АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

за участю секретаря - Шпарага О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про встановлення факту спільного мешкання та визнання особи членом сімї наймача житлового приміщення,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Московського районного суду міста Харкова з указаним позовом, в якому просила встановити факт її спільного мешкання з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 18.01.2013 року по 01.09.2014 року;

Визнати її, ОСОБА_4, членом сім"ї наймача вказаної квартири ОСОБА_5;

Зобов"язати Харківську міську раду змінити договір найму квартири № 7 в будинку № 28/10 в місті Харкові шляхом визнання її, ОСОБА_4, наймачем вказаної квартири ;

Зобов"язати КП " Жилкомсервіс" відкрити на її ім"я особовий рахунок на цю квартиру.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що ОСОБА_5 є її рідною сестрою, після смерті батьків тяжко хворіла, тому з метою догляду за сестрою вона переїхала до неї в квартиру АДРЕСА_2 і з 18.01.2013 року вони проживали разом в цій квартирі, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет.

З 23.11.2013 року по 01.08.2013 року ОСОБА_5 знаходилась на стаціонарному лікуванні у Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3.

У зв"язку з необхідністю здійснення косметичного ремонту в квартирі, вони з сестрою тимчасово переїхали в квартиру АДРЕСА_3, де 04.10.2014 року ОСОБА_5 померла.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обгрунтування скарги посилається на незаконність рішення, порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що на підтвердження заявлених позовних вимог нею були надані до суду належні та допустимі докази кровної спорідненості з ОСОБА_5 та факту спільного їх проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.01.2013 року по 01.09.2014 року : квитанції про нарахування та сплату комунальних послуг по спірній квартирі, які заповнювалися нею, сплачувалися за спільні з ОСОБА_5 кошти, довідка Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3, в якій зазначено про природу хвороби сестри та її неспроможність самостійно піклуватися про себе, а також чеки на придбання будівельних матеріалів.

На час здійснення ремонту у вищевказаній квартирі вони з сестрою тимчасово переїхали до квартири АДРЕСА_4, де ОСОБА_5 раптово померла.

Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та її представника, перевіривши доводи скарги і матеріали справи судова колегія доходить висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

По справі встановлено, що відповідно до ордеру № 7, виданого бюро по обміну житлової площі виконкому Харківської міської ради народних дупутатів 02.02.1979 року ОСОБА_5 .М.Г. дозволено зайняти по обміну з ОСОБА_4 житлову площу в будинку № 28/10 кв. № 7 по вул.Івана Камишева житлову площу, яка складається з 2-х кімнат, площею 25,0 кв.м.. з правом на житлову площу ОСОБА_6 - осн., ОСОБА_7 - дружина, ОСОБА_5 - донька. Вказані особи були зареєстровані та проживали в цій квартирі. ОСОБА_6 помер 08.08.1990 року, ОСОБА_8- 15.11.2002 року, ОСОБА_5 - 04.10.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з недоведеності нею факту спільного проживання з наймачем спірної квартири та відстутністю підстав визнання її членом сім"ї наймача ОСОБА_5

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, які грунтуються на законі і відповідають обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 сі. З СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Статтею 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено місце проживання як адміністративно територріальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 міс.

Згідно з приписами ст.6 вказаного Закону громадянин України зобов»язаний протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Частиною 2 ст.64 СК України встановлено, що до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім» ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В рішенні від 03.06.1999 року по справі № 5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив , що терміни «сім»я», «члени сім»ї», «родичі», «сімейне життя», «утримання» тощо без визначення змісту вживаються неодноразово. Так, фундаментальним правовим підґрунтям тлумачення поняття «член сім»ї» є визнання Конституцією України людини найвищою соціальною цінністю (стаття 3); на вільний вибір місця проживання ( стаття 33); закріплення права кожного на житло (стаття 47) тощо. Житловий Кодекс Української РСР, визначаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов»язки наймача жилого приміщення та членів його сім»ї, які проживають разом з ним за договором найму, обов»язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім»ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім» ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім»ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 цього Кодексу. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім»ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов»язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Факт того, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5, яка померла 04.10.2014 року, є рідними сестрами підтверджено свідоцтвами про їх народження та свідоцтвом про шлюб, укладеним між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (а.с.9-10)

Але, твердження позивачки про те, що з 18.01.2013 року вона проживала однією сім»єю з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 спростовується об»єктивними обставинами справи, з яких убачається, що з заявою про реєстрацію за вказаною адресою ані позивач ані наймач житла до відповідного компетентного органу не звертались, позивач зареєстрована разом з чоловіком та донькою в квартирі АДРЕСА_5.

Нарахування оплат за житло та за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_6 на одну особу та з наданням субсидії.

З 23.11.2013 року по 01. 08.2014 року ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній клінічній психіатричній лікарні № 3.

Надані позивачкою чеки та накладні на придбання будівельних матеріалів не містять доказів того, що ці матеріали були придбані нею за спільні з ОСОБА_5 кошти та використані на ремонт спірної квартири як їх спільного житла.

Отже, всупереч визначеному ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України процесуальному обов»язку позивач не довела обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що право позивачки не можна вважати порушеним і відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4

Доводи її апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права при ухваленні рішення по справі, що у відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України судова колегія , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -