Провадження № 2/1519/7096/2012
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24липня 2012 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання права власності звернулася ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері ОСОБА_4. В звязку з цим просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності на 5/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, але надали суду заяву у які просять суд справу розглядати без їх присутності, позовні вимоги визнали, проти задоволення позову не заперечують та просили розглядати справу без його участі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як встановлено у судовому засіданні, 01.02.1986 році між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, про що 13.01.1987 року, відділом РАГС Малиновського РІКА м.Одеси, зроблено актовий запис за № 105. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, ОСОБА_5 змінила прізвище на Нєщадіна.

20.02.1988 році між ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_7 і ОСОБА_8 був зареєстрований шлюб, про що 20.02.1988 року, відділом РАГС Малиновського райвиконкому м.Одеси міськради депутатів трудящих, зроблено актовий запис за № 2002. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, ОСОБА_9 змінила прізвище на Родіонова.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 12 серпня 1993 року ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10,на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1.

19 серпня 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 та зареєстрований в реєстрі за № 3 3436, згідно з яким на випадок свої смерті вона заповіла належну їй частину ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

13 січня 2006 року ОСОБА_10 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 14.01.2006 року було зроблено відповідний актовий запис за № 533 та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеса було видано свідоцтво про її смерть.

Визначаючи обсяг спадщини, що викрилася до спадкування, суд виходе з того, що згідно з ч.2 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фондупередача займаних квартир (будинків) здійснювалася в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностічастка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Таким чином, за Свідоцтвом про право власності на житло № 17188 від 12 серпня 1993 року, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, С ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10 належало по 1/3 частки квартири за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом по народження серія І ЖД № 059992, актовий запис № 365 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Малиновської районної Ради народних депутатів м.Одеси.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_10 є його син, спадкоємець першої черги, та матір також спадкоємець першої черги. Таким чином частки між спадкоємцями після смерті ОСОБА_10 складають по 1/6.

13 серпня 2009 року ОСОБА_8 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 15.08.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 4435 та Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про її смерть.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є його дружина ОСОБА_4.

18 жовтня 2010 року ОСОБА_4 померла, про що в Книзі реєстрації смертей 19.10.2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 2156 та Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано свідоцтво про її смерть.

Відповідно після смерті ОСОБА_4, відкрилася спадщина у вигляді 5/6 частки квартири № 76, що розташована по вул. Іцхака Рабіна, буд. 13 у місті Одесі, яку вона заповідала позивачці ОСОБА_1.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Позивачка звернулася до Сьомої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право власності на майно, яке належало ОСОБА_4, але їй було відмовлено на підставі того, що у свідоцтві про право власності на житло, виданим Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 12 серпня 1993 року не зазначені частки, які належать кожному з співвласників.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщин, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач такої заяви не робив. Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину, набула право власності, проте не оформила її в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов повному обсязі.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні

Керуючись ст.ст.16, 1223, 1233, 1236, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частини квартиру № 76, розташованої по вул.Іцхака Рабіна, буд.13 у місті Одесі.

Визначити порядок виконання рішення суду згідно з яким, у разі набрання ним законної сили воно є підставою для реєстрації за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 5/6 частину квартири в АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м.Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

СУДДЯ А.П. ЦЕЛУХ

24.07.15