Справа № 203/1727/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Авраменко А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Євгенієвни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що з 22 червня 2012 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони спільних дітей не мають. Спору з приводу спільного майна між сторонами також немає. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршувалось, внаслідок чого подружжя стало мешкати окремо, спільного господарства не веде і шлюбні відносини між ними фактично припинені, причиною чого є зникнення у подружжя почуття взаєморозуміння та довіри, що унеможливлює спільне подружнє життя. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказавши також, що бажає змінити своє прізвище на дошлюбне.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в звязку із чим суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22 червня 2012 року між сторонами у справі було укладено шлюб, який зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №270 (а.с.5).

Як встановлено в судовому засіданні та не спростовується матеріалами справи, у сторін наразі немає спільних дітей, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені на протязі останнього року, з цього ж часу подружжя не підтримує тісних стосунків та проживає окремо, спільного господарства не веде. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння та довіри, різні погляди на шлюб та сімю, що призводило до постійних непорозумінь та конфліктів, а відтак негативно впливало на шлюбні відносини. Спору щодо розподілу майна подружжя між сторонами немає.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України.

Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105, 106, 110 СК України вказана вище форма припинення шлюбу у випадку відсутності у подружжя спільних неповнолітніх дітей та за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.115 СК України рішення суду, яким задоволено позов про розірвання шлюбу і яке набрало законної сили, засвідчує факт розірвання шлюбу.

У відповідності до норми ст.112 СК України з метою встановлення наявності підстав для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені вже тривалий час та більше не відновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Приймаючи до уваги висловлене позивачем в судовому засіданні бажання змінити своє прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.8, 235 ЦПК України прізвище позивача, змінене нею при реєстрації шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Бридун».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104-106, 110, 112, 113, 115 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 169, 197, 208, 212-215, Главою 8 Розділу ІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Євгенієвною, зареєстрований 22 червня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №270, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 Євгенієвни, яке було змінено нею під час укладення шлюбу, після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Бридун».

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур