Справа № 362/6096/14-ц Головуючий у І інстанції МАрчук О.Л.
Провадження № 22-ц/780/4510/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 04.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Березовенко Р.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря Петленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що на умовах укладеного між ним і відповідачем кредитного договору № 010/4038/82/49357 від 22 листопада 2006 року, він відкрив на ім'я відповідача картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку, а також забезпечив розрахунки за операціями з Картками у вигляді кредитної лінії в сумі 5 000 Євро на строк дії ліміту кредитування з 22.11.2006 року по 22.11.2008 року з відсотковою ставкою у розмірі 14, 1 % річних.

Оскільки відповідач не виконує умови зазначеного кредитного договору та не сплачує відповідні платежі, станом на 16.10.2014 року у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 768 747 гривень 40 копійок, що порушує права позивача.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити ное рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 листопада 2006 року між сторонами укладено Кредитний договір № 010/4038/82/49357, предметом якого є відкриття кредитором на ім'я позичальника карткового рахунку № НОМЕР_3/НОМЕР_1 в Євро, випуск і надання позичальнику та/або його довіреній особі платіжних Карток (згідно заяви), а також забезпечення розрахунків за операціями з Картками відповідно до чинного законодавства України та платіжних систем Visa International та MasterCard International (а.с. 9).

На підтвердження своїх вимог, а саме: пункту 1.1. кредитного договору, позивач додав до заяви належним чином завірену копію розписки держателя картки (ОСОБА_3) № НОМЕР_4, відповідно до якої 01.08.2006 року ним отримана платіжна картка у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом (а.с. 10).

Фотографію вказаної платіжної картки (ОСОБА_3) № НОМЕР_4 було надано представником відповідача через канцелярію суду разом із запереченнями на позов та долучено до матеріалів справи до початку розгляду справи по суті (а.с. 45).

Разом з цим, під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що між сторонами також було укладено договір № 05/15-05/460 від 18 липня 2006 року на відкриття та ведення поточного карткового рахунку фізичної особи, за умовами якого банк відкрив па ім'я клієнта ОСОБА_3 поточний картковий рахунок № НОМЕР_3/НОМЕР_2 в Євро, випустив і надав клієнту та/або його довіреній особі платіжні картки (а.с. 44).

Із пояснень представників сторін встановлено також, що копія розписки держателя картки (ОСОБА_3) № НОМЕР_4, відповідно до якої 01.08.2006 року ним отримана платіжна картка у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом, що міститься на аркуші 10 в матеріалах справи, свідчить про отримання відповідачем платіжної картки саме за договором № 05/15-05/460 від 18 липня 2006 року на відкриття та ведення поточного карткового рахунку фізичної особи, а не за укладеним між сторонами кредитним договором № 010/4038/82/49357 від 22 листопада 2006 року.

Вказане також підтверджується тим, що платіжну картку отримано у серпні 2006 року, тобто більш ніж за два місяці до укладення кредитного договору № 010/4038/82/49357, за яким позивач просить стягнути заборгованість з відповідача.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором № 010/4038/82/49357 від 22 листопада 2006 року, оскільки позивачем не надано будь-яких фактичних, належних, прямих і беззаперечних доказів, які б підтверджували ту обставину, що банк на виконання пункту 1.1. укладеного із відповідачем кредитного договору № 010/4038/82/49357 від 22 листопада 2006 року, надав останньому та/або його довіреній особі платіжну картку.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та підтверджуються дослідженими судом доказами.

Колегія суддів також оцінює критично подану представником позивача роздруківку руху коштів по поточному рахунку № НОМЕР_3/НОМЕР_1, з якої вбачається, що рух по даному картковому рахунку відбувався датами 10.11.2006 року та 21.11.2006 року, в той час, як договір між сторонами фактично було підписано 22.11.2006 року. Крім того, відповідно до поданого позивачем в якості доказу розрахунку заборгованості, він не містить даних про зарахування на рахунок відповідача 22.11.2006 року грошових котшів в сумі 5000 євро.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доводи, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: