Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 26 листопада 2014 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні від 21 квітня 2015 року стороною позивача були уточнені позовні вимоги, а саме: вимоги щодо стягнення середнього заробітку не були підтримані з огляду на відсутність довідки про розмір середньомісячного заробітку позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 01 серпня 2013 року перебувала у трудових відносинах із відповідачем, працюючи на посаді вихователя. Наказом №72к/тр від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України за аморальний проступок. Оскільки жодного аморального проступку позивачка не вчиняла, крім того на момент звільнення перебувала у стані вагітності, тому своє звільнення вважає незаконним, у звязку з чим звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд, з урахуванням уточнень, визнати незаконним та скасувати наказ № 72к/тр від 31 січня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 .В. з посади вихователя КЗО ДНЗ № 47 на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України, поновити її на роботі у КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради на посаді вихователя, стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн. (а. с. 2-7).

Позивач та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання своїх представників не направив, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представники відповідача приймали участь у минулих судових засіданнях, в яких надавали пояснення з приводу заявлених позовних вимог, відповідно до яких позовні не визнали, проти його задоволення заперечували.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили суду, що є матерями дітей, які відвідують КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради в групі вихователя ОСОБА_1 Дані особи стали свідкам конфлікту між ОСОБА_1 та матірю однієї із дітей групи ОСОБА_1 ОСОБА_6, а саме: остання замахувалась на виховательку, після чого схопила дитину ОСОБА_1 та потягнула її, ОСОБА_1 пішла за нею, замахуючись іграшкою. У звязку з побаченим свідки звернулись на адресу завідуючої дитячого садочку, яка обіцяла розібратись в ситуації. Крім того, свідки зазначили, що ОСОБА_6 і раніше конфліктувала з вихователькою. Самі свідки характеризували ОСОБА_1 як гарного вихователя для своїх дітей.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що є матірю дитини, яка ходить до дитячого садочку в групу ОСОБА_1 Сварка між нею та позивачем виникла 09 жовтня 2014 року на майданчику пізно ввечері. До роботи ОСОБА_1 у свідка завжди були зауваження, про що остання писала відповідні заяви. Сварка почалась через звинувачення ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_1 з приводу зникнення особистих речей дитини свідка. Вході сварки ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_6 двічі, в тому числі іграшковою машинкою.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили суду, що є виховательками КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради, бачили сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, хто почав сварку не бачили, проте бачили сліди удару на шиї ОСОБА_6 Чули як ОСОБА_1 кричала на ОСОБА_6 ОСОБА_7 зазначила, що бачила як вихователька вдарила ОСОБА_6 машинкою.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду бачили сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, зазначили, що вихователька вела себе не педагогічно, сварку спровокувала ОСОБА_1, про вагітність ОСОБА_1 не знали.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є лікарем-гінекологом, та здійснюючи прийом 31 жовтня 2014 року видала ОСОБА_1 довідку про вагітність приблизно о 14:30-14:40 годині. В журналі вагітних зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку з 20 жовтня 2014 року. На 10-му тижні вагітності симптоми вагітності можуть не бути помітними оточуючим. Свідок також підтвердила факт видачі ОСОБА_1 31 жовтня 2014 року довідки згідно з вимогами чинного законодавства України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, представників відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить висновку щодо можливості часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 серпня 2013 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради на посаду вихователя. Наказом № 72к/тр від 31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 була звільнена за аморальний проступок на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України. Викладене підтверджується копією трудової книжки, наявною в матеріалах справи (а. с. 8-10).

З медичної довідки виданої КЗ ДЦПМСД №4 Амбулаторія загальної практики № 6 від 31 жовтня 2014 року вбачається, що на прийомі у акушера-гінеколога ОСОБА_11 знаходилась ОСОБА_1 В,В., ІНФОРМАЦІЯ_1, з діагнозом: ІІ Вагітність 10 тижнів. На диспансерному обліку перебуває з 20 жовтня 2014 року (а. с. 13).

Відповідно до документів, наданих стороною відповідача в обґрунтування заперечень проти позову ОСОБА_1 було звільнено з посади вихователя КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради внаслідок інциденту, що відбувся 09 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а. с. 26-45).

Згідно з ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Відповідно до рекомендацій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 9 від 06 листопада 1992 року, викладених в пункті з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП ), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов'язків, так і не пов'язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

Положеннями ч. 3 ст. 184 КЗпП України визначено, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Таким чином, вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про поновлення на роботі, враховуючи, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт перебування ОСОБА_1 в стані вагітності на час її звільнення, а також медичну довідку від 31 жовтня 2014 року, відповідно до якої позивач перебувала на прийомі у лікаря в день її звільнення, суд приходить до висновку щодо незаконності звільнення позивача та необхідності задоволення вимоги про поновлення позивача на посаді вихователя в КЗО Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1, оскільки не вимагається додаткового визнання незаконним наказу про звільнення у разі, якщо суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про поновлення на роботі.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з положеннями ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що позивачка зазнала певних моральних страждань, повязаних з перебуванням у стані стресу внаслідок звільнення під час вагітності, а також відсутністю грошових коштів після звільнення, що змусило її прикладати додаткових зусиль для організації життя, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 3 000,00 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 41, 184, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23 ЦК України, 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 на посаді вихователя до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради.

Стягнути з до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 3 000 (три тисячі) грн.. 00 коп.

Стягнути з до комунального закладу освіти Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 47 комбінованого типу Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_12 Черновськой