У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Василевича В.С., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління публічного акціонерного товариства "Держаний ощадний банк України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання зобов'язання за договором іпотеки та застави майна припиненими та зобов'язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 08 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління ПАТ "Держаний ощадний банк України", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання зобов'язання за договором іпотеки та застави майна припиненими та зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на недоведеність обставин, що мають значення для справи і на порушення судом норм матеріального права.

Вказує, що зобов'язання за кредитним договором виконане належним чином, оскільки заборгованість станом на 08.12.2014 становить нуль гривень, а тому кредитний договір припинив свою дію на підставі п.8.1. договору.

Відповідач в порушення вимог ст.74 Закону України "Про нотаріат" та п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не вчинив дій по зняттю заборони (обтяження) на предмет іпотеки в Єдиному державному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна.

Зазначає, що в договорі іпотеки не існує п.3.4. і жодним пунктом договору відновлювальної кредитної лінії не передбачено сплату штрафу у розмірі 10%.

Відповідно до положень ст.17 Закону України "Про іпотеку" та п.4.4. Договору іпотеки - іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору

Зобов'язання включає в себе штрафні санкції нараховані у випадку неналежного виконання зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії, а не договору іпотеки.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду від 08 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 30 грудня 2009 року між ОСОБА_2 (позичальник) та ВАТ "Державний ощадний банк України" (позикодавець) укладено договір відновлювальної кредитної лінії №98, відповідно до умов якого позикодавець зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 980000,00 грн., а позичальник зобов'язується прийняти належним чином та повернути кредит, а також проценти за користування кредитом в розмірі 12,% річних в порядку та на умовах та у строки, визначені договором.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 30 грудня 2009 року укладено договір іпотеки між ВАТ "Держаний ощадний банк України" та ОСОБА_1, предметом якого є нежитлові приміщення, підвальний та цокольний поверх, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 725,0 кв.м.

23 березня 2012 року на виконання цього ж кредиту укладено іпотечний договір між ПАТ "Державний ощадний банк України" та приватним підприємством "Олекс", засновником якого є ОСОБА_1 (іпотекодавець), предметом якого згідно п.1.1. договору є нежитлові приміщення першого поверху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 459,5 кв.м.; земельна ділянка площею 135 кв.м., на якій знаходиться предмет іпотеки, перебуває в оренді згідно з договором оренди землі від 14.07.2055 року.

13 листопада 2013 року ПАТ "Державний ощадний банк України" було направлено відповідь ОСОБА_1 про те, що за нею обліковується заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №98 від 30.12.2009 року, а тому здійснити державну реєстрацію припинення іпотеки та припинення заборони на відчуження відповідного нерухомого майна - неможливо (т.1, а.с.35).

Згідно наданого ПАТ "Державний ощадний банк України" розрахунку заборгованість ОСОБА_2 станом на 08 грудня 2014 року становить: залишок позики - 0 грн.; нараховані та несплачені відсотки за користування позикою - 0 грн.; нарахована та несплачена пеня по основному боргу - 0 грн.; нарахована та несплачена пеня по відсотках - 0 грн.; штраф (згідно п. 7.2. договору іпотеки від 30.12.2009 року за невиконання п.3.3.4. договору іпотеки) - 41349,50 грн. (т.2, а.с.61).

Пунктом 7.2. договору іпотеки від 30 грудня 2009 року встановлена відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, передбачених п.п.3.3.2., 3.3.4., 3.3.6., 3.3.7., 3.3.11. цього договору, іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% вартості невиконаного зобов'язання та відшкодовує понад неустойку причинені збитки в повному обсязі.

Згідно п.3.3.4. договору іпотеки від 30 грудня 2009 року іпотекодавець зобов'язаний протягом 5-ти календарних днів з моменту укладення цього договору за власний рахунок застрахувати предмет іпотеки на суму його договірної вартості, вказаної в п.1.4. цього договору, зокрема, але не виключено, від ризиків випадкового знищення, випадкового пошкодження або псування, на користь іпотекодержателя на весь строк дії цього договору та надати іпотекодержателю належним чином оформлені відповідні документи на підтвердження вчинення таких дій. У разі настання страхового випадку за таким договором страхування іпотекодержатель набуває право вимоги до страховика.

Судом першої істанції при вирішення спору вірно застосовано положення ст.598 ЦК України про те, що зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а поняття "зобов'язання" у договорі іпотеки від 30 грудня 2009 року визначено як зобов'язання боржника, що випливають з договору відновлювальної кредитної лінії, а також з цього договору, - тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що нараховані банком штрафні санкції є складовою кредитного зобов'язання, на виконання якого і було укладено договір іпотеки від 30.12.2009 року.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що зобов'язання включає в себе штрафні санкції у зв'язку з неналежним виконанням договору відновлювальної кредитної лінії, а не договору іпотеки - не заслуговують на увагу з огляду на те, що штрафні санкції можуть бути застосовані за порушення зобов'язань, які вказані також у п.3.3. договору іпотеки (встановлює обов'язки іпотекодавця), до яких в т.ч. входить і страхування предмету іпотеки.

Помилковим є покликання в рішенні суду першої інстанції на п.7.2. іпотечного договору про штраф у розмірі 10% вартості невиконаного зобов'язання та відшкодування понад неустойку спричинені збитки в повному обсязі, оскільки вказаний вид відповідальності зафіксований в іпотечному договорі від 23 березня 2012 року, однак вказана помилка не вплинула на вирішення спору.

Пунктом 7.2. договору іпотеки від 30 грудня 2009 року встановлена відповідальність за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань, передбачених п.п.3.3.2., 3.3.4., 3.3.6., 3.3.7., 3.3.11. цього договору, іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% вартості невиконаного зобов'язання та відшкодовує понад неустойку причинені збитки в повному обсязі і саме на цей договір як на підставу наявної заборгованості вказував ПАТ"Державний ощадний банк України" у відповіді на звернення позивачки про виведення заставного майна із обтяження.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ньому висновків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Василевич В.С. Бондаренко Н.В.