АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Колегіясуддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києвіцивільну справу за апеляційною скаргою Боровик Людмили Євгенівни, діючої на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати», Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Міст ТБ», Третя особа Державне підприємство «Український інститут промислової власності» про припинення дії, яка порушує право та визнання незаконним рішень Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ТОВ «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати», ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ», третя особа: Державне підприємство «Український інститут промислової власності» про визнання незаконним рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року.

На обгрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 29.12.2012 р. зареєстровано Громадську організацію «Громадський рух «ІНФОРМАЦІЯ_1», також створено телепередачу, газету та політичну партію із однойменною назвою, які використовують у своїй діяльності позначення «Громадський рух «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Справа № 760/10993/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10324/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Посилаючись на те, що заявлене позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою НОМЕР_1 від 26.11.2014 року є схожим настільки, що його можна сплутати із позначенням «Громадський рух ІНФОРМАЦІЯ_1», яке є відомим в Україні до дати подання оспорюваної заявки, є оманливим або таким, що може ввести в оману щодо походження товарів і послуг та особи, яка виробляє товари та надає послуги та поданим на реєстрацію з порушенням прав інших осіб, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Державної інтелектуальної власності України про реєстрацію знаку для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України не вносити відомості про видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та публікувати їх в офіційному бюлетені «Промислова власність».

З метою забезпечення позову ОСОБА_2 просив до набрання рішенням суду законної сили заборонити Державній службі інтелектуальної власності України публікувати відомості про видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року в офіційному бюлетені «Промислова власність», вносити відомості про видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та видавати свідоцтво У країни на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою НОМЕР_1.

На обґрунтування таких вимог позивач посилався на те, що незабезпечення позову у такий спосіб у випадку публікації призведе до утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.06.2015 р. заяву про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України публікувати відомості про видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року в офіційному бюлетені «Промислова власність», вносити відомості про видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та видавати свідоцтво України на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року до набрання рішення суду по даній справі законної сили.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» просить скасувати зазначену ухвалу, посилаючись на необґрунтованість висновків суду першої інстанції та неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції не урахував доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з'ясував обсяг позовних вимог, даних про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, про який просить особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вважав, що оскільки предметом позову є оскарження дій Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року, то справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства, а тому суд в порушення ч. 1 ст. 115 ЦПК України відкрив провадження у справі.

Крім того, вказував на те, що ухвала про забезпечення позову порушує права ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ» щодо використання об'єкта інтелектуальної власності.

В судовому засідання представники ТОВ «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» та ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України просив прийняти рішення за апеляційною скаргою відповідно до вимог матеріального та процесуального закону.

Представники ОСОБА_2, просили апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечуєтьсязаборноювчиняти певні дії.

З роз'яснень, викладених у п.4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» убачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у випадку публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей про реєстрацію знаку для товарів і послуг за заявкою № НОМЕР_1 від 26.11.2014 року, та внесення відомостей про реєстрацію оспорюваного знаку до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, це значно ускладнить виконання прийнятого судом рішення про задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є безпідставними, оскільки зі змісту позовних вимог убачається, що спір між позивачем та відповідачами стосується права власності на знак для товарів та послуг, а тому він має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» посилався на те, що оскаржуваною ухвалою порушується право ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ» на використання об'єкта інтелектуальної власності, проте доказів на підтвердження повноважень на представництво інтересів цього товариства, до апеляційної скарги не додав.

Твердження в судовому засіданні представника ТОВ «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» та ТОВ «Телерадіокомпанія «Міст ТБ» про те, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив питання по суті спору є непереконливими з огляду на те, що забезпечення позову має інші правові наслідки ніж вирішення спору по суті, і діє до набрання рішенням законної сили.

Такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, передбачений п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, є співмірним заявленим позовним вимогам і не порушує господарської діяльності відповідачів.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.ст. 151, 152, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу БоровикЛюдмили Євгенівни, діючої на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Народна команда «Футбольний клуб «Карпати» відхилити, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09 червня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: