Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/6038/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року позивач АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 21 580, 78 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, 20 травня 2013 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 було акцептовано публічну пропозицію позивача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 015-062167/13-00938-вкл-к. Відповідачем було прийнято пропозицію Позивача і підписано Анкету-Заяву №015-062167/13-00938-вкл-к від 20 травня 2013 року та бюлетень про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість по продукту «Кредитна картка». Відповідно до укладеної анкети-заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт на 8 000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідач був повідомлений про умови кредитування, а саме: - розмір відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами, що надаються в рамках кредитного ліміту при проведенні операції становить 0,1 % річних при безготівковому розрахунку у торгово-сервісній мережі до 60 днів (пільговий період) та 60% річних після пільгового періоду та інших видів операцій. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за фактичний строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та умовної у році (метод факт/360). Для кожної операції з використанням кредитних коштів за допомогою картки в торгівельній мережі діє пільговий період (проценти нараховуються за пільговою ставкою 0,1 %) від дати операції до найближчого 25 числа та далі, до 24 числа наступного місяця; розмір відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт становить 60% річних; комісія за одержання готівки у мережі АТ Банк "Фінанси та Кредит - 4% від суми + 15 (пятнадцять) гривень; у мережі інших банків на території України (інші банки можуть стягувати додаткову комісію) - 4% від суми + 15 (пятнадцять) гривень; у мережі інших банків за межами України (інші банки можуть стягувати додаткову комісію) - 4% від суми + 15 (п'ятнадцять) гривень; погашення заборгованості по кредиту та процентах, відповідач зобов'язався здійснювати щомісяця, до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першим розрахунком процентів, в сумі не меншій ніж мінімальний обов'язковий платіж, який становить не менше 5% від су'ми заборгованості, але не менше 50 (п`ятидесяти) гривень шляхом поповнення карткового рахунку через касу, термінали самообслуговування банку або безготівковим зарахуванням; безготівковим надходженням на картковий рахунок коштів з інших банків; дострокове погашення кредиту можливе без комісій та штрафних санкцій; за порушення строків сплати заборгованості по кредиту та відсоткам передбачено штраф 10% (десять) від загальної суми отриманих кредитних коштів. Крім того, відповідачці було доведено в письмовій формі інформацію щодо орієнтовної сукупної вартості кредиту та переваги і недоліки кредитного продукту, відповідно до ст. 11 Закону Україні «Про захист прав споживачів». Позивач виконав свої зобовязання за анкетою-заявою в повному обсязі - надав відповідачці в користування кредитну картку Visa Cardholder з встановленим кредитним лімітом 8 000,00 грн. В свою чергу, відповідачка скористалася кредитними коштами, однак, свої зобов'язання в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштам належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 02 лютого 2015 року сума заборгованості за кредитним договором складає 21 580 грн 78 коп, з яких: заборгованість за кредитним договором 7 836, 00 грн, заборгованість по відсоткам 13 744, 78 грн.

Тому просив суд стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 заборгованість за заяви-анкети № 015-062167/13-00938-вкл-к від 20 травня 2013 року у розмірі 21 580, 78 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що 20 травня 2013 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 було акцептовано публічну пропозицію позивача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про укладення кредитного договору шляхом підписання заяви-анкети № 015-062167/13-00938-вкл-к. Відповідачем було прийнято пропозицію Позивача і підписано Анкету-Заяву №015-062167/13-00938-вкл-к від 20 травня 2013 року та бюлетень про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість по продукту «Кредитна картка».

Відповідно до укладеної анкети-заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт на 8 000,00 грн. на строк 12 місяців.

Відповідно до укладеної анкети-заяви ОСОБА_1 ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт на 8 000,00 грн. на строк 12 місяців. Відповідач був повідомлений про умови кредитування, а саме:

- розмір відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами, що надаються в рамках кредитного ліміту при проведенні операції становить 0,1 % річних при безготівковому розрахунку у торгово-сервісній мережі до 60 днів (пільговий період) та 60% річних після пільгового періоду та інших видів операцій. Проценти нараховуються на залишок заборгованості за фактичний строк користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та умовної у році (метод факт/360). Для кожної операції з використанням кредитних коштів за допомогою картки в торгівельній мережі діє пільговий період (проценти нараховуються за пільговою ставкою 0,1 %) від дати операції до найближчого 25 числа та далі, до 24 числа наступного місяця;

- розмір відсоткової ставки на несанкціонований овердрафт становить 60% річних;

- комісія за одержання готівки у мережі АТ Банк "Фінанси та Кредит - 4% від суми + 15 (пятнадцять) гривень; у мережі інших банків на території України (інші банки можуть стягувати додаткову комісію) - 4% від суми + 15 (пятнадцять) гривень; у мережі інших банків за межами України (інші банки можуть стягувати додаткову комісію) - 4% від суми + 15 (п'ятнадцять) гривень;

- погашення заборгованості по кредиту та процентах, відповідач зобов'язався здійснювати щомісяця, до 10 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першим розрахунком процентів, в сумі не меншій ніж мінімальний обов'язковий платіж, який становить не менше 5% від су'ми заборгованості, але не менше 50 (п`ятидесяти) гривень шляхом поповнення карткового рахунку через касу, термінали самообслуговування банку або безготівковим зарахуванням; безготівковим надходженням на картковий рахунок коштів з інших банків;

- дострокове погашення кредиту можливе без комісій та штрафних санкцій;

- за порушення строків сплати заборгованості по кредиту та відсоткам передбачено штраф 10% (десять) від загальної суми отриманих кредитних коштів.

Суд, проаналізувавши зміст відносини, які виникли між сторонами приходить до в висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 546-559, 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 скористався наданими банком послугами, а саме отримала в користування кредитну картку Visa Cardholder з встановленим кредитним лімітом 8 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним договором.

Статті 526, 525, 610 ЦК України, визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У статті 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Уклавши Кредитний договір, Позичальник взяв на себе зобов'язання повертати Кредит в обумовлений строк. З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов'язання за вказаним договором не виконала.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 статті 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позичальник не виконав умов Кредитного договору чим порушив норми вищезазначених статей, тому до нього повинні застосовуватися положення статті 611 ЦК України, які передбачають правові наслідки за порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 625 ЦК України божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 02 лютого 2015 року за ОСОБА_1 ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 21 580 грн 78 коп, з яких: заборгованість за кредитним договором 7 836, 00 грн, заборгованість по відсоткам 13 744, 78 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з позичальника є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та умовах укладених між позивачем та відповідачем кредитного договору.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов відлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №819031 від 27 квітня 2015 року. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь позивача судового збору у розмірі 243,60 грн підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 202, 509, 525, 526, 541, 543, 546, 548, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ( , МФО 331832, р/р 62) заборгованість за анкетою-заявою № 015-062167/13-00938-вкл-к від 20 травня 2013 року в розмірі 21 580 грн 78 коп (двадцять одна тисяча пятсот вісімдесят грн. сімдесят вісім коп.), яка складається із заборгованості за кредитним договором 7 836, 00 грн (сім тисяч вісімсот тридцять шість грн.), заборгованості по відсоткам 13 744, 78 грн (тринадцять тисяч сімсот сорок чотири грн. сімдесят вісім коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 - на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ( , МФО 331832, р/р 62) судові витрати у розмірі 243 грн 60 коп (двісті сорок три грн. шістдесят коп).

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Нікушин