Провадження №2-з/359/5/2015
Справа №359/3725/15-ц
УХВАЛА

27 квітня 2015 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Журавський В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

встановив:

В квітні 2015 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. К. Маркса, 55-А. В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_1 вказує на те, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №359/11857/14-ц за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю. Предметом спору у даній справі є нерухоме майно житловий будинок (домоволодіння), що розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. К. Маркса, 55-А. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №920, виданого Гірською сільською радою, оспорюваний будинок на праві приватної власності з 27 лютого 2009 року належить ОСОБА_3 Однак, враховуючи те, що за твердженням представника позивача, вказаний будинок був придбаний за спільні кошти в період перебування сторін у шлюбі, то будинок має належати сторонам на праві спільної сумісної власністю подружжя. Оскільки, ОСОБА_3 не визнає право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на оспорюваний будинок. Тому представник позивача вважає, що існує загроза, що у разі задоволення судом первісного позову відповідач буде уникати виконання рішення суду, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно положень Пленуму Верховного Суду України п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник не зазначили жодного доказу на підтвердження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду по даній справі

В заяві про забезпечення позову відсутні беззаперечні докази, з яких би вбачалось, що з метою подальшого утруднення виконання рішення суду ОСОБА_3 вживає заходи щодо відчуження вказаного нерухомого майна: веде переддоговірну діяльність, укладає попередні договори, або розшукує потенційних покупців, розміщуючи об'яви та реклами в засобах масової інформації тощо.

Таким чином, відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З огляду на це, у задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ч.3 ст.151, п.1 ч.1 ст.208, ч.4-ч.6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів після її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду ОСОБА_4