РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є,

при секретарі Кривенко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити в користування позивача на його 1/4 частину квартири - житлову кімнату № 6 - площею 9.7 кв.м ( без балкону), а в користування відповідача на її ? частини квартири - житлову кімнату № 7 - площею 16.1 кв.м (з косим балконом) та приміщення № 4 - вбудовану шафу, площею 0.3 кв.м.

В спільному користуванні сторін залишити приміщення загального користування: № 1-коридор, площею 8.5 кв.м; № 2 - вбиральню, площею 1.1 кв.м; № 3 - ванну кімнату, площею 2.1 кв.м та № 5 - кухню, площею 6.4 кв.м.

В ході розгляду справи, після проведення судово-технічної експертизи, позивач з урахуванням її висновків уточнив свої позовні вимоги та просив виділити йому в користування на його 1/4 частину житлову кімнату № 6 - площею 9.7 кв.м ( без балкону), що на 3.25 кв.м більше, ніж припадає на його ідеальну долю, а ОСОБА_2 виділити в користування на її ? частини житлову кімнату № 7 - площею 16.1 кв.м, що на 3.25 кв.м менше, ніж припадає на її ідеальну долю. Крім того, в її користування виділити косий балкон площею 0.7 кв.м. У спільному користуванні сторін залишити приміщення загального користування: № 1 - коридор, площею 8.5 кв.м; № 2 - вбиральню, площею 1.1 кв.м; № 3 - ванну кімнату, площею 2.1 кв.м та № 5 - кухню, площею 6.4 кв.м та приміщення № 4 - вбудовану шафу, площею 0.3 кв.м.

У судове засідання представник позивача подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, представник відповідача подав письмові заперечення, в яких у задоволенні збільшеного позову просив відмовити, розглянути справу за його відсутності.

При цьому представник відповідача посилався в своїх заперечення на те, що відповідно до висновків експерта було встановлено, що перепланування квартири АДРЕСА_1 таким чином, що утворилася житлова кімната, площа якої відповідала б ідеальній частині ОСОБА_1 технічно неможливо.

При цьому запропонований експертом єдиний варіант порядку користування двокімнатною квартирою з відступом від ідеальних часток співвласників.

Позивачу запропоновано виділити загальної площі користування на 5,37 м.кв. більше ніж припадає на його ідеальну долю, при цьому на 3,25 м.кв. житлової площі.

Вважає, що такий варіант користування квартирою АДРЕСА_1 суттєво порушає права відповідача.

Відповідно до ч. З ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України п. 14 постанови від 22.12.95 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Отже, право кожного із співвласників на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, передбачене ч. З ст. 358 ЦК України.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючі зазначену норму Закону позивач фактично просить суд позбавити Відповідача права власності на частку нерухомості - 5,37 кв.м.

На думку відповідача позивач обрав невірний засіб захисту своїх прав. Ураховуючи його частку у спільній власності та неможливість володіння та користування тією часткою спільного майна нерухомого майна в натурі, позивач має право звернутися з позовом до суду щодо отримання відповідної матеріальної компенсації.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечено, що ОСОБА_2 є дружиною батька позивача по справі ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.12.2013 року рішенням Київського районного суду м. Харкова за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/4 частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1. Його право спільної часткової власності на цю квартиру підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2014 року, індексний номер 18108394, номер запису про право власності 4752488 від 18.02.2014 року. Інші 3/4 частини вказаної квартири належать на праві власності відповідачу по справі ОСОБА_2

Квартира АДРЕСА_1 складається із двох ізольованих житлових кімнат: № 6 - площею 9.7 кв.м ( без балкону) та № 7 - площею 16.1 кв.м (з косим балконом); приміщень № 1 - коридору, площею 8.5 кв.м; № 2 - вбиральні, площею 1.1 кв.м; № 3 -ванної кімнати, площею 2.1 кв.м; № 4 - вбудованої шафи, площею 0.3 кв.м; № 5 - кухні, площею 6.4 кв.м. Загальна площа квартири складає 44.9 кв.м, житлова - 25.8 кв.м.

На 1/4 частину квартири ОСОБА_1 припадає 11.23 кв.м загальної площі квартири (44.9:4); житлової площі - 6.45 кв.м (25.8:4) і 4.78 кв.м місць загального користування (44.9-25.8=19.1:4=4.78).

На даний час в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована відповідач.

ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_4. Разом із ним фактично мешкає його донька ОСОБА_4, 1984 року народження, яка перебуває на диспансерному обліку з 2000 року по даний час у пульмонолога і терапевта з приводу бронхіальної астми, II ступеня. Це підтверджується довідкою із КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №6" від 29.07.2014 року.

У Висновку № 043 судово-технічної експертизи від 12.03.2015 року судовим експертом запропоновано єдиний варіант порядку користування двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 з відступом від ідеальних часток співвласників. Згідно цього варіанту пропонується: .

ОСОБА_1 виділити в користування на його % частину житлову кімнату № 6 - площею 9.7 кв.м ( без балкону), що на 3.25 кв.м більше, ніж припадає на його ідеальну долю.

ОСОБА_2 виділити в користування на її 3Л частини житлову кімнату № 7 - площею 16.1 кв.м, що на 3.25 кв.м менше, ніж припадає на її ідеальну долю. Крім того, в її користування виділяється косий балкон площею 0.7 кв.м.

у спільному користуванні сторін залишити приміщення загального користування: № 1 - коридор, площею 8.5 кв.м; № 2 - вбиральню, площею 1.1 кв.м; № 3 - ванну кімнату, площею 2.1 кв.м та № 5 - кухню, площею 6.4 кв.м та приміщення № 4 - вбудовану шафу, площею 0.3 кв.м.

Як зазначено у ст. 365 ЦК України, припинення права особи на частку у спільному майні можливо за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд вважає, що доводи відповідача необхідність припинення права спільної часткової власності сторін та виплати компенсації позивачу за ? частку даної квартири неможливо, враховуючи доводи позивача про те, що він зареєстрований та мешкає в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_4. Разом із ним фактично мешкає його донька ОСОБА_4, 1984 року народження, яка перебуває на диспансерному обліку з 2000 року по даний час у пульмонолога і терапевта з приводу бронхіальної астми, II ступеня. Це підтверджується довідкою із КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №6" від 29.07.2014 року.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 321, 365 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити в користування:

-ОСОБА_1 на його 1/4 частину житлову кімнату № 6 - площею 9.7 кв.м ( без балкону),

-ОСОБА_2 на її 3/4 частини житлову кімнату № 7 - площею 16.1 кв.м.з косим балконом площею 0.7 кв.м.

У спільному користуванні сторін залишити приміщення загального користування: № 1 - коридор, площею 8.5 кв.м; № 2 - вбиральню, площею 1.1 кв.м; № 3 - ванну кімнату, площею 2.1 кв.м та № 5 - кухню, площею 6.4 кв.м та приміщення № 4 - вбудовану шафу, площею 0.3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -