Номер провадження: 22-ц/785/1949/15
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Заїкіна А.П., Кононенко Н.А.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" про стягнення середнього заробітку, за апеляційною скаргою Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

03.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ДП "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14411,88 грн.

Позивач обгрунтовує свій позов тим, що вона працювала на ДП "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" з 05.09.2012 року по 22.05.2014 року, наказом № 89/к від 22.05.2014 року була звільнена з посади головного фахівця ЗВЕД на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення позивачу не виплачено належні їй кошти, а саме розрахунок з позивачем був проведений не в повному обсязі. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом у відповідності до вимог ст.117 КЗпП України..

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 14 411,88 грн.

Стягнуто з Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення суду оскаржує ДП "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів".

В апеляційній скарзі ДП "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України не провів розрахунку с ОСОБА_2 в день її звільнення.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 працювала на ДП " Чоразморшлях" з 05.09.2012 р. по 22.05.2014 р.

Наказом ДП " Чоразморшлях" № 89/к від 22.05.2014 року позивача звільнено з посади головного фахівця по ЗЕД на підставі п.1 ст. 36 КЗпП, за угодою сторін. Виплатити компенсацію за невикористану відпустку за період роботи з 05.09.2013 року по 22.05.2014 року у кількості 19 робочих днів ( а.с. 5).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак в порушення вимог ст.116 КЗпП України розрахунок в день звільнення с ОСОБА_2 проведено не було, що підтверджується довідкою № 041/411/001/991 від 06.10.2014 року, в якій зазначено, що заборгованість з виплати позивачу заробітної плати при звільнені становила - 11 553, 44 грн. Остання сума заборгованості була виплачена 12.08.2014року ( а.с. 7).

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.1 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України " Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995року № 100 " Середньоденна ( годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі( календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин), а у випадках , передбачених чинним законодавством,- на число календарних днів за цей період".

Згідно довідки від 06.10.2014 року № 041/410/001/990, ОСОБА_2 нарахована заробітна плата за два останніх місяці праці складала- 10113,79грн., а кількість фактично відпрацьованих робочих днів- 40днів. Середньоденний заробіток становить 10113,79грн.: 40днів = 252,84грн. Період затримки розрахунку при звільненні становить з 23.05.2014року по 12.08.2014року : травень- 5робочих днів; червень- 21р.д. липень- 23р.д.; серпень- 8р.д., всього - 57 днів ( а.с.6).

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 14411,88грн. ( 252,84 х 57= 14411,88грн.) - середній заробіток за час затримки розрахунку з 23.05.2014 р. по 12.08.2014 р.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не притягнув до участі у справі у якості третьої особи ОСОБА_3, який займав посаду в.о. начальника ДП " Чоразморшлях" колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані посилання не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Крім того, процесуальним правом визначити коло осіб у позові відповідно до ст. ст. 11, 36, 118 ЦПК України є виключним правом позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді Н.А.Кононенко

А.П. Заїкін