Справа № 579/1321/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Бєгунової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Писаренко О.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кролевець Сумської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 міської ради Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації ОСОБА_4 міської ради №197 від 25 грудня 1996 року щодо приватизації квартири №6 по вулиці Франка в будинку №9 в місті Кролевець Сумської області.

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 від 25 грудня 1996 року, видане органом приватизації Житлово-експлуатаційною конторою м.Кролевець та зареєстроване в Конотопському БТІ.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1996 року, виданого органом приватизації Житлово-експлуатаційною конторою м.Кролевець, зареєстрованого в Конотопському БТІ, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності в рівних долях ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Зазначену квартиру його батько ОСОБА_7 отримав у 1972 році для проживання сімї з чотирьох осіб (він, дружина ОСОБА_2, діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_5). З дня свого народження він (позивач) проживав в квартирі разом з батьками та сестрою, був зареєстрований там з моменту отримання паспорта 17.04.1992 року і знявся з реєстрації 03.06.1997 року. Згодом переїхала і сестра, в квартирі останнім часом проживали лише батьки. 06 березня 2014 року батько помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. В звязку з необхідністю вирішити питання про подальше спадкування, оглянувши документи на квартиру, виявив, що в 1996 році квартира була приватизована, але без його участі. Раніше він про цей факт не знав.

Вважає те, що квартира була приватизована без його участі і те, що він не отримав у ній частки є незаконним, оскільки в період приватизації він був зареєстрований у квартирі. На той час він навчався у військовому училищі і тому тимчасово був відсутній за місцем реєстрації. Жодних заяв про відмову від приватизації квартири або ж про дозвіл на її приватизацію без його участі він в ОСОБА_4 ЖЕК не надавав.

Посилаючись на абз.2 ч.1 ст.3, ч.ч.1, 4 ст.5, ч.ч.1-4 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.п.17-19 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56, а також на п.2 ч.3 ст.71 Житлового кодексу УРСР позивач вважає, що ОСОБА_4 ЖЕК, як орган приватизації ОСОБА_4 міської ради, передавши квартиру АДРЕСА_2 у спільну власність ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_6 0.1. та ОСОБА_6, порушила його право на житло, а тому розпорядження ОСОБА_4 ЖЕК від 25.12.1996 року №197 про приватизацію квартири АДРЕСА_3 та свідоцтво про право власності на вказане житло від 25 грудня 1996 року, видане органом приватизації Житлово-експлуатаційною конторою м.Кролевець, зареєстроване в Конотопському БТІ, є незаконними та повинні бути скасовані.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому зазначили, що позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 міська рада надала суду письмове пояснення щодо позову, в якому зазначено про те, що при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2, ознайомившись із письмовими поясненнями відповідача ОСОБА_4 міської ради, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення міської Ради депутатів трудящихся міста ОСОБА_4 від 12 серпня 1976 року №15 ОСОБА_7, сімя якого складалася з чотирьох чоловік (ОСОБА_8 дружина, дочка ОСОБА_9 і син ОСОБА_10), 17 серпня 1976 року було видано ордер на право зайняття двох кімнат загальною площею 30,2 кв.м в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.10).

Вказана квартира приватизована згідно з Законом України» Про приватизацію державного житлового фонду» шляхом її безоплатної передачі наймачу ОСОБА_7 та членам його сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і згідно з розпорядженням від 25 грудня 1996 року №197 керівника органу приватизації видано свідоцтво про право власності на житло від 25 грудня 1996 року, у якому зазначено, що вказана квартира належить їм на праві приватної спільно власності в рівних частках (а.с.9, 54).

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.5, ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Відповідно до п.п.17-19 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56. громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сімї на умовах найму квартири (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сімї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державною житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява-згода тимчасово відсутніх членів сімї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Довідка про склад сімї та займані приміщення (далі - довідка) береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сімї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

Із записів у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в кв.№6, буд.№9 на вул.Франка в м.Кролевець вбачається, що позивач був прописаний за вказаною адресою з 17 квітня 1992 року до 3 червня 1997 року (а.с.15).

Як зазначено у позовній заяві і не заперечується відповідачами, позивач на момент оформлення передачі в приватну власність квартири тимчасово був відсутній за місцем реєстрації, оскільки навчався у військовому училищі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.71 Житлового кодексу УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у звязку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Таким чином за позивачем на час його навчання збереглося право на житло квартиру АДРЕСА_5, де він був зареєстрований.

Оскільки під час приватизації спірної квартири у грудні 1996 року позивач був зареєстрований в ній, заяв про відмову від приватизації квартири або ж про дозвіл на її приватизацію без його участі він в ОСОБА_4 ЖЕК не надавав, тому підстав для виключення позивача з числа осіб, які приймали участь у приватизації даної квартири, не існувало.

Поряд з цим, позивачем, який був вже на той час повнолітнім, не підписана заява ОСОБА_7, наймача спірної квартири, від 24 грудня 1996 року про оформлення передачі в приватну власність квартири, а також у довідці про склад сімї наймача, доданої до вказаної заяви, позивач не зазначений як такий, що мешкає у цій квартирі і має право на неї на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.51, 52).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що приватизація спірної квартири була здійснена з порушенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56.

ОСОБА_7 помер 6 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). Як вбачається з інформації ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори після його смерті заведена спадкова справа за №60/2014 приватним нотаріусом Кролевецького районного нотаріального округу ОСОБА_11 (а.с.38, 39, 40-41). Про порушення свого права на приватизацію частки квартири позивач дізнався після смерті ОСОБА_7, що не заперечується відповідачами.

В звязку із викладеним та враховуючи, що визнання відповідачами: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, вимоги позивача про визнання незаконними та скасування: розпорядження органу приватизації ОСОБА_4 міської ради №197 від 25 грудня 1996 року щодо приватизації квартири №6 по вулиці Франка в будинку №9 в місті Кролевець Сумської області та свідоцтва про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 від 25 грудня 1996 року, виданого органом приватизації Житлово-експлуатаційною конторою м.Кролевець та зареєстрованого в Конотопському БТІ, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 8, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації ОСОБА_4 міської ради №197 від 25 грудня 1996 року щодо приватизації квартири №6 по вулиці Франка в будинку №9 в місті Кролевець Сумської області.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_1 від 25 грудня 1996 року, видане органом приватизації Житлово-експлуатаційною конторою м.Кролевець та зареєстроване в Конотопському БТІ.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення; особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_12