АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення.

Свої вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.

Також за вищевказаною адресою постійно проживав та був зареєстрований і заявник.

Як вбачаться з довідок сільської ради, ОСОБА_2 проживав із померлою ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1979 року до дня її смерті.

Однак у паспорті заявника, є відмітка про його сімейний стан, а саме те, що з 1974 року ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2

ОСОБА_2 зазначає, що дана відмітка є незаконною та не відповідає дійсності.

22-ц/1794/537/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції Павлінчук С.С.

Категорія 69 доповідач Перепелюк І.Б.

Відповідно до довідки № 04-19/833 від 08.07.2014р., виданої відділом державної РАЦС реєстраційної служби Новоселицького РУЮ в Чернівецькій області вбачається, що на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19.02.1980р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 розірвано з 16.04.1980р.

При зверненні до Новоселицького районного суду Чернівецької області, заявник отримав листа № 2857 від 09.07.2014р. про те, що йому неможливо видати копію рішення суду про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що в архіві суду воно не збереглося.

ОСОБА_2 просив встановити юридичний факт його спільного проживання разом із ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1979 року по день її смерті.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання заявника та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить змінити резолютивну частину рішення, вказавши «встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, однією сім'єю як чоловік та дружина, починаючи з 1979 року до часу відкриття спадщини».

Апелянт вважає резолютивну частину судового рішення незаконною та необґрунтованою. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення - скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції посилався на те, що заявником доведено факт того, що з 1979 року він проживав разом з ОСОБА_4 до дня її смерті, що підтверджується показами свідків та довідкою Рокитненської сільської ради № 627 від 25.06.2014р.

Як вбачається із змісту поданої заяви, що була предметом розгляду, встановлення факту проживання необхідне для прийняття спадщини.

У п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просив в порядку окремого провадження встановити факт його спільного проживання разом із ОСОБА_4 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 1979 року по день її смерті. Це необхідно йому для отримання права на спадкування. Зі змісту заяви вбачається, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт на ОСОБА_3

Внаслідок розгляду вимог заявника про встановлення факту, що має юридичне значення та ухваленого судом першої інстанції рішення, майнові права заявника не виникають, а існує спір про право на спадкування.

У ч.2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч.6 ст.235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не мав підстав для розгляду заяви ОСОБА_2 про встановлення факту. Така заява відповідно до положень ч.6 ст.235 ЦПК України підлягала залишенню без розгляду з роз»ясненням заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява про встановлення факту - залишенню без розгляду.

При цьому заявнику слід роз»яснити, що він має право подати позов про визнання права на спадкування на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 235, 307, 310 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту що має юридичне значення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :