с. 75)

Отже, за ОСОБА_4 закріплена земельна ділянка для будівництва будинку площею 600 кв. м.

Згідно технічного паспорту від 21.03.1980 р. вбачається, що за адресою: м. Житомир, пров. 7 Максютова, 30, побудовані жилий будинок літ. А, літня кухня літ. Б, уборна літ. ОСОБА_5 цьому встановлений факт самозахвату земельної ділянки площею 429 кв. м. (1029 кв. м. 600 кв. м.), в тому числі під будинком та господарськими спорудами знаходиться 230 кв.м., під двором 343 кв.м., а під огородом 456 кв.м. (а.с. 97)

Згідно технічного паспорту від 15.01.2013 р. вбачається, що за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, побудовані жилий будинок літ. А, Б, б; літня кухня літ. В, Ж; сарай Г, сарай Д, уборна літ. У, У-1; житловий будинок Е-2, е. При цьому споруди під літ. В, Г, Д, Б, б, Е-2, е та Ж збудовані самочинно, а самозахват земельної ділянки складає 1493 кв. м. (2093 кв. м. 600 кв. м.), в тому числі під будинком та господарськими спорудами знаходиться 439 кв.м., під двором 1204 кв.м., а під огородом 450 кв.м. (а.с. 102-103)

ОСОБА_1 являється власником ? частини будинку за адресою: м. Житомир, пров. 7 Максютова, 30, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 23.07.1991 р.

За вимогою суду спеціалістом Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища ЖМР здійснений порівняльний аналіз схематичних зображень конфігурації земельних ділянок за технічними паспортами 1980 року та 2013 року у масштабі, за результатами якого встановлено, що положення огорожі в технічному паспорті 1980 року не відповідає положенню огорожі у технічному паспорті 2013 року. При цьому таке зміщення огорожі збільшило площу земельної ділянки садиби за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, з правої сторони перпендикулярно пров. Швейному (схематично зображено на а.с. 129) (а.с. 125-129)

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що площа земельної ділянки за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, збільшилася за рахунок самовільно збудованих споруд та самовільно при цьому захопленої землі з 600 кв. м. до 2093 кв.м.

Разом з тим, враховуючи межі заявлених позовних вимог, спірною є ділянка розміром 105 кв.м.

У судовому засіданні 12.10.2015 р. зясувалося, що земельна ділянка, яку просить звільнити міська рада, огороджена та використовується виключно ОСОБА_1, оскільки входить до складу землі, яку ОСОБА_1 просив надати йому органом місцевого самоврядування у власність, та яка схематично зображена на угоді про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17. (а.с. 151 звор.)

Згідно листа Виконкому ЖМР за №25/Б 9467 від 06.12.2011 р. вбачається, що відповідно до плану відведення земельної ділянки, яка була надана рішенням Виконкому міської ради за №265 від 10.04.2008 р. під забудову для ОСОБА_2 передбачений проїзд. Однак під час перевірки встановлено, що на місці запланованого проїзду земельна ділянка огороджена (а.с. 84)

Згідно листа Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища ЖМР за №589/11 від 23.03.2015 р. вбачається, що Генеральним планом міста Житомира проїзд не може бути вказаний у звязку із масштабом креслення 1:10000. При цьому по наявним архівним даним, до земельної ділянки за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 19 (пров. Максютова, 25) (надана ОСОБА_6К.) передбачався проїзд з провулку 7- Максютова (пров. Швейний), а також до сусідньої ділянки (пров. Швейний, 17), яка виділялась під забудову ОСОБА_4 (а.с. 67).

Судом відхиляються твердження представника відповідача про те, що при виготовлені технічної документації на земельну ділянку для двох користувачів за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, загальною площею 2093 кв.м., будь-яких зауважень, застережень чи обмежень Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища ЖМР виявлено не було, оскільки технічна документація виготовляється замовником за його заявою, виходячи із максимально можливих розмірів, встановлених ст. 121 ЗК України. Проте остаточне рішення щодо надання/не надання земельної ділянки приймається міською радою після зясування всіх обставин у сукупності.

Крім того, представник ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.06.2012 р. у справі №2-1820/12, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_4 використовує земельну ділянку площею 0,1110 га без правовстановлюючих документів, а тому не займав самовільно діялнку площею 105 кв.м., а використовує її як зазначено в судовому рішенні без правовстановлюючого документу.

Разом з тим, суд дослідивши матеріали справи №2-1820/12 встановив, що при зясуванні обставин даної справи у 2012 році суд виходив із порушення, яке було встановлено актом перевірки Управління держземкомзему у м. Житомирі, зокрема виявлено використання земельної ділянки без правовстановлюючого документу, а не самовільне зайняття (а.с. 6 у справі №2-1820/12). При цьому судом оглядався примірник технічного паспорту, наданий ОСОБА_7, який не містив відміток щодо самовільного зайняття землі, про що зазначено у самому рішенні.

Надані же суду у дану справу технічний НОМЕР_1 та 2013 років зроблені із матеріалів інвентарної справи, оригінал якої зберігається в КП ЖОМБТІ, та містить відмітки про самовільне зайняття земельної ділянки як у 1980 році так і в 2013 році.

За таких обставин, при постановленні рішення у справі №2-1820/12 суд виходив із матеріалів, які містилися у даній справі.

Як вбачається із акту порушення вимог земельного законодавства спірні 105 кв. м. знаходяться в правому нижньому кутку вздовж огорожі будинковолодіння ОСОБА_7, яке згідно технічної документації та технічного паспорту складається із 2093 кв. м. та фактично використовуються виключно ОСОБА_1, що відображено на угоді про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17. (а.с. 151 звор.)

При цьому представником відповідача не надано доказів того, що вказана спірна земельна ділянка 105 кв. м. включена до закріплених за ОСОБА_4 600 кв.м.

Згідно п. б ч. 1 статті 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 у порушення земельного законодавства без оформлення права на землекористування ділянкою біля свого будинку, здійснив самовільне зайняття та використання земельної ділянки, площею 0,0105 га, за адресою: місто Житомир, провулок Швейний, 17, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог статті 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при звернені до суду покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 88, 169, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1, ід. № НОМЕР_2, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0105 га, яка розташована за адресою: м. Житомир, пров. Швейний, 17, з приведенням її у придатний для використання стан, шляхом знесення огорожі.

Стягнути із ОСОБА_1, ід. № НОМЕР_2, на користь Житомирської міської ради (м. Житомир, м-н ім. С.П. Корольова, буд. 4/2) сплачений судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії даного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Корицька