Справа № 184/4056/14-ц
Номер провадження 2/184/46/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

при секретарі - Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу та моральної шкоди»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг у сумі 29.333 гривень та моральну шкоду в розмірі 10.000 гривень, всього на загальну суму 39.333 гривень, а також судові витрати по справі в сумі 393 грн. 33 коп..

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідачка - ОСОБА_2 судове засідання повторно не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що, починаючи з 2006 року в м. Орджонікідзе, родичка (теща сина позивачки) - ОСОБА_2 запропонувала надати їй в борг кошти для розвитку підприємницької діяльності відповідачки. У зв'язку з тим, що у позивачки не було взагалі вільних грошових коштів, то відповідачка запропонувала їй оформляти на себе кредити і передавати їй їх в борг грошові кошти. Також відповідачка запевняла, що вона самостійно буде сплачувати банку кошти по кредиту і у позивачки не буде будь-яких проблем перед банками. Також відповідачка запевнила, що, якщо у позивачки виникнуть будь-які проблеми перед банком, то вона віддасть їй кошти отримані нею в борг і таким чином будуть погашені кредити.

15.10.2006 року за проханням ОСОБА_3 в банку «єврокредит», який згодом перейшов в «Надра-Банк», позивачка отримала в кредитні кошти по кредитному договору №03/14460017/0572/02, які відразу забрала в неї відповідачка, обіцяючи в подальшому самостійно погасити кредит за позивачку.

04.05.2007 року за проханням ОСОБА_3 позивачка оформила в «ПриватБанку» на своє ім'я по договору SAMDN 0146 універсальну кредитну картку і передала відповідачці для зняття коштів в борг.

15.02.2008 року за проханням ОСОБА_3 в банку «Альфа-Банк» позивачка отримала кредитні кошти по договору № 500071331, які відразу з кредитної карти зняла відповідачка, обіцяючи в подальшому за неї погасити кредит.

Однак, як з'ясувалось в подальшому, відповідачка ОСОБА_3 витратила кошти, отримані нею в «єврокредит», який в подальшому перейшов в «НадраБанк», «ПриватБанк», «Альфа-Банк», кредити не погасила, в зв'язку з чим банки нарахували відносно позивачки відповідні штрафні санкції.

З особистих коштів за ОСОБА_3 позивачка сплатила 06.07.2010 року «НадраБанку» («Єврокредит») - 5013 грн., з серпня 2008 року по квітень 2009 року «ПриватБанку» - 4882 грн. 06 коп., з липня 2008 року по 30 жовтня 2010 року «Альфа-Банк» - 23 209 грн. 39 коп., а всього на загальну суму 33104 грн. 45 коп., які вона витратила на свої потреби. Відповідачка ОСОБА_3 визнала свій борг перед позивачкою на загальну суму 33104 грн. 45 коп. і по мірі можливості відшкодувала їй за цей період 3471 грн. товарами, якими торгувала на ринку. 20.06.2012 року в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області сторони ще раз провели звірку боргу відповідачки перед позивачкою, вона визнала його в загальній сумі 29633 грн. та склала розписку. Згідно розписки відповідачка ОСОБА_3 зобов'язалась віддати позивачці грошові кошти в сумі 29633 грн. отриманих в борг протягом трьох років. Однак за цей час, а саме 20.06.2014 року повернула позивачці лише 300 грн.. і її заборгованість залишилась у сумі 29333 грн. з наступного розрахунку 29633-300=29333 грн.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в простій письмовій формі. За змістом ч.2 ст. 1047 ЦК України, якщо договір укладається в простій письмовій формі, його укладення може бути здійснено як у формі окремої угоди позики, так і шляхом обміну листами, телеграмами, тощо. Розписка, підписана відповідачем, і є документом, який згідно закону стверджує укладення договору позики.

Позивачці стало очевидним, що ОСОБА_3 не бажає сплачувати борг на протязі тривалого часу, має намір виїхати за межі України. Під будь-яким приводом відповідачка стала ухилятися від зустрічей з позивачкою, від повернення боргу, не відповідає на телефонні дзвінки і намагання позивачки зустрітися з нею виявилися марними. 13.11.2014 року позивачка направила ОСОБА_3 лист-попередження про термінове повернення грошових коштів, однак вона відмовилась від його отримання, що ще раз свідчить про небажання повернення боргу.

Позивачка вважає, що внаслідок порушення її прав, нервових напружень і конфліктів, що тривали у зв'язку з невиконанням відповідачкою взятих на себе зобов'язань по сплаті кредитних договорів, а також і тим, що позивачка вимушена була сплачувати кредитні договори, коштами яких вона не користувалась, а також і тим, що в цей період позивачці потрібні кошти на її лікування, бо через нервові переживання в неї загострились деякі захворювання, а вона була вимушена кошти, які могла б витратити на своє лікування та обстеження, повинна була сплачувати кредити в банках, коштами яких скористувалась відповідачка, їй заподіяна моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 10000 грн.

Але суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування нібито заподіяної їй моральної шкоди внаслідок того, що по - перше у даному випадку це взагалі не передбачено законом, а по - друге, позовні вимоги у цій частині є повністю надуманими, незаконними і не підтверджені ніякими доказами. Таким чином, суд вважає, що по справі немає жодної підстави для задоволення цих позовних вимог.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу та моральної шкоди» підлягають частковому задоволенню та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 29.333 гривень, а також судові витрати по справі в сумі 293 грн. 33 коп.. В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 207, 526, 527, 530, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 197 ч.2, 209 - 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення боргу та моральної шкоди» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІНН НОМЕР_2) борг у сумі 29.333 (двадцять дев'ять тисяч триста тридцять три гривні) та судові витрати по справі в сумі 293 грн. 33 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 - днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш