АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/427/15 Справа № 202/7049/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Яловій Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, в обґрунтування вимог посилалася на те, що починаючи з 1994 року вона разом з чоловіком та сином, який народився в 1995 році, проживали в квартирі АДРЕСА_1, яка належить матері її чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_3 За час проживання в квартирі вона сплачувала всі витрати на її утримання, періодично здійснювала поточний ремонт, а також зробила капітальний ремонт. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська її було виселено з квартири. Посилаючись на положення ст. 819 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь вартість капітального ремонту в розмірі 114000 грн., оскільки здійснення капітального ремонту покладено на наймодавця. Крім того, під час виконання рішення суду щодо її виселення з квартири, були винесені її та сина особисті речі, а також предмети домашнього побуту та вжитку, що є спільним сумісним майном подружжя. Була зіпсована сантехніка, електропостачання, що робило неможливим проживання в квартирі і тягло за собою фізичні, моральні переживання та страждання, оскільки відповідач особисто приймала участь в її виселенні, то саме вона повинна відшкодувати заподіяну їй моральну шкоду, яку оцінила в 100000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 114000 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000 грн. та судові витрати.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.05.2014року встановлено, що ОСОБА_3 на підставі ордеру від 28.06.1986 року та реєстраційного посвідчення від 26.05.1994 року належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_3 надала згоду на проживання у спірній квартирі ОСОБА_2 без реєстрації, як дружині свого сина, і з 1993 року остання проживає в спірній квартирі без реєстрації, на правах члена сім'ї.

ОСОБА_2 проживає у спірній квартирі, користується житлом з поліпшеними умовами після ремонту.

На стадії виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року було вивезено речі ОСОБА_2, предмети домашнього побуту та вжитку, що є спільним майном подружжя.

Як вставлено судом першої інстанції, деліктних правовідносин між сторонами не виникало, а також не є доведеним існування будь-яких неправомірних та винних рішень, дій або бездіяльності відповідача.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, керуючись ст.ст. 405, 819, 1167 ЦК України, ст. 64, 157 ЖК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на положення ст. 819 ЦК України, та на те, що ОСОБА_3 повинна відшкодувати їй вартість проведеного капітального ремонту спірної квартири, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони є безпідставним, будь-яких договорів оренди (найму) між сторонами не укладалось і їх правовідносини регламентуються ст.ст 64, 157 ЖК України, ст. 405 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що ОСОБА_3 приймала активну участь у виселенні її зі спірної квартири, чим завдала моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Жодних доказів, які б свідчили про наявність вини ОСОБА_3 у заподіянні ОСОБА_2 моральних страждань та шкоди матеріали справи не містять. Не надані такі докази і до суду апеляційної інстанції.

Решта доводів апеляційної скарги також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду та встановлені ним обставини, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова