Справа № 487/7698/14-ц
Провадження № 2/487/141/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Сочивко І.О. , представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши в відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

30.07.2014р. ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири .

Позивачка зазначала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_2

Відповідач є власником та проживає в квартирі НОМЕР_1 у вказаному будинку. 25 липня 2013 року з вини відповідачки відбулося залиття квартири позивачки, внаслідок чого їй було завдано майнову шкоду у розмірі 5797 грн., що підтверджується висновком експертного дослідження №424 від 01.07.2014 року , виготовленого судовим експертом Науково-дослідного криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області. Крім того, в результаті затоплення квартири позивач змушена була провести чистку та сушку коврів, на що витратила 375 грн.

Крім того, залиттям квартири позивачці спричинено моральну шкоду, яку вона оцінила в 3000 грн., і просила стягнути із відповідачки. Крім того, позивач просила стягнути на її корить 675 грн.36 коп., витрачених на проведення експертного дослідження та витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн., а також судові витрати.

Відповідно до ухвали суду від 27.10.2014р. до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також їх представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково в сумі 3091 грн. , що становить вартість проведення ремонтних робіт в квартирі позивачки.

В задоволені інших позовних вимог просили відмовити.

Співвідповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились. ОСОБА_4 в заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги не визнала.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до части 1,2 майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, а саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

За змістом п. 2.3.6. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17 травня 2005 року, в разі залиття аварії квартир складається відповідний акт.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2..

Вказана квартира розташована на 5-му поверсі 9-ти поверхового панельного будинку, складається з двох кімнат, житловою площею 27,7 кв.м., загальною площею 53,9 кв.м.

Власниками квартири НОМЕР_1, розташованої на 6-му поверсі в цьому ж будинку,на підставі свідоцтва про право власності від 31.07.1997 року є відповідачі, яким належить вказана квартира на праві спільної сумісної власності.

Згідно листа ЖЕК №3 ЖКП "Бриз" від 02.07.2014р. , з урахуванням того, що внутрибудинкова система гарячого та холодного водопостачання є система від зовнішньої стіни будинку до першої запорної арматури на відведенні від стояку або трійнику включно, який знаходиться в квартирі споживача, комунікації, які знаходяться в квартирі споживача (в тому числі у ванній, кухні, туалеті) ) є внутріквартирної системою водопостачання що належать споживачу та відповідальність за технічний стан, справність такої внутриквартирної системи покладаються на споживача, тобто на власника квартири.

Таким чином, відповідальність за технічно справний стан систем гарячого та холодного водопостачання в квартирі несуть власники квартири.

З листа ЖЕК-3 ЖКП "Бриз" від 02.07.2014року та акту обстеження квартири НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 в м.Миколаєві від 24.09.2013року вбачається, що позивачка 25.07.2013 року зверталася в ЖЕК-3 з приводу залиття її квартири, у зв'язку з чим була направлена комісія в будинок за адресою АДРЕСА_2, яка встановила факт залиття квартири НОМЕР_2 мешканцями квартири НОМЕР_1, внаслідок прориву труби (квартирної розводки) холодного водопостачання в квартирі НОМЕР_1, про що було складено відповідний акт .

В силу статті , особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до акту від 24.09.2013 року, складеного майстром ЖЕК-3 при обстеженні квартири позивачки встановлено сліди залиття на стелі спальні , на стінах, шпалерах в районі вхідних дверей, у коридорі на стелі, на стелі туалетної кімнати, у залі на стелі.

Також встановлено, що в квартирі НОМЕР_1, що належить відповідачам в туалетній кімнаті лопнула труба водопостачання.

Допитані в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_11 підтвердили факт залиття квартири НОМЕР_2 мешканцями квартири НОМЕР_1, внаслідок прориву труби холодного водопостачання в квартирі НОМЕР_1 будинку по АДРЕСА_2.

Згідно висновку експертного дослідження №424 від 01.07.2014 року , виготовленого судовим експертом Науково-дослідного криміналістичного центру УМВС України в Миколаївській області в квратирі позивача пошкоджено залиттям квартири приміщення коридору №1, площею 10, 3 кв.м, приміщення ванної кімнати №2 площею 2,6 кв.м, приміщення житлової кімнати №6, площею 17,4 кв.м, приміщення житлової кімнати №7, площею 10,3 кв.м.

Вказані приміщення пошкоджені і вимагають ремонту: знімання шпалер,шпаклівка стін, обклеювання стін шпалерою, пофарбування стелі.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту вказаної квартири без урахування ПДВ складає 4831 грн. , що підлягає стягненню із відповідачів.

Крім того, згідно копій квитанцій від 02.07.2014р. за складання звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих залиттям квартири позивачкою було сплачено 675 грн.36 коп., що вимушено витратила позивачка та підлягають включенню в розмір шкоди .

Таким чином, відповідачами не надано доказів на спростування наведених вище обставин.

Відповідно до положень , співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність.

За такого, з відповідачів слід стягнути в рівних частках на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 5506 грн. 36 коп.. ( 4831 грн. + 675,36 грн.) : 4 з кожного по 1376,59 грн.Доводи апелянта про те, що вказаний Кошторис не є належним доказом, оскільки це не висновок судової експертизи, є необґрунтованими, тому що суперечать положенням ст.ст. .

Доказів на підтвердження невідповідності змісту зазначеного Кошторису дійсних вартості та обсягу ремонтних робіт в квартирі позивача, відповідачем не надано, клопотання про призначення судової експертизи відповідачами та представником не заявлялись.

Частиною 1 встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За таких підстав суд вважає, достатнім для відшкодування моральної шкоди позивачці в сумі 500 грн., яка також підлягає стягненню із відповідачів в рівних частках , по 125 грн.з кожного.

В задоволенні позовних вимог позивачки про відшкодування матеріальної шкоди, завданої їй в результаті сушки та чистки килимів на суму 375 грн. суд відмовляє, оскільки належних та допустимих доказів спричинення такої матеріальної шкоди позивачем суду не надано, в актах, складених працівником ЖЕК дані про наявність такої завданої шкоди відсутні.

На підставі з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 487 грн.20 коп.

Що стосується витрат на правову допомогу , то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доказів на підтвердження їх сплати позивачем суду не надано.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212,213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 з кожного на користь ОСОБА_5 по 1376грн.59 коп. матеріальної шкоди, 125 грн. на відшкодування моральної шкоди, та по 121 грн. 80 коп. судового збору.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування витрат на правову допомогу та відшкодування матеріальної шкоди , завданої пошкодженням килимів відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку, передбаченому ст. 294, ст.295 ЦПК України.

Суддя Заводського районного суду

м.Миколаєва Ж.П.Павлова