УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

15 квітня 2015 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мавроді Р.Ф., розглянувши заяву Приватного підприємства «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Прогрес» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з боржника ОСОБА_1 в розмірі 3360,34 гривень.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу боржнику ОСОБА_1 надавалися послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою м. Білозерське, вул. 50 років Жовтня, 2/46. Як доказ цього факту заявником надано особовий рахунок боржника № 40046, який відкритий заявником, згідно якого сума боргу станом на 31.03.2015. р. складає 3360,34 грн.

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник звернувся до суду із заявою 14.04.2015 року, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника суми заборгованості, що виникла у період з 01.03.2012 р. по 31.03.2015 р.

Таким чином, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих документів про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій - вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Білозерська ремонтно-експлуатаційна служба «Прогрес» у прийнятті заяви про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Р.Ф.Мавроді

15.04.2015