АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/7802/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2048/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Переверзєвої Н.І..

суддів: Кізюн О.Ю., Купельського А.В.

при секретарі Дубовій М.В.

з участю: ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду і просив стягнути з ОСОБА_2 1000 грн. аліментів на його утримання довічно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 означене рішення вважає незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування судом обставин справи, тому просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Хибними, на його думку, є висновки суду про те, що: відповідач не працює і припинив займатись підприємницькою діяльністю, оскільки це відбулось лише під час розгляду справи судом; перебування на його утриманні матері, так як остання є приватним підприємцем і займається реалізацією непродовольчих товарів на оптово-роздрібному ринку „Берізка", отримує пенсію як інвалід 3 групи, а також являється власником 65/100 частин квартири за АДРЕСА_1 та ? частини будинку за АДРЕСА_2. Звертає увагу на те, що він належним чином виконував свої батьківські обов"язки щодо сина ОСОБА_3 про що свідчить, зокрема, факт дарування йому земельної ділянки, площею 0,367 га для будівництва житлового будинку і після розлучення надавав іншу посильну допомогу, як в його вихованні, так і в матеріальному утриманні. Наразі, позивач є непрацездатним, інвалідом П групи, потребує вартісного лікування, отримує пенсію, яка не забезпечує його необхідного мінімуму проживання, в той час, як відповідач, будучи здоровим і працездатним відмовляє батькові у наданні допомоги, хоча за законом зобов"язаний це робити.

_______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Провадження № 22ц/792/2048/15

Доповідач - Переверзєва Н.І. Категорія 48.50

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із ухваленням нового рішення із наступних підстав.

Відповідно до вимог п. п. 2, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не має змоги утримувати батька, оскільки ніде не працює, припинив займатись підприємницькою діяльністю і має на утриманні мати - ОСОБА_5, інваліда 3 групи загального захворювання. Однак, такі висновки лише частково відповідають обставинам справи, зокрема щодо фактів тимчасового безробіття і припинення підприємницької діяльності з боку ОСОБА_2 Що ж стосується перебування на його утриманні матері-інваліда, то це не відповідає дійсності, оскільки остання отримує пенсію по інвалідності в розмірі прожиткового мінімуму і являється приватним підприємцем, отже може себе забезпечувати самостійно. При цьому суд вважав встановленими і доведеними обставини про наявність у позивача потреби у наданні матеріальної допомоги, хоча вони не доведені наявними в матеріалах справи доказами. Тому, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За ст. 205 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред"явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 від шлюбу із ОСОБА_5, який розірваний за рішенням Хмельницького міськрайонного суду 13 жовтня 2005 року. Після розлучення між подружжям в судовому порядку відбувся розподіл спільно нажитого майна, в результаті якого за кожним із них визнано право власності на ? частину житлового будинку за АДРЕСА_2, крім того за ОСОБА_5 визнано право власності на 69/100 частин двокімнатної квартири за АДРЕСА_1, решта цієї квартири - 31/100 частини належить ОСОБА_1 В означеній квартирі до теперішнього часу зареєстровані як бувше подружжя, так і їх син ОСОБА_2, при чому син із матір"ю мешкають у ній, а батько проживає у вищезгаданому будинку, у якому із 27 серпня 2008 року зареєстрований його син від першого шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, із 28.08.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0025 га для будівництва індивідуального гаража в гаражному кооперативі „Західний" м. Хмельницького. За повідомленням управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 27.07.2015 року ОСОБА_1 у 2014 році була надана грошова допомога в розмірі 400 грн.

Позивач ОСОБА_1 визнаний інвалідом ІІ групи і йому призначена пенсія 1049 грн.

Відповідач ОСОБА_2 згідно запису у трудовій книжці за № 6 31 березня 2015 року звільнений з посади юриста громадської організації „Подільська правова ліга" за закінченням строку трудового договору, відповідно до повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців із 29 квітня 2011 року припинив свою підприємницьку діяльність і не має постійного доходу.

Обґрунтовуючи своє становище, як особи, що потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_1 посилався на невеликий розмір пенсії і понесення ним значних витрат на сплату комунальних платежів. Однак, розмір його пенсії перевищує встановлений Законом України „Про державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, що визначений у 949 гр. Витрати, які він несе на утримання і обслуговування своєї нерухомості, не звертаючись за призначенням субсидії на комунальні послуги, не можуть бути підставою для визнання його малозабезпеченим. Крім того, в належному йому будинку вже більше семи років зареєстрований його повнолітній син від першого шлюбу В'ячеслав, який також мав би розділити із батьком витрати по утриманню житла і за законом зобов"язаний надавати йому матеріальну допомогу, однак вимог до нього батько не заявляє. Будь-яких доказів про те, що позивач несе витрати на лікування щомісячно або одноразово, ним не подано, крім довідки про рекомендацію контрольного обстеження у листопаді-грудні 2015 року в облонкодиспансері та результатів аудіограми від 16 квітня 2015 року, із яких не слідує висновків про необхідність у проведенні конкретного лікування.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог про потребу у наданні матеріальної допомоги, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 вересня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.І.Переверзєва