Справа № 188/1441/15-ц
Провадження № 2/188/705/2015
24 грудня 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Полубан М.П.
при секретарі Філіповій В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 ( відповідач-1 ) , ОСОБА_2 ( відповідач-2 ) та ОСОБА_3 ( відповідач-3 ) про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в якому зазначає, що 13.07.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № DNQ0GK0000143 (далі - договір).
У відповідності до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 113221/00 грн. терміном до 12.07.2027 р., а відповідач-1 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.
Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору, у випадку порушення зобовязань за кредитним договором , відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу-1 кредит у розмірі 76 509.80 грн.
У звязку з порушення своїх зобовязань за кредитним договором, відповідач-1 станом на 30.09.2015 року має заборгованість 282726 грн. 49 коп., яка складається з наступного:
- 129942.35 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором;
А також штрафи, відповідно до договору:
- 250.00 грн. штраф (фіксована частина)
- 1341.26 грн. штраф (процентна складова).
У забезпечення виконання зобовязання між позивачем та відповідачами 2 та 3 було укладено договір поруки.
Просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 ( відповідач-1 ) , ОСОБА_2 ( відповідач-2 ) та ОСОБА_3 ( відповідач-3 ) заборгованість у вищезазначеному розмірі та стягнути з відповідачів судові витрати .
Справу розглянути без участі їхнього представника . В разі неявки відповідачів прийняти заочне рішення .
Представник позивача у судове засідання не зявився. Надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання неодноразово не зявлялися, про причину неявки суду не повідомляли. Крім того, про дату та час розгляну справи раніше належним чином були повідомлені.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачіва ухвалити заочне рішення по справі, згідно ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню .
Судом встановлено, що між сторонами дійсно було укладено кредитний договір № № DNQ0GK0000143 від 13.07.2007 р. . Предметом договору є грошовий кредит в розмірі 113221.00 грн. строком до 12.07.2027 року.
У звязку з невиконанням відповідачами кредитних зобовязань, згідно розрахунку суми заборгованості за даним кредитним договором за відповідачами числиться заборгованість в сумі 282 726 ( двісті вісімдесят дві тисячі сімсот двадцять шість ) грн. 49 коп.
В матеріалах справи є договори поруки від 13.07.2007 р. , де поручителями є відповідача 1 та 2 .
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановленого договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином , суд вважає, що позивач надав достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог щодо невиконання відповідачами договірних зобов"язань .
Разом з тим , розрахунок заборгованості у частині стягнення пені не відповідає вимогам закону.
Згідно з п. 4.1 кредитного договору при порушені позичальником будь-якого зобов"язання , передбачених п.п.2.2.2., 2.2.3 даного Договору , Банк має право нарахувати , а Позичальник зобов"язується сплатити Банку пеню в розмірі 0.15 % від суми простроченого платежу , але не менше 1 гривні за кожен день прострочки ...
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм, сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня).
Крім того, ч. 3 ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14.
Також, суд дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідачів.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 3 ,60, 88 , 212-214, 224 ЦПК України , ст. ст. 526, 527,549, 551, 611, 1054 ЦК України суд , -
Позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 ( відповідач-1 ) , ОСОБА_2 ( відповідач-2 ) та ОСОБА_3 ( відповідач-3 ) про стягнення заборгованості - задоволити частково .
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» :
1. заборгованість за кредитним договором № DNQ0GK0000143 від 13.07.2007 р. в розмірі 179885 ( сто сімдесят дев"ять тисяч вісімсот вісімдесят п"ять ) грн. 49 коп., яка складається з наступного:
А також штрафи, відповідно до договору:
- 250.00 грн. штраф (фіксована частина)
- 1341.26 грн. штраф (процентна складова).
2. Судові витрати в розмірі 4240 ( чотири тисячі двісті сорок ) грн. 90 коп.
В задоволенні іншої вимоги відмовити .
Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення .
Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії .
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Суддя ОСОБА_4