Справа № 297/47/15-ц
10 лютого 2015 року м. Берегово
Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі ККуні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до вівідкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" прпро стягнення страхового відшкодування, пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних,
Позов обґрунтований наступним, що 09 грудня 2013 р. в дорожньо-транспортній пригоді з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1", був пошкоджений належний ОСОБА_1 автомобіль марки "Хюндай Акцент" д.н.з. "НОМЕР_2".
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ВАТ "НАСК "Оранта" до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
09 грудня 2013 р. в с. Гать, Берегівського району, Закарпатської області з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1" сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль "Хюндай Акцент" д.н.з. "НОМЕР_2" (а.с. 10).
Цивільна відповідальність при використанні автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1" була застрахована у ВАТ "НАСК "Оранта" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03 липня 2013 р. № АС 2474619.
Відповідно до ст. 979 ЦК Україниза договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Таким чином, внаслідок настання страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, між ОСОБА_1 як потерпілою особою та ВАТ "НАСК "Оранта" як страховиком виникли правовідносини, які врегульовані нормами глави 67 ЦК України"Страхування" та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон 1961-IV).
З позовної заяви вбачається, що в грудні 2013 р. ОСОБА_4 звернулася о ВАТ "НАСК "Оранта" із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхової виплати.
Відповідно до вимог ст. 22.1 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні.
Беручи до уваги, що заява про страхове відшкодування подана ОСОБА_4 в грудні 2013 р., граничним строком виконання зобов'язання було 31 березня 2014 р..
Судом встановлено, що на день розгляду справи зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком не виконане, що є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку.
Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Всупереч доводам представника відповідача зобов'язання, яке не виконав страховик, є грошовим, а отже він в силу ст. 625 ЦК Українина вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Беручи до уваги, що граничним строком виконання зобов'язання було 31 березня 2014 р., станом на 10 січня 2015 р. відповідач прострочив виплату страхового відшкодування на 365 календарних днів.
Згідно наданого позивачем розрахунку пені, трьох процентів річних та інфляційних нарахувань за період з 01 квітня 2014 року по 10 січня 2015 року, суми які підлягають стягненню з відповідача, становлять:
пеня на загальну суму 4 601,41 грн., що розраховано наступним чином:
з 01 квітня 2014 року (з наступного дня після закінчення встановленого законом 90-денного строку для виплати страхового відшкодування) по 14 квітня 2014 рік - за 14 днів: 22 420,52 грн. (сума страхового відшкодування) х 13.0 % (подвійний розмір облікової ставки НБУ, яка діє протягом вказаного періоду): 365 днів х 14 днів = 111,79 грн.
з 15 квітня 2014 року (з наступного дня після закінчення встановленого законом 90-денного строку для виплати страхового відшкодування) по 16 липня 2014 рік - за 93 дні: 22 420,52 грн. (сума страхового відшкодування) х 25.0 % (подвійний розмір облікової ставки НБУ, яка діє протягом вказаного періоду): 365 днів х 93 дні = 1 428,15 грн.
з 17 липня 2014 року (з наступного дня після закінчення встановленого законом 90-денного строку для виплати страхового відшкодування) по 10 січня 2015 рік - за 178 днів: 22 420,52 грн. (сума страхового відшкодування) х 28.0 % (подвійний розмір облікової ставки НБУ, яка діє протягом вказаного періоду): 365 днів х 178 днів = 3 061,47 грн.
Крім того, з відповідача слід стягнути три проценти річних від суми невиплаченого страхового відшкодування за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01 квітня 2014 року і по 10 січня 2015 рік, всього на суму 525,18 грн., що розраховано наступним чином:
з 01 квітня 2014 року (з наступного дня після закінчення встановленого законом 90-денного строку для виплати страхового відшкодування) по 10 січня 2015 рік (день пред'явлення позову) - за 285 днів: 22 420,52 грн. (сума страхового відшкодування) х 3 %: 365 днів х 285 днів = 525,18 грн.
Також, за порушення грошового зобов'язання щодо виплати позивачеві страхового відшкодування підлягають стягненню інфляційні нарахування на суму боргу за період з 01 квітня 2014 року і по 10 січня 2015 рік, всього на суму 4 755,44 грн., що розраховано наступним чином:
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, тому з НАСК "Оранта"слід стягнути в користь ОСОБА_1 32 302,55 грн., з яких: 22 420,52 грн. - страхове відшкодування, 4 601,41 грн. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 4 755,44 грн. - інфляційні нарахування на суму страхового відшкодування, 525,18 грн. - три проценти річних від простроченої суми за порушення грошового зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування.
Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн., суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно зазначеної норми склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам. До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.
Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 56, 84 ЦПК України, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано договору про надання правової допомоги між позивачем та фахівцем у галузі права.
Крім того, на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем не надано доказів оплати цих витрат.
Таким чином, наданими позивачем документами не підтверджено факт понесення нею витрат на правову допомогу, а тому підстави для задоволення її вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. відсутні, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити в стягненні відповідних витрат на правову допомогу.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК Українисуд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 197 ч. 2, 212, 213, 214, 215, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування, пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних - задовольнити частково.
Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 323 (триста двадцять три) гривні 02 копійок забезпечення розгляду справи.
В задоволені решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Берегівським районним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Ільтьо І. І.