АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/4775/15 Головуючий 1 інстанції - Гайдук Л.П.
Справа № 638/2326/15-ц Доповідач - Пилипчук Н.П.
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Пилипчук Н.П.,

суддів: Піддубного Р.М., Гуцал Л.В.

за участю секретаря Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору частково недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 23.01.2012 р. позивач з відповідачем уклала договір купівлі-продажу/поставки автомобілю, відповідно до умов якого постачальник зобов*язався поставити покупцю автомобіль 2012 року випуску марки «Фольксваген», а покупець зобов*язався оплатити і прийняти у власність вказаний товар. Згідно з п.3.1. Договору купівлі-продажу, ціна автомобілю на дату укладання цього договору складає 136320,28 грн., з яких 23448,06 грн. було сплачено позивачкою самостійно з власних грошових коштів. З метою здійснення розрахунку по вищевказаному договору купівлі-продажу позивачкою 06 лютого 2012 року було укладено із ТОВ «Порше Мобіліті» Кредитний договір № 50003083, відповідно до умов якого позивачці було надано кредит в розмірі 115872,32 грн. для придбання автомобілю на умовах, що отримана сума кредиту прирівнюється до еквіваленту в іноземній валюті в розмірі 14407,50 дол. США за обмінним курсом 8,0425 грн./дол. США; встановлено змінювану процентну ставки за користування кредитом на рівні 9,9% річних, виходячи з методу «30/360». Позивачка вважає, що положення Кредитного договору, якими встановлюється прив*язка гривневого кредиту до еквіваленту в доларах США є незаконною, оскільки зазначене порушує норми чинного законодавства України, зокрема, норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», через що просить суд визнати укладений Кредитний договір частково недійсним. Також позивач зазначає, що з положень Кредитного договору фактично вбачається наявність валютних операцій, для яких існує особливий порядок законодавчого регулювання (зокрема, наявність ліцензії на валютні операції, обов'язок банку/фінансової установи попередити про валютні ризики тощо), а тому такі положення в частинах нарахувань по відношенню до курсу долара США фактично суперечать аб.З ч.І ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», через що мають бути визнані недійсними, також автомобіль, який був придбаний за кредитні кошти, було реалізовано продавцем - ТОВ «Автодом Харків» за ціною, визначеною в національній грошовій одиниці - гривні. Відповідач перерахував продавцеві кредитні кошти в рахунок оплати за автомобіль також в національній валюті України. Таким чином, відповідач не мав жодних достатніх підстав визначати еквівалент кредиту в іноземній валюті - доларах США, оскільки в цьому не було об'єктивної необхідності.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм права. Посилається на ті самі доводи, якими обґрунтовував заявлені позовні вимоги.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 січня 2012року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу/поставки автомобіля № АДЗкА01377, відповідно до умов якого постачальник зобов*язався поставити покупцю автомобіль 2012року випуску, марки «Фольксваген» моделі Поло (6123G4) НОМЕР_1, а покупець зобов*язався оплатити і прийняти у власність вказаний товар.

З метою здійснення розрахунку по вищевказаному договору купівлі-продажу позивачкою 6 лютого 2012 року було укладено із Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» Кредитний договір № 50003083.Відповідно до умов вищезазначеного договору позивачці було надано кредит в розмірі 115872,32 гривень для придбання автомобілю на умовах, що отримана сума кредиту прирівнюється до еквіваленту в іноземній валюті в розмірі 14407,50 дол. США за обмінним курсом 8,0425 грн./дол. США; встановлено змінювану процентну ставки за користування кредитом на рівні 9,9% річних, виходячи з методу «30/360» (в одному місяці - З0 днів; в одному році - 360 днів); строк повернення кредитних коштів - 60 міс. відповідно до Графіку погашення із правом дострокового погашення та щомісячні платежі мають здійснюватися у гривні, згідно з виставленими Кредитодавцем рахунками, які підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що буде застосовуватися до еквіваленту суми кредиту в доларах США; разова комісія за надання кредиту складає 2,50% від суми кредиту.

Відповідач виконав свої зобов'язання та перерахував відповідну грошову суму на рахунок продавця автомобілю (ТОВ «Автодом Харків»), а позивачка сплатила комісію за надання кредиту в розмірі 2896,83 грн. та почала сплачувати щомісячні платежі на підставі рахунків, які надходили їй від відповідача.

18 січня 2013 року між відповідачем та позивачкою було укладено Договір про внесення змін/Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №50003083, відповідно до умов якого відповідач надав позивачці додаткову суму кредиту в розмірі 30778,31 гривень, що еквівалентно 3776,48 доларів США, з метою сплати страхових платежів відповідно до Договору страхування від 10.02.2013 року, укладеного позивачкою з ПАТ СК «Українська страхова група» на виконання умов Кредитного договору. При цьому, сторони в Додатковій угоді погодили певні умови та, починаючи з лютого 2013 року позивачка почала сплачувати щомісячні платежі за кредитом, збільшені на суму наданого відповідачем додаткового кредиту.

Позивач наполягає, що фактично відповідач надав їй кредит у іноземній валюті що є порушенням вимог абз.З ч.І ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Між тим, в силу ст.ст. 3, 627 ЦК України, договору притаманна така риса, як свобода договору. Поряд із справедливістю, добросовісністю і розумністю вона вважається вищою цінністю права, що забезпечує природне існування фізичної особи.

Свободу договору можна охарактеризувати як нормативно закріплену можливість особи здійснювати дії, вчинки на власний розсуд, не порушуючи при цьому свободу інших суб'єктів.

Зміст свободи договору в загальному розкривається у ст.627 ЦК України, яка з посиланням на ст.6 ЦК України встановлює співвідношення актів цивільного законодавства і договору. За ними, зміст названого принципу проявляється у свободі особи вільно вступати у договірні відносини; самостійно обирати контрагента та вид договору, який регулюватиме їх взаємні відносини; самостійно визначають умови (зміст) договору, структуру і вид договірного зв'язку.

Учасники договору можуть обрати договір, що передбачений законом (так звані поіменовані договори, які прямо передбачені в ЦК України або в іншому нормативному акті), так і договір, не передбачений у законодавстві (непойменовані), проте породжує права та обов'язки його учасників.

За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Такі суттєві умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона.

Істотні умови відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов'язки, які покладаються на них за договором. Якщо сторони досягли згоди за всіма істотними умовами, які визнані такими законом або необхідні для даного виду, то договір вважається укладеним і набуває обов'язкової сили для сторін.

Одночасно слід зазначити, що договір є підставою виникнення договірного зобов'язання - під яким, відповідно до ст. 509 ЦК України, слід розуміти правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підписи позивача на договорі свідчать про те, що позивач ознайомилась із змістом договору та погодилась із умовами викладеними у договорі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та ріст суми боргу, яку необхідно сплачувати, не є підставою для визнання недійсним оспорюваних умов кредитного договору. Положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті (правова позиція Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14).

При укладенні кредитного договору сторонами було додержано всіх вимог, необхідних для чинності цього правочину, передбачених ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» у зв*язку з чим суд першої інстнції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими та висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -