Провадження №2/485/11/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Устіченка К.І.,

при секретарі - Коренець Н.А.,

за участі представника позивачів - ОСОБА_1,

представника Відповідача 1 - Плугового В.С.,

Відповідача 2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Снігурівської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення Снігурівської міської ради та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Снігурівка Миколаївської області помер ОСОБА_6, батько осіб, в інтересах яких позивач звернувся до суду з позовом. За життя ОСОБА_6 на праві приватної власності належав житловий будинок АДРЕСА_1

Після смерті спадкодавця на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого та 05 травня 2014 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності по ? частці кожному на вищевказаний житловий будинок.

Відповідно до договору №16 від 20 листопада 1964 року ОСОБА_6 була надана земельна ділянка площею 600 кв.метрів в безстрокове користування для будівництва житлового будинку.

Під час розгляду цивільних справ про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, було встановлено, що на ім'я ОСОБА_3 26 липня 1993 року на підставі рішення №183 від 06 липня 1993 року Снігурівської міської ради було видано державний акт на право приватної власності на землю серії МК б/н, площею 0,0653 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 користувався вказаною земельною ділянкою, передаючи Відповідачу 2 у власність вказану земельну ділянку Снігурівською міською радою були порушені його права, а у подальшому і права спадкоємців.

З вказаних підстав, позивач просив суд визнати державний акт недійсним.

09 січня 2015 року збільшив позовні вимоги та просив суд також визнати недійсним частково рішення виконкому Снігурівської міської ради №183 від 06 липня 1993 року в частині надання Відповідачу 2 у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 Миколаївської області.

У судовому засіданні представник позивачів свої вимоги підтримав повністю та просив суд про їх задоволення.

Заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, про день, час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач 1 позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно рішенням №183 від 06 липня 1993 року ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 00653 га по АДРЕСА_1, а Відповідач 2 являвся власником житлового будинку по АДРЕСА_1 тобто Снігурівською міською радою була допущена помилка під час прийняття рішення в написанні адреси власника земельної ділянки, а тому було видано державний акт на ім'я Відповідача 2, а адреса вказана АДРЕСА_1. Проти позовних вимог позивачів заперечень не має і також просив суд про їх задоволення.

Відповідач 2 позов визнав повністю та пояснив, що у 1990 році придбав у АДРЕСА_1 житловий будинок, власником якого був до 19 жовтня 2006 року, який продав іншій особі. В 1993 році отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 00653га, якою фактично користувався по АДРЕСА_1, але в державному акті помилково було написано АДРЕСА_1. Власник згідно вказаного державного акту до теперішнього часу не змінювався, а державний акт ним передано покупцю його житлового будинку ОСОБА_7

Дослідив докази, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст.ст.6, 10, 17, 27 Земельного кодексу України 1992 року, який діяв на час виникнення правовідносин, громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка).

До відання міських рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх територіях належить передача земельних ділянок у власність, користування у порядку встановленому ст.ст.17, 19 цього Кодексу.

Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із ст.ст.57, 67 цього Кодексу.

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір.

Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення.

Судом під час розгляду позовної заяви встановлено наступне.

На підставі договору №16 від 20 листопада 1964 року ОСОБА_6 передано у безстрокове користування земельну ділянку площею 600 метрів кв. для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 на сьогоднішній день адреса АДРЕСА_1 (а.с.19).

Право власності на вказаний житловий будинок по АДРЕСА_1 Миколаївської області за ОСОБА_6 підтверджується довідкою БТІ від 29 грудня 2014 року (а.с.48), рішеннями Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого та 05 травня 2014 року (а.с.12).

За життя ОСОБА_6 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд не приватизував, а користувався нею до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.8,10,13).

Після його смерті вказаним житловим будинком та земельною ділянкою користувалася дружина ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а потім діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5

На підставі рішення №183 від 06 липня 1993 року Снігурівської міської ради Відповідачу 2 пунктом 31 передано у приватну власність, за його заявою, земельну ділянку площею 0,0653га по АДРЕСА_1 Миколаївської області для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Як свідчать копія технічного паспорту від 14 квітня 1982 року та договір купівлі-продажу житлового будинку від 19 жовтня 2006 року, ОСОБА_3 був власником житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно ст.23 Земельного кодексу України 1992 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

26 липня 1993 року на підставі рішення №183 від 06 липня 1993 року Снігурівської міської ради Миколаївської області на ім'я Відповідача 2 видано державний акт серії МК без номеру на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0653 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель.

Таким чином, судом встановлено, що Відповідач 2 був власником житлового будинку по АДРЕСА_1, а державний акт на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель видано за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно положень ст.ст.43-44, 103 Земельного кодексу 1992 року права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються Законом.

Порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню.

Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом.

Земельні спори розглядаються місцевими Радами народних депутатів, судом, арбітражним судом або третейським судом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Приймаючи рішення про передачу у власність земельної ділянки Відповідачу 2 по АДРЕСА_1, Снігурівська міська рада порушила права ОСОБА_6, а після його смерті спадкоємців, щодо користування земельною ділянкою, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд визнає недійсним та скасовує п.31 рішення №183 від 06 липня 1993 року Снігурівської міської ради про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 Миколаївської області та визнає недійсним державний акт серії МК б/н, виданий на ім'я ОСОБА_3 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0653 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, виданого Снігурівською міською радою 26 липня 1993 року та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №660.

На прохання позивача суд не стягує з відповідачів судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 57, 60, 208, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Снігурівської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення Снігурівської міської ради та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати п.31 рішення Снігурівської міської ради Миколаївської області №183 від 06 липня 1993 року про передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 Миколаївської області - недійсним та скасувати його.

Визнати державний акт серії МК б/н, виданий 26 липня 1993 року Снігурівською міською радою Миколаївської області на ім'я ОСОБА_3 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0653 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих будівель та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №660 - недійсним.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але були відсутні при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ