РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6359/15-ц

Провадження № 2/643/2851/15

17.11.2015

Московський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - Марченко О.М.

при секретарі - Накіурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру№90 по вул. Героїв Праці, 19-Г, у м. Харкові. В обґрунтування позову зазначив, що 25.02.2015 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме квартира № 90 по вул. Героїв Праці у м. Харкові , яка належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06.07.1999 року відділом приватизації житлового фонду ХМР під №5А-99-192550, спадкового договору, зареєстрованого 26.03.2007 року ХДНК №6 за №1-686 та спадкового договору зареєстрованого 26.03.2007 року ХДНК №6 за № 1-687.

Спадкоємцями за законом після його смерті є він, його сестра ОСОБА_3 та дружина батька ОСОБА_4, які відмовилися від спадщини на його користь у встановленому законом порядку, заповіту батько не залишив, інших спадкоємців не має.

Після смерті ОСОБА_2, позивач прийняв спадщину, оскільки у визначений законодавством строк звернувся до 11 нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки за спадковим договором, посвідченим 26.03.2007 року ХДНК №6 під № 1-687 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не була проведена реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вказує, що ОСОБА_5 - вітчим спадкодавця, помер за життя ОСОБА_6, який виконав розпорядження за спадковим договором, а тому, відповідно до ст. 1302 ЦК України набув права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, про що була зроблена відмітка на свідоцтві про право власності на житло, однак за життя батько не встиг зареєструвати своє право власності, оскільки помер 25.02.2014року.

В подальшому, позивач надіслав до суду клопотання, в якому просив витребувати в ХДНК №11 інформацію стосовно того, хто звертався з заявою про прийняття спадщини, або відмови від прийняття спадщини на спірну квартиру, та чи було складено заповіт та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину. Крім того, просив витребувати з Реєстраційцної служби ГУЮ Харківської області інформацію стосовно того, хто саме є власником спірної квартири.

Ухвалою суду від 10.06.2015 року клопотання позивача було задоволено, витребувано в ХДНК №11 інформацію стосовно того, хто звертався з заявою про прийняття спадщини, або відмови від прийняття спадщини на спірну квартиру, та чи було складено заповіт та чи видавалося свідоцтво про право на спадщину та витребувати з Реєстраційцної служби ГУЮ Харківської області інформацію стосовно того, хто саме є власником спірної квартири.

Ухвалою суду від 09.07.2015 року, в якості третіх осіб до справи було залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав вказаних в ньому, не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що майно, частина якого не належала ОСОБА_2І, не може включатися до складу спадщини, крім того не підтверджено відсутність спадкоємців, які мають обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2, не надано доказів того що ОСОБА_4 була дружиною спадкодавця на момент його смерті.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, надіслали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_2 є батьком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

25.02.2014 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилася спадщина, на належне йому майно, а саме - квартиру №90 по вул. Героїв Праці в вуд. 19-Г у м. Харкові.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно 1/3 частина спірної квартири зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі спадкового договору р№1-686, від 26.03.2007 року, 6 ХДНК, а 2/3 частини зареєстровані на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5І на підставі свідоцтва про право власності р№5А-99-192550, 06.07.1999 року.(а.с.)

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач по справі - син померлого ОСОБА_1 та треті особи донька померлого - ОСОБА_3 і дружина померлого - ОСОБА_4.

Позивач в передбаченому законом порядку прийняв спадщину, оскільки подав заяву до Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстровану в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1936, спадкова справа №744/2014 про прийняття спадщини за законом, а останні відмовилися від спадщини.

Крім зазначених вище осіб про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законодавством термін ніхто не звертався, заповітів та спадкових договорів спадкодавець не залишив, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що оформити право на спадщину позивач не зміг, нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що 25.02.2014 року спадкодавець ОСОБА_2 помер, не встигнувши вчинити певні дії повязані зі зняттям заборони відчуження та реєстрацію права власності на 1/3 частину вищевказаної квартири на своє імя, а тому майно за спадковим договором не перейшло у власність набувача у повному обсязі.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.1216, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруд.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, та ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п.6 Постанова Пленуму від 07.02.2014 № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З матеріалів справи вбачається, що 26.03.2007 року року між батьком позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був укладений та нотаріально посвідчений спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_2.І. зобовязується виконувати розпорядження ОСОБА_9 І і в разі його смерті набуває право власності на 1/3 частину квартири № 90, що знаходиться в м. Харкові, вул. Героїв праці, буд. №19-Г, яка належить відчуджувачу на праві приватної власності. При цьому, після смерті відчужувача, набувач мав надати нотаріусу свідоцтво про смерть відчужувача, свідоцтво про право власності на житло та цей спадковий договір, а нотаріус на підставі поданих документів знімає заборону відчуження з зазначеної частки квартири, та реєструє право власності за набувачем.

Однак, ОСОБА_2 вимоги п.10 спадкового договору, не виконав, а саме не подав нотаріусу вищенаведені документи, в звязку з чим за життя не зняв заборону відчуження та не зареєстрував за собою право власності на майно за спадковим договором.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона набувач зобовязується виконувати розпорядження другої сторони -відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до розяснень , викладених в п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо відповідно до спадкового договору набувач зобов'язаний був вчинити певні дії після смерті відчужувача, то у разі смерті набувача обов'язок вчинити ці дії переходить до його спадкоємців.

Відповідно до ст.10, ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вищенаведене, оскільки за життя набувач за спадковим договором ОСОБА_2 не здійснив певні дії після смерті відчужувача ОСОБА_5, які був зобов'язаний вчинити за умовами спадкового договору, не набув права власності на 1/3 частину спірної квартири, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Крім того позивач не надав до суду доказів, які б свідчили про те, що ним було вжито заходів щодо виконання дій, які за спадковим договором за життя ОСОБА_2 не виконав, а тому його вимоги про визнання право власності на 1/3 частину спірної квартири є передчасними та необґрунтованими.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11,74,20, 60, 88,212, 215 ЦПК України, статтями 1216, 1218, 1222, 1223, 1268, 1302, 1303, 1305 ЦК України, п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М.Марченко