РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/332/15-ц

Провадження № 2/390/219/15

"14" липня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Сарапа М.Б.,

при секретарі Пікущій І.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області в особі голови ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй відповідно до державного Акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 422466 належить земельна ділянка площею 6,56 га за № 196, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області. Вона є одноосібником і сама обробляє свою земельну ділянку та вирощує на ній сільськогосподарську продукцію, її земельна ділянка межує з земельними ділянками, які орендує ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області.

Навесні 2012 року вона засіяла на своїй земельній ділянці за № 196, площею 6,56 га. сільськогосподарську культуру - соняшника. ПП «Агрофірма Митрофанівська» Кіровоградського району також засіяло соняшник на орендованих ним земельних ділянках.

27 жовтня 2012 року на своїй земельній ділянці позивач почала збирати урожай соняшника, але зібрати урожай зі всього поля не встигла, тому що обламався комбайн. На наступний день, а саме 28 жовтня 2012 року, коли вона приїхала на своє поле, то виявила, що нескошена частина її поля була вже скошена. Про це вона та інші одноосібники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки яких також були скошені, з участю свідків склали відповідний акт про незаконний покіс соняшника на їхніх земельних ділянках.

28.10.2012 року про незаконний покіс соняшника на своїй земельній ділянці та вона подала заяву до чергової частини Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

На її земельній ділянці було скошено 2,3 га. соняшника. Коли вона та інші власники незаконно скошеного на їх земельних ділянках соняшника стали виясняти, хто це міг зробити то виявилося, що соняшник на їх земельних ділянках за наказом голови ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області ОСОБА_4 скосив комбайнер цього господарства ОСОБА_7

Позивач неодноразово зверталася до Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області з заявами про розслідування зазначеної ситуації, однак постановою о/у Кіровоградського РВ ОСОБА_8 від 16 листопада 2012 відмовлено в порушенні кримінальної справи, а 30 червня 2013 постановою слідчого СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_9 закрито кримінальне провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_4

На теперішній час добровільно повернути незаконно скошений урожай соняшника або віддати його вартість грошима голова ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області ОСОБА_4 категорично відмовляється. Позивач стверджує, що вказаними неправомірними діями голови ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області їй заподіяно матеріальну шкоду в сумі 23264,78 гривень та моральну шкоду яку вона оцінює в 20000 гривень.

В судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та надав заперечення проти позовної заяви, відповідно до яких, просить відмовити у задоволені позову посилаючись на його необґрунтованість, недоведеність та відсутність доказів.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до державного Акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 422466 на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 2 грудня 2002 року № 1002-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю в Кіровоградській районній раді народних депутатів за № 196 позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,56 га за № 196, яка розташована на території Новоолександріваської сільської ради Кіровоградського району та області.

Позивач являлася одноосібником і сама обробляла свою земельну ділянку та вирощувала на ній сільськогосподарську продукцію. Її земельна ділянка межувала з земельними ділянками які орендує ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області.

Навесні 2012 року вона засіяла на своїй земельній ділянці за № 196, площею 6,56 га. сільськогосподарську культуру - соняшника. ПП «Агрофірма Митрофанівська» Кіровоградського району також засіяло соняшник на орендованих ним земельних ділянках.

27 жовтня 2012 року на своїй земельній ділянці позивач почала збирати урожай соняшника, але зібрати урожай зі всього поля не встигла, тому що обламався комбайн. На наступний день, а саме 28 жовтня 2012 року, коли вона приїхала на своє поле, то виявила, що нескошена частина її поля була вже скошена. Про це вона та інша одноосібники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельні ділянки яких також були скошені, з участю свідків склали відповідний акт про незаконний покіс соняшника на їхніх земельних ділянках.

З акта, який було складено 29 жовтня 2012 року, власниками земельних ділянок: ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, в присутності ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що 27 жовтня 2012 СФГ «Митрофанівське» зібрало врожай соняшнику на земельній ділянці №196, яка належить ОСОБА_3, на земельній ділянці № 197, яка належить ОСОБА_5, на земельній ділянці № 198, яка належить ОСОБА_6 На земельній ділянці № 196 було скошено 2,3 га соняшнику, на земельній ділянці № 197 скошено 4,2 га соняшнику, на земельній ділянці № 198 скошено 4,6 га соняшнику.

28 жовтня 2012 року ОСОБА_3 звернулась до чергової частини Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області з заявою щодо неправомірних дій ОСОБА_4, а 29 жовтня 2012 року з аналогічною заявою звернувся ОСОБА_1, зазначені заяви розглянуті і постановою о/у ДСБЕЗ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 від 16 листопада 2012 року в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ст.185 КК України відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю складу злочину.

На вказану постанову позивач та інші власники земельних ділянок подали скаргу до прокуратури Кіровоградського району.

15 січня 2013 року позивач знову звернулась з заявою до Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області, в якій просила розглянути заяву та зазначити, на якій підставі було скошено соняшник.

Вказана заява була зареєстрована та внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 15 січня 2013 року. Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_3 була допитана як потерпіла, а ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_12 були допитані як свідки. Постановою слідчого СВ Кіровоградського РВ УМВС України в Кіровоградській області лейтенанта міліції ОСОБА_9 від 30 червня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 15 січня 2013, закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 пояснив, що він з травня по листопад 2012 року офіційно працював комбайнером в ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородковського району. 27 жовтня 2012 року він і ще один комбайнер ОСОБА_13 збирали урожай соняшника на полях, що належали ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району. Закінчивши збір урожаю на зазначених полях, ввечері зібрали техніку та почали від'їжджати додому, однак їх зупинив автомобіль, в якому сидів голова ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району ОСОБА_4 разом із агрономом. Вийшовши з автомобіля, агроном ПП «Агрофірма Митрофанівська» наказав їм, зібрати урожай соняшника з земельних ділянок, які межують з земельними ділянками, що в оренді ПП «Агрофірма Митрофанівська», пояснивши, що це розпорядження ОСОБА_4 Агроном вказав, де саме необхідно збирати врожай. Він знав, що вказані земельні ділянки не належать ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району, оскільки раніше допомагав їх власникам обробляти цю землю. Проте змушений був виконувати наказ ОСОБА_4, так як працював на той час в ПП «Агрофірма Митрофанівська». Він всього зібрав приблизно 8 тон, оскільки двічі відвантажував зібране насіння на вантажний автомобіль, а в бункері приблизно поміщається 4 тони насіння. Крім його комбайна, також працював на цих земельних ділянках другий комбайн ПП «Агрофірма Митрофанівська», який також накосив 2 бункера, загальною вагою близько 8 тон, як і він. З поля автомобілі вивозили насіння на ваги ПП «Агрофірма Митрофанівська», робили запис в обліковій книжці та залишали в зерносховищі. Автомобілі, які вивозили насіння соняшника також належали ПП «Агрофірма Митрофанівська». Крім того, він вказав, що він раніше допитувався в судовому засіданні про вказані обставини, де помилково зазначав про те, що він працював в СФГ "Митрофанівське", однак, згідно запису в його трудовій книжці, він працював в ПП «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області (це для нього не мало різниці).

Допитаний як свідок ОСОБА_14 пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради, та те, що вона її самостійно обробляє. 27 жовтня 2012 року ОСОБА_3 зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 збирали урожай соняшника на зазначеній земельній ділянці, однак в них зламався комбайн, внаслідок чого вони були змушені припинити збір урожаю. Він допомагав ремонтувати вказаний комбайн, а на наступний день коли вони приїхали продовжувати збирати врожай то побачили, що урожай на ній вже зібраний. Він був присутній під час виміру земельної ділянки, де був скошений соняшник.

У відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Факт незаконного збирання врожаю підтверджується наявними в матеріалах доказами, та рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2014 року, яке набрало законної сили (а.с. 9-11). На підтвердження розрахунку суми матеріальної шкоди, судом взято до уваги, досліджену апеляційним судом за вищевказаним рішенням, копію листа Головного управління статистики у Кіровоградській області за № 07.1-94/2535 від 23 квітня 2014 року, щодо середньої ціни реалізації насіння соняшника сільськогосподарськими підприємствами (крім малих) Кіровоградського району.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст. 156 ЗК України, ст. 1166 ЦК України шкода заподіяна самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншим порушенням земельного законодавства, відшкодовується у повному обсязі. Зокрема, при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайості певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов'язаних із збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їх призначення.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки заподіяну їй матеріальну шкоду в сумі 89013 грн. (незаконний покіс соняшника 2,3 га. х 22,7 ц/га = 52,21 ц. х 4456,00 грн./т = 23264, 78 грн.), оскільки дана сума підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Враховуючи, що діями відповідача порушено права позивача, то остання має право на відшкодування моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Проте, на думку суду, розмір відшкодування, заявлений позивачем, не відповідає ступеню моральних страждань, які вона понесла, тому суд зменшує його до 5000 грн.

Крім того, суд згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, стягує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати: судові збори, кошти на адвоката.

Позивч просить стягнути з відповідача 750 грн. витрат нра правову допомогу, а також 730 грн. та 432,65 грн. сплаченого судового збору.

Розрахунок витрат на правову допомогу позивач та її представник суду не надали, в матеріалах справи, крім квитанції про сплату судового збору в сумі 432,65 грн., інші документи відсутні.

В п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено: «підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

За наведеного вимога про стягнення з відповідача витрат за правову допомогу та сплаченого судового збору в розмірі 730 грн. не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 432 грн. 65 коп.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 60, 212, 1166, 1166, 1172 ЦК України, ст.ст. 152, 156 ЗК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 58-60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області в особі голови ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Агрофірма Митрофанівська» Новгородківського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 23264, 78 грн., 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 432,65 грн. сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського

районного суду ОСОБА_15