Справа № 758/2549/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Карпенко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі ордеру від 01.11.2001 року вона отримала квартиру АДРЕСА_1 на сім"ю з трьох осіб.

Зазначила, що відповідачка є її донькою, однак остання з лютого 2000 року забрала власні речі та виїхала з вказаного житла, куди не повертається вже більше ніж 15 років.

Посилаючись на те, що відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в її утриманні, просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 89 (5463) від 21.05.2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірне жиле приміщення являє собою однокімнатну квартиру, жилою площею 18,54 кв.м, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 41).

Дана квартира згідно ордера на житлове приміщення № 01553 серії Б, виданого Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією від 01.11.2001 року була отримана на сім'ю з трьох осіб (а.с. 40).

У спірній квартирі зареєстровано чотири особи, що підтверджується довідкою форми № 3 виданою КП "Куренівське Подільського району м. Києва" від 30.01.2015 року № 138 (а.с. 41).

Як пояснював у судовому засіданні представник позивачки, з лютого 2000 року відповідачка не проживає у спірному житловому приміщенні.

Факт не проживання відповідачки в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами від 05 вересня 2001 року, 24 жовтня 2001 року та 13 лютого 2015 року, затверджені начальником ЖЕК-3 ( а.с. 7-9).

З листа Подільського РУГУ МВС України в м. Києві від 21.04.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 не зверталася до них з заявами про перешкоджання їй у користуванні житлом (а.с. 28).

Згідно листа КП "Куренівське Подільського району м. Києва" від 07.05.2015 року - ОСОБА_2 до них з заявами про перешкоджання їй у користуванні житлом не зверталася (а.с. 30).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснювали, що вони є сусідами позивачки. Вказали, що ОСОБА_2 вони не бачили майже 10 років.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, в разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім"ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно роз'яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.85 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.89 р., № 13 від 25.12.92 р., № 15 від 25.05.98 р.) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У судовому засіданні представник позивачки пояснював, що речі відповідачки у спірній квартирі відсутні, замки від дверей не змінювалися.

Передбачених ч. 2 ст. 71 ЖК України випадків, коли жиле приміщення зберігається за відсутнім членом сім'ї наймача понад шість місяців, у судовому засіданні не встановлено. Підстав для продовження строку відсутності особи у квартирі понад шість місяців не виявлено, а відтак, ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи, що реєстрація відповідачки порушує права позивача вільно користуватися та розпоряджатися власністю, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна