Провадження № 2/127/5693/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.10.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів та просила стягнути з відповідача на її користь суму вкладу в розмірі 580 457.44 грн.. Позов мотивований тим, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» порушено зобов'язання відповідно до Договору банківського строкового вкладу (депозит) № 2630.2.186306.004 від 13.11.2014 року та зобов'язання відповідно до Договору банківського строкового вкладу (депозит) № 300937/79762/6-14 від 18.12.2014 чинне законодавство та її права як клієнта банку.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо банківського вкладу та виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що 13.11.2014 року між відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та позивачем ОСОБА_1 укладені Договори №300937/70182/6-14, №300937/79762/6-14 банківського строкового вкладу (депозит) «Класік» на 6 міс. в іноземній валюті, відповідно до яких відповідач прийняв у позивача на депозитний рахунок грошові кошти у розмірі за договором № 300937/70182/6-14 6297.00 доларів США та за договором №300937/79762/6-14 2370.00 доларів США, з процентною ставкою в розмір 11,5% річних на строк з 13 листопада 2014 р. по 13 травня липня 2015 р., та з 18 грудня 2014 р. по 18 червня 2015 р. відповідно.

24.07.2015 року Позивач надала Банку письмову вимогу про повернення банківського вкладу. Відповідно до умов договору, після закінчення строку, вклад повертається в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» із заявою за про повернення коштів із зазначених банківських рахунків в зв'язку з закінченням строку договору , однак кошти повернуті не були, тобто відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» було істотно порушено договір банківського вкладу. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів є обґрунтованими щодо суму неповернутого вкладу за договором - заявою № 300937/70182/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 міс. в іноземній валюті від 13.11.14 року у розмірі 6297.00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 року складає 138 974.79 грн.; суми неповернутого вкладу за договором - заявою № 300937/79762/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 6 міс. в іноземній валюті від 18.12.14 року у розмірі 2370.00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 року складає 52 305.90 грн.

Стягнення суми вкладу в іноземній валюті відповідає Положенню про порядок здійснення банками вкладних операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженому постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року №516.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені, то суд звертає увагу, що відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», неустойка (штраф, пеня) стягується лише тоді, коли це передбачено укладеним сторонами договором чи відповідним нормативним актом. Однак, судом встановлено, що умовами договору не передбачена відповідальність банку за прострочення виконання зобов'язання у вигляді пені в розмірі, передбаченому ч. 5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів». Зважаючи, що пеня не передбачена договором укладеними між сторонами, а сума вкладу, з якої проведений позивачем розрахунок пені, не є вартістю робіт (послуг) в розумінні ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», тому підстави для стягнення пені відсутні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1912,80 грн. (сума визначена з врахування курсу валют на дату подання позову до суду).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1058, 1060, 1061, 1066, 1068, 1074 ЦК України ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_1 суму неповернутого вкладу за договором - заявою № 300937/70182/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті від 13.11.14 року у розмірі 6297 (шість тисяч двісті дев'яносто сім) доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 року складає 138 974 (сто тридцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) гривні 79 копійок; суми неповернутого вкладу за договором - заявою № 300937/79762/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в іноземній валюті від 18.12.14 року у розмірі 2370 (дві тисячі триста сімдесят) доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.07.2015 року складає 52 305 (п'ятдесят дві тисячі триста п'ять) гривень 90 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в сумі 1912 (одна тисяча дев'ятсот дванадцять) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя