____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5101/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та визначення місця проживання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу 11.12.2012 року зроблено запис № 1851; стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно починаючи з 28.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, а також просить визначити місце проживання доньки з матір'ю.

При цьому, позивач посилається на те, що 11.12.2012 року між сторонами було зареєстровано шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1851. Від шлюбу у сторін 09.08.2013 року народилася донька ОСОБА_3, яка проживає разом із позивачем. З квітня 2014 року сторони спільне господарство не ведуть, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін. Добровільно відповідачем аліменти виплачуються, але несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Попова».

Відповідач у судовому засіданні визнав позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. При цьому пояснив, що ним приймались заходи для збереження сімї, однак стосунки погіршились.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 11.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Щербіна/ ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1851, що вбачається зі свідоцтва серії І-ЖД № 183084 /а.с. 8/.

09.08.2012 року народилася ОСОБА_3, актовий запис № 7483, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 359809, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 6/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з квітня 2014 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання доньки на теперішній час немає.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Згідно довідки /виписка з домової книги про склад сімї та прописку/ № 546 від 27.08.2015 року, слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 5/.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, з урахуванням припинення шлюбних відносин сторін, а також враховуючи визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 160, 180, 184 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Щербіна/ ОСОБА_4, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1851, які від шлюбу мають одну неповнолітню доньку, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Щербіна/ ОСОБА_4, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Попова.

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище Попов.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. /одна тисяча пятсот гривень/ починаючи з дня предявлення позову, тобто з 28.08.2015 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до 09.08.2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. /чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок/.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю - позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.