Справа № 646/4120/15-ц
№ провадження 2/646/1068/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого -судді Васильєвої О.О.,
при секретарі - Міщенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
Позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить суд позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що мала з відповідачем особисті стосунки без реєстрації шлюбу та завагітніла від нього.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилась дитина - син ОСОБА_3.
ОСОБА_2 визнав своє батьківство і відповідно до ст. 126 СК України 20 жовтня 2002 року було зроблено запис в книзі актів громадянського стану про народження ОСОБА_3 за № 53 Височанською селищною радою Харківського району, Харківської області, де в графі батько вказаний ОСОБА_2.
В грудні 2003 року ОСОБА_2 був засуджений за вчинення злочину і до 2007 року відбував покарання в Харківській виправній колонії № 43. Після звільнення з місць позбавлення волі, він постійно проживає в АДРЕСА_1, де характеризується з посередньої сторони, що убачається з характеристики, наданої ДІМ СДІМ Червонозаводського РВ ХМУ ГУ-МВС України в Харківській області лейтенантом міліції Коробченко О.В.
З дня народження сина, позивач удвох з ним постійно проживає в АДРЕСА_2 - це приватний будинок, який належить батькам позивача. Будинок газифікований, має усі зручності. Син знаходиться на утриманні позивача. Позивач самостійно доглядає та виховує сина.
Виховувати та утримувати дитину позивачу також допомагають батьки позивача.
ОСОБА_2 з позивачем не проживає. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, не займається його вихованням, матеріально не утримує, не цікавиться життям сина. ОСОБА_3 не знає свого батька. ОСОБА_2 не підтримує ніяких стосунків з дитиною - ні особисто, ні через засоби зв'язку. Син йому не потрібен та є зайвою людиною в житті.
Позивач вважає, що ОСОБА_2 навмисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини. У зв'язку з тим, що відповідач ховається від сина, не приділяє йому ніякої уваги, хлопчик позбавлений батьківського догляду та любові.
В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні судом допитано свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що відповідач ОСОБА_2 з дитиною не спілкується, матеріальну допомогу не надає, у вихованні дитини участі не приймає.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 20.10.2002 року.
Дитина мешкає з матір'ю ОСОБА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Височанської селищної ради №1421/02-31 від 22.04.2014 року.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з сином не спілкується, участі у його вихованні не приймає та не бажає цього робити.
З висновку Харківської районної державної адміністрації №01-15/3309 від 03.10.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що Харківська районна державна адміністрація вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у судовому порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною 1 ст. 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно до приписів ст.164 СК України батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст. 150 СК України.
Крім того, згідно до довідки №01-24/277 від 23.05.2014 року, батька дитини ОСОБА_2 у школі, де навчається ОСОБА_3, жодного разу не зустрічали, він не приходив, не відвідував батьківські збори та не цікавився навчальними успіхами своєї дитини.
Як вбачається з довідки №13 Центру первинної медико-санітарної допомоги м. Мерефа, догляд за дитиною ОСОБА_3 здійснює тільки його мати.
Судом встановлено, що відповідач ухиляється та не виконує своїх обов'язків щодо фізичного, морального та духовного виховання дитини, не забезпечує необхідні умови для життя дитини.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст., ст. 150, 164, 165, 166 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до відповідного відділу реєстрації актів громадянського стану.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі виготовлено 05.05.2015 року.

Суддя О.О. Васильєва