АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/807/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Денисова Т.С.
Провадження № 22-ц/789/1298/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Гурзель І. В., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду від 25 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов'язання,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме 122379,71 грн. боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних, що складає 11697,15 грн., посилаючись на те, що відповідачем не виконано зобов'язання за договором позики, не зважаючи на існування рішення суду від 17.06.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 в його користь боргу.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 25.08.2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4313 грн. 01 коп. нарахованих на суму заборгованості за договором позики від 30.09.2012 року за період з 18.06.2013 року по 31.07.2015 року 3% річних та 243,60 судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 31.07.2015 року виправлено арифметичну помилку в рішенні від 25.08.2015 року в частині суми, що підлягає стягненню та стягнуто з відповідача в користь позивача 3 % річних у розмірі 4486,68 грн.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити вказане рішення, вважаючи його постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, стягнувши з ОСОБА_2 в його користь 123370,80 грн. інфляційних та недостягнуті 3% річних, що складає 7675,17 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом безпідставно відмовлено у стягненні інфляційних сум, оскільки не враховано, що позика з відповідача за рішенням суду стягнута у національній валюті України, а не в доларах США. Також, при нарахуванні 3% річних судом безпідставно не враховано інфляцію.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання жодного разу не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У письмових запереченнях, надісланих на адресу суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 вважає такою, що до задоволення не підлягає. В обгрунтування заперечень вказує, що позивачем безпідставно включено в суму інфляційних, які він просить стягнути в судовому порядку, борг у розмірі 71937 грн., що стягнутий судовим рішенням від 17.06.2013 року. Також, звертає увагу на те, що на виконання рішення суду Пенсійним фондом проводяться щомісячні стягнення з його пенсії в користь ОСОБА_1 у розмірі 209 грн. 80 коп., у зв'язку з чим частину боргу ним уже сплачено.

Заслухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченнями відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних сум у зв'язку з укладенням договору позики в іноземній валюті та наявністю передбачених законом підстав для стягнення 3% річних у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язання за договором позики й після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені відповідно до вимог закону та на підставі наявних у справі доказів.

Так, судом встановлено, що за договором позики, укладеним 30.09.2012 року, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 9000 доларів США, а останній взяв їх і зобов'язувався повернути до 18.11.2012 року .

Свої зобов'язання за договором ОСОБА_2 не виконав.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 17.06.2013 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто 71937 грн. основного боргу за договором позики, 1079,06 грн. нарахованих на суму боргу 3% річних (всього - 73016,06 грн.), а також судові витрати в сумі 980,02 грн. (а.с.6).

Починаючи з січня 2014 року Управлінням Пенсійного Фонду у Борщівському районі згідно виконавчого листа № 594/735/13-ц, виданого Борщівським районним судом 04.07.2013 року, з пенсії ОСОБА_2 утримуються кошти по 209,80 грн. щомісячно. Загальна сума стягнення за період з січня 2014 року по 30 червня 2015 року складає 3776,40 грн. (а.с.7).

Відповідно до ст.ст.524, 53З ЦК грошовим зобов'язанням є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч.1 ст.612 ЦК України).

Як передбачено нормами ЗУ "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Тому норми ч.2 ст.625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене в гривні.

Встановивши, що договір позики між сторонами по справі був укладений в іноземній валюті, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови судом у стягненні інфляційних сум з посиланням на те, що рішенням суду борг з відповідача в користь позивача стягнуто в національній валюті, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється тільки на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, а не на невиконання судового рішення. Ухвалення судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природи грошового зобов'язання як такого, що визначено в іноземній валюті, і не є підставою для застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції.

Встановивши також факт невиконання відповідачем грошового зобов'язання за договором позики, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 3 % річних від суми боргу, нарахованих після ухвалення рішення від 17.06.2013 року (3% річних станом на 17.06.2013 року були стягнуті відповідним рішенням суду), оскільки зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а наявність судового рішення, яке відповідачем на час розгляду даної справи в суді не виконано, не є підставою припинення правовідносин сторін договору та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України..

Вірним є застосування для розрахунку трьох процентів річних за кожен день прострочення формули, згідно якої такий розмір обчислюється виходячи з суми боргу х 3% : 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

Разом з тим, при проведенні розрахунку 3% річних судом першої інстанції невірно визначено періоди прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за виконавчим листом, оскільки не враховано, що погашення з пенсії відповідача, починаючи з січня 2014 року, мало місце у різні числа кожного місяця, а не в останній день кожного місяця, як помилково вважав суд.

Так, як вбачається з довідки УПФ України в Борщівському районі Тернопільської області (а.с.114-115), починаючи з січня 2014 року, на підставі виконавчого листа з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 щомісячно перераховувались кошти в сумі 209,80 грн., а саме: 17.01.2014 року, 20.02.2014 року, 18.03.2014 року, 17.04.2014 року, 20.05.2014 року, 18.06.2014 року, 21.07.2014 року, 19.08.2014 року, 22.09.2014 року, 20.10.2014 року, 20.11.2014 року, 22.12.2014 року, 20.01.2015 року,19.02.2015 року, 19.03.2015 року, 20.04.2015 року, 20.05.2015 року, 22.06.2015 року та 20.07.2015 року.

Тому, 3% річних від простроченої суми боргу складають:

- за період з 18 червня 2013 року до 16 січня 2014 року включно сплинуло 213 днів. Сума, яка підлягає до стягнення за цей період: 71937 грн. : 100 х 3 : 365 днів х 213 днів = 1259,39 грн.;

- за період з 17 січня до 19 лютого 2014 року включно - 34 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (71937 - 209,80) : 100 х 3 : 365 днів х 34 дні = 200,44грн.;

- за період з 20 лютого до 17 березня 2014 року включно - 26 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (71727,20 - 209,80) : 100 х 3 : 365 днів х 26 днів = 152,83 грн.;

- за період з 18 березня до 16 квітня 2014 року включно - 30 днів прострочення. Сума, що підлягає до стягнення: (71517,40 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 х 30 днів = 175,83 грн.;

-за період з 17 квітня до 19 травня 2014 року включно - 33 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (71307,60 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 33 дні = 192,84 грн.;

- за період з 20 травня до 17 червня 2014 року включно - 29 днів прострочення. Сума, що підлягає до стягнення: (71097,80 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 29 днів = 168,97 грн.;

- за період з 18 червня до 20 липня 2014 року включно - 33 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (70888 грн. - 209,80 грн) : 100 х 3 : 365 днів х 33 дні = 191,70 грн.;

- за період з 21 липня до 18 серпня 2014 року включно - 29 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (70678,20 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 29 днів = 167,97 грн.;

- за період з 19 серпня до 21 вересня 2014 року включно - 34 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (70468,40 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 34 дні = 196,34 грн.;

- за період з 22 вересня до 19 жовтня 2014 року включно - 28 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (70258,60 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 28 днів = 161,21 грн.;

- за період з 20 жовтня до 19 листопада 2014 року включно - 31 день прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (70048,80 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 31 день = 177,95 грн.;

- за період з 20 листопада до 21 грудня 2014 року включно - 32 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (69839 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 32 дні = 183,13 грн.;

- за період з 22 грудня 2014 року до 19 січня 2015 року - 29 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (69629,20 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 29 днів = 165,47 грн.;

- за період з 20 січня до 18 лютого 2015 року - 30 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (69419,40 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 30 днів = 170,65 грн.;

- за період з 19 лютого до 18 березня 2015 року - 28 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (69209,60 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 28 днів = 158,79 грн.;

- за період з 19 березня до 19 квітня 2015 року включно - 32 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (68999,80 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 32 дні = 180,93 грн.;

- за період з 20 квітня до 19 травня 2015 року включно - 30 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (68790 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 30 днів = 169,10 грн.;

- за період з 20 травня до 21 червня 2015 року включно - 33 дні прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (68580,20 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 33 дні = 185,44 грн.;

- за період з 22 червня до 19 липня 2015 року (день звернення з позовом) - 28 днів прострочення. Сума, яка підлягає до стягнення: (68370,40 грн. - 209,80 грн.) : 100 х 3 : 365 днів х 28 днів = 156,86 грн.

Загальна сума 3% річних від суми боргу складатиме: 1259,39+200,44+152,83+175,83+192,84+168,97+191,70+167,97+196,34+161,21+177,95+183,13+165,47+170,65+158,79+180,93+169,10+185,44+156,86=4415,84 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

У відповідності до ч.1 ст.309 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

З урахуванням наведеного, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25.08.2015 року підлягає частковій зміні, зокрема, в частині розміру 3% річних від суми боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача шляхом ухвалення колегією суддів нового рішення, яким слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3 % річних від суми боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4415 грн. 84 коп. В решті - рішення слід залишити без змін.

Підлягає задоволенню, на думку колегії суддів, й клопотання позивача про стягнення з відповідача документально підтверджених судових витрат за проїзд з місця проживання ОСОБА_1 до м.Тернополя і у зворотньому напрямку, пов'язаних з розглядом його апеляційної скарги, що складає 371 грн. 38 коп.

Керуючись ст.ст.305 ч.2, 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.1, 2, 3; 313; 314 ч.2, 316 ч.1; 317 ч.1; 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ВИРІШИЛа :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду від 25 серпня 2015 року частково змінити, стягнувши з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3 % річних від суми боргу за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 4415 (чотири тисячі чотириста п'ятнадцять) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. В решті - рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 371 (триста сімдесят одна) грн. 38 (тридцять вісім) коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б.Щавурська

Судді : І.В. Гурзель

М.В.Ходоровський