АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним положень кредитного договору в цілому, договору застави транспортного засобу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (далі - ТОВ "Порше Мобіліті"), третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсним положень кредитного договору в цілому, договору застави транспортного засобу.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.151-157).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника позивача - ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника відповідача - Чернюк А.А., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

26 листопада 2013 року між позивачем ОСОБА_4, з однієї сторони, та відповідачем ТОВ "Порше Мобіліті", з другої сторони, був укладений Кредитний договір №50011273. Поручителем за кредитним договором виступив ОСОБА_5

Відповідно до умов Кредитного договору позивачу був наданий кредит у розмірі 123 098 грн. 90 коп. зі сплатою 9,9% річних строком на 60 місяців та додатковий кредит у розмірі 9 199 грн. 48 коп. на тих же умовах. Грошові кошти, що складалися з особистих коштів позивача та наданого кредиту у розмірі 193 673 грн. 54 коп. були перераховані на розрахунковий рахунок ДП "Авто-Київ", як оплата за автомобіль Seat Leon.

Кредитний договір між сторонами складається з Кредитного договору, Графіку погашення кредиту, додаткової угоди, Загальних умов кредитування.

Відповідно до узгодженого графіку погашення кредиту між сторонами визначено щомісячний платіж у розмірі 575, 81 доларів США, який з розрахунку курсу долара США, зазначеного у договорі, складав 4 739 грн. 20 коп. Також позивача було повідомлено, що сума процентів за користування кредитом на рік становить 6 562 грн. 37 коп., сума додаткового кредиту на рік становить 9 199 грн. 48 коп., сума процентів за користування додатковим кредитом на рік становить 76 грн. 05 коп.

29 листопада 2013 року між сторонами був укладений Договір застави транспортного засобу, відповідно до п. 1.1 якого позивач з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором передав в заставу автомобіль Seat Leon д/н НОМЕР_1, вартістю 193 673 грн. 54 коп.

21 травня 2014 року між сторонами була укладена Додаткова угода та новий Графік погашення кредиту, відповідно до умов яких строк надання кредиту збільшився до 84 місяців, сума процентів за користування кредитом на рік становить 6 327 грн. 29 коп., сума додаткового кредиту на рік - 9 199 грн. 48 коп., сума процентів за користування додатковим кредитом - 76 грн. 05 коп.

Протягом січня 2014 року - березня 2015 року позивачем у повному обсязі сплачувалися рахунки-фактури, виставлені відповідачем.

Умовами вказаного Кредитного договору передбачено, що усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування.

Згідно з п. 1.1 Загальних умов кредитування Компанія зобов'язалася надати позичальнику кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, в українських гривнях. В кредитному договорі сторони встановили еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятній для сторін.

Пунктом 1.3 Загальних умов кредитування зазначено, що сторони погодили, що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплату таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Відповідно до п.1.3.1 Договору розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено у гривні на день укладенні кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті; вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі. Позитивне або від"ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунку та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору (п.1.3.1).

Відповідно до положень Кредитного договору, сторони погодили, що розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Пунктом 1.3.2 Кредитного договору встановлено, що відповідач має право вимагати, щоб платежі у погашення кредиту були розраховані за обмінним курсом за безготівковими операціями іншого банку, замість обмінного курсу банку, вказаного вище. Відповідач повинен повідомити позивача про свій намір щодо такої зміни за 7 робочих днів до дати відповідного платежу, який має бути сплачений позивачем.

Судом встановлено, що протягом строку дії Кредитного договору від 26 листопада 2013 року розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Згідно п.9.5 Загальних умов кредитування підписанням Загальних умов кредитування позичальник підтверджує, що відповідач належним чином ознайомив його з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а також, що Позичальник ознайомився з Правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених Товариством.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним Кредитного договору від 26 листопада 2013 року №50011273, який складається з Кредитного договору, Графіку погашення кредиту, додаткової угоди, Загальних умов кредитування, у зв'язку з чим судом також відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання Договору застави транспортного засобу №50011273 від 29 листопада 2013 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом проведена неправильна оцінка доказів та не застосовані до спірних правовідносин положення Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до неправильного вирішення справи, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для відмови у задоволенні заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення.

Посилання представника позивача на те, що в спірному договорі в порушення вимог Закону України "Про захист прав споживачів" відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту є безпідставними.

Так в укладеному між сторонами у письмовій формі Договорі, який складається з: Кредитного договору; Графіку погашення кредиту; додаткової угоди; Загальних умов кредитування, чітко визначені всі умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який наданий кредит, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов'язки позикодавця (ТОВ "Порше Мобіліті") і позичальника (ОСОБА_4), відповідальність сторін (а.с.13-27).

За таких, погоджених сторонами, умов Кредитного договору зі строком користування кредитними коштами до 15 грудня 2020 року (на 84 місяці = 7 років), з урахуванням змін відповідно до Додаткової угоди від 21 травня 2014 року, з визначеною процентною ставкою за користування кредитом - 9,9% річних, з визначеною сторонами щомісячною сумою мінімально необхідного платежу у гривні, яка є еквівалентною з 15 січня 2014 року по 15 травня 2014 року - 575, 81 доларів США, а з 15 червня 2014 року по 15 грудня 2020 року - 320, 85 доларів США, орієнтовна сукупна вартість кредиту легко може бути визначена шляхом множення указаних сум на кількість місяців користування кредитними коштами (575,81$ х 5 місяців) + (320,85$ х 79 місяців) = 28 226, 20 доларів США. Саме ця сума указана в Графіку погашення кредиту у рядку "усього", графи "сума платежу за розрахунковий період, еквівалент у доларах США". Орієнтовна сукупна вартість кредиту на рік визначена у розмірі 16 863 грн. 72 коп. - еквівалент 2 048,93 доларів США.

Відповідно до умов Договору, платежі в рахунок погашення кредиту здійснюються в гривні в еквіваленті іноземної валюти шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями філії "КІБ" ПАТ "Креді Агріколь Банк", чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунку ТОВ "Порше Мобіліті". Інформація щодо розміру обмінного курсу долара США до гривні ПАТ "Креді Агріколь Банк" на певну дату є загальнодоступною та дізнатись її можна в будь-якому відділенні банку, на сайті банку чи сайті відповідача.

При цьому посилання представника позивача на неправильне застосування районним судом положень ст.ст.524, 533 ЦК України у їх взаємозв'язку зі ст.1046 ЦК України та ч.1 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", а також посилання на незаконність порядку розрахунку платежів за кредитним договором, оскільки, на його думку, в цьому випадку зобов'язання повинне визначатись за офіційним курсом відповідної валюти, також відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Предметом даного спору є визнання недійсним Кредитного договору, який відповідно до глави 71 ЦК України є окремим видом договірного зобов'язання.

За правилом ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Встановлені розділом першим книги п'ятої ЦК України загальні положення про зобов'язання стосуються усіх видів цивільних зобов'язань.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 ст.509 ЦПК України.)

Положеннями ст.524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що грошові кошти за оспорюваним Кредитним договором надані позивачу в національній валюті з визначенням грошового еквіваленту у сумі 14 956,92 доларів США.

Відповідно до положень Кредитного договору, сторони погодили, що розмір платежів розраховується шляхом застосування обмінного курсу за безготівковими операціями філії "КІБ" ПАТ "Креді Агріколь Банк", чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунку ТОВ "Порше Мобіліті".

Як убачається з Графіку погашення кредиту (а.с.14, 24-26), позивач зобов'язаний повернути за кредитом відповідачу грошову суму в національній валюті, визначену в грошовому еквіваленті у сумі 14 956,92 доларів США.

Таким чином порядок розрахунку платежів за кредитним договором визначений сторонами в Кредитному договорі у спосіб, що відповідає вимогам чинного законодавства, а твердження представника позивача про те, що отриману в національній валюті суму за кредитом слід повернути буквально в тому ж розмірі та сплатити з неї відсотки, суперечать правилам ч.2 ст.533 ЦК України, які розповсюджуються на усі види зобов'язань.

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду на попередження позивача про валютні ризики за спірним кредитним договором ґрунтується на припущеннях не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Судом встановлено, що відповідно п.9.5 Загальних умов кредитування встановлено підписанням Загальних умов кредитування позичальник підтверджує, що відповідач належним чином ознайомив його з інформацією, передбаченою ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", а також, що Позичальник ознайомився з Правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених Компанією

За змістом п.9.6 Загальних умов кредитування, додатково до положень статті 9.5 цих Загальних умов кредитування, Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для Позичальника.

Сторони підтвердили, що дійшли згоди з усіх істотних умов та погодились укласти ці Загальні умови кредитування, що є Додатком і невід'ємною частиною Кредитного договору №50011273 від 26 листопада 2013 року шляхом підписання та проставляння печаток (а.с.22).

Відтак районний суд дійшов обґрунтованого висновку про факт попередження позивача про можливі валютні ризики, які можуть виникнути через застосування до платежів еквівалентів в іноземній валюті чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу.

Посилання апеляційної скарги щодо невідповідності обставинам справи висновків районного суду про те, що діяльність відповідача не потребує ліцензії з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зі змісту оспорюваного кредитного договору не убачається, що він був наданий фінансовою установою - ТОВ "Порше Мобіліті", Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи від 2 липня 2009 року (реєстраційний номер 16102366), за рахунок залучених коштів.

Посилання апеляційної скарги на те, що визначення у кредитному договорі грошового еквіваленту у іноземній валюті має наслідком істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду позивача, також відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

За правилом ч.2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Враховуючи наведені положення Закону України «Про захист прав споживачів», суду при вирішенні питання чи є несправедливими до споживача умови щодо визначення у кредитному договорі грошового еквіваленту суми кредиту та суми процентів за користування кредитом у іноземній валюті слід встановити чи призводять указані умови договору до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Ураховуючи, що кредит на суму - 123 098,90 коп. (основний кредит) та 27 598 грн. 44 коп. (додатковий кредит), еквівалент якої у доларах США складає відповідно 14 956,43 долари та 3 353,19 доларів, надавався споживачу на тривалий термін - сім років, у суду при співставленні суми кредиту із строком користування кредитними коштами немає підстав вважати, що умови кредитного договору в зазначеній позивачем частині призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача - боржника ОСОБА_4

В своїй апеляційній скарзі представник позивача також вказує, що районний суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення неправомірно послався на постанови Верховного Суду України та рішення судів касаційних інстанції. ОСОБА_3 зазначає, що указані судові рішення ухвалені за результатами розгляду справ, предмети розгляду яких є відмінними від даної конкретної справи, а також, що указані справи розглядались в порядку господарського судочинства.

Указані доводи не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування рішення районного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3607 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однією з підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Поняття подібності та тотожності є різними.

В даному випадку суд першої інстанції застосував норми статей 524, 533 ЦК України, викладені в постановах ВСУ, винесених за результатами розгляду спорів у подібних до даної справи правовідносинах.

Посилання апеляційної скарги на те, що районним судом в порушення вимог ст. 360-7 ЦПК України не враховані висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 12.09.2012 (справа № 6-80цс12) та від 25.09.2013 (справа № 6-80цс13), також відхиляються апеляційним судом, оскільки наведені правові висновки стосуються положень договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко