РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/5736/15-ц

Провадження № 2/643/2705/15

08.10.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Маріновій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» Харківська філія ПАТ «Банк «Форум», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист прав споживача, щодо розірвання кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати кредитний договір №0031/08/12-N від 12.02.2008 року укладений з ПАТ «Банк «Форум», визнати правовідношення за споживчим кредитним договором припиненими та зобовязати ПАТ «Банк «Форум» прийняти від позивача 29 225,98 доларів США з розстрочкою платежу на 216 місяців рівними частинами.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №0031/08/12-N від 12.02.2008 року, відповідно до якого позивач отримав 37000 доларів США на придбання нерухомості, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору за користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 12,5% річних. Належне виконання зобовязання позичальника забезпечується іпотекою квартири АДРЕСА_2, а також порукою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У відповідності до п. 2.3 договору позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 124 доларів США, відповідно до п. 2.7 договору позичальник сплачує проценти за користування кредитними коштами щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Таким чином позивач мала повертати кредит частинами, а саме: 124 доларів США тіло кредиту, 296 доларів США проценти за користування, а сумарно 420 доларів США.

18.03.2015 р. ухвалою Московського районного суду м. Харкова було відкрито провадження за позовом ПАТ «Банк «Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. На думку позивача, вимога представників ПАТ «Банк «Форум» щодо дострокового повернення всієї суми заборгованості за кредитом є незаконною, оскільки договором встановлено графік повернення кредиту частинами. У звязку зі зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні кредитного договору та у звязку з тим, що подальше нарахування відсотків призведе до збільшення заборгованості позичальника, а також порушить співвідношення майнових інтересів, принцип рівності сторін договору, закріплений ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», та фактично призведе до того, що ОСОБА_1 повинна сплатити суму яка у декілька разів перевищуватиме суму отриманого кредиту.

Так позивачем 13.03.2015 року було направлено до ПАТ «Банк «Форум» рекомендований лист з заявою, щодо узгодження плану реструктуризації боргу та врегулювання кредитних правовідносин, проте банк надати належну відповідь ухилився. В усній бесіді представники банку повідомили позивачу, що ПАТ «Банк «Форум» знаходиться у стані ліквідації, а тому продовжувати кредитний договір з нею ніхто не збирається, навіть якщо вона погасить прострочену заборгованість за кредитом. Тому на думку позивача, відповідно до ч. 3 ст. 615 ЦК України, має місце одностороння відмова банку від зобовязання.

Також матеріали справи не містять підтвердження про попередження ОСОБА_1, як споживача під час укладання спірного кредитного договору про ризики отримання кредиту в іноземній валюті. Спірний договір не містить умов дострокового розірвання в досудовому порядку, що порушує баланс інтересів учасників кредитного зобовязання, а також суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів». Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. З моменту укладення спірного кредитного договору значним чином змінилося співвідношення курсу долару США (валюти кредиту) до гривні, що в свою чергу суттєво змінило істотні умови кредитного договору, зокрема його реальну ціну для позивача як споживача. Таким чином, спірний договір підлягає розірванню.

В судововому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав пояснення відповідно до позовної заяви.

В судововому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Треті особи в судове засідання не зявились, представником позивача надано довіреність на представлення інтересів третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Кредитний договір №0031/08/12-N між позивачем та відповідачем було укладено 12.02.2008 року (а.с. 9,10).

Позивач була ознайомленена з умовами кредитування, про що свідчить її підпис, який міститься кредитному договорі (а.с. 9,10). Також судом встановлено, що позивач отримала оригінал кредитного договору, про що свідчить її підпис в кредитному договорі (а.с. 10).

Позивач в своїй позовній заяві, як на підставу позову, посилається на ч. 2 ст. 651 ЦК України, в якій зазначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Між тим, позивачем суду не надано доказів, які б підтверджували, що мало місце порушення договору із боку банку, яке є істотним, бо внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

Також позивач посилається на ст. 652 ЦК України, як на підставу своїх вимог, в якій зазначено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно умов, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Суд вважає, що позивачем суду не надано доказів, які б свідчили, що між сторонами була спроба досягти згоди щодо обставин, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, а також що: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Суд вважає, що посилання позивача на те, що кредитний договір містить жорстокі обовязки споживача, не є підставою звільнення від виконання зобов'язань або відповідальності за їх порушення, оскільки позивач сам уклав кредитний договір з відповідачем на підставі вільного волевиявлення, і ставлячи підпис, вважав його справедливим.

Тобто, при підписанні кредитного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства, на що позивач посилається у своїй позовній заяві.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір укладений позивачем на підставі вільного волевиявлення, наявність підстав, передбачених ст.ст. 651, 652 ЦК України не доведені, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду у 10 денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -