У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Демянчук С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача та його представника адвоката Божко Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Острозького районного суду від 21 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Острозького району про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А :

26 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Острозького району про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що в період перебування в шлюбі з ОСОБА_3 побудував самочинно прибудову до будинку АДРЕСА_1, а тому має право на частину в спірному будинку.

Просив скасувати рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 27.11.2012 року щодо видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок в АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності на цей будинок.

Рішенням Острозького районного суду від 21 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Острозького району про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

_______________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1836/2015 Головуючий у 1 інстанції : Поліщук Т.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що будівництво прибудови у спірному будинку було здійснено спільно з відповідачкою ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі. Проте, його частка у праві власності на це майно визначена не була. З технічного паспорта на житловий будинок вбачається, що він є фактично двоквартирним. Квартири є ізольованими та використовуються співвласниками самостійно. Вважає, що визнавати право власності на цілий будинок як спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підстав не було і цим порушено його права. Він має право на частку у вказаній прибудові до будинку, проте з вини відповідачів був позбавлений такого права.

Зазначає, що судом не було враховано того, що за час перебування з відповідачкою в шлюбі було завершено будівництво житлового будинку та лише в 2012 році на нього було видано свідоцтво про право власності. Він приймав участь у завершенні будівництва прибудови до будинку, проводив усі ремонтні роботи.

Також вказує, що іншого житла, окрім житлової прибудови він немає і його позбавлено єдиного житла.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказують, що оскаржуване рішення вважають законним та обґрунтованим, тому просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги останнього є безпідставними, оскільки той не довів свого права на частку у майні, на яке відповідачам було видано свідоцтво про право приватної спільної сумісної власності рішенням виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 27.11.2012 року.

Щодо самочинної добудови до житлового будинку, на який відповідачам видане вищевказане свідоцтво, то ця самочинна добудова до цього часу залишається не зареєстрованою у встановленому порядку і в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили, що вона була збудована на законних підставах та із згоди із всіх співвласників житлового будинку та земельної ділянки.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки в матеріалах справи дійсно відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що позивач має право ставити питання щодо неправомірності рішенням виконавчого комітету Межиріцької сільської ради від 27.11.2012 року, на підставі якого відповідачам було видано свідоцтво просвідоцтво про право приватної спільної сумісної власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Сам по собі факт зведення позивачем разом із своєю дружиною самочинної добудови до вищевказаного житлового будинку, також не дає ОСОБА_2 підстав вимагати визнання недійсним виданого відповідачам свідоцтва про право власності на нерухоме майно, до якого він взагалі не має ніякого відношення, оскільки це майно вже фактично перебувало у власності відповідачів, до того як він одружився із ОСОБА_3

Вимоги, в порядку ст. 62 СК України та ст. 331 ЦК України ОСОБА_2 до відповідачів не заявляв, а тому твердження позивача про його участь у зведенні самочинної добудови до вищевказаного будинку на даний час є голослівними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Острозького районного суду від 21 липня 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Острозького районного суду від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Демянчук

Н.М. Ковальчук