Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2015

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

з участю секретаря Хижук Л.І.

за участю сторін: заявника ОСОБА_1,

зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В заяві зазначає, що 21.07.1998 померла його дружина ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,28 га, що розташована на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Заявник є спадкоємцем за законом першої черги, має намір оформити спадщину, однак не може цього зробити, оскільки необхідно встановити факт прийняття спадщни. Крім того, в сертифікаті на право на земельну частку (пай), серія ВН№0263763, невірно записано по батькові покійну, зазначено «Трохимівна», а правильно «Юхимівна». Тому заявник просить також встановити факт належності правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив задовільнити. Пояснив, що 21.07.1998р померла його дружина ОСОБА_3. Він проживав із нею у одному будинку , після смерті користувався майном, що залишилось у спадок, зберігав документи на земельну ділянку, тобто фактично прийняв спадщину. Однак не може оформити право на спадщину через помилку у правовстановлюючому документі .

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що після смерті матері ОСОБА_3 , її батько ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, вона спадщину не приймала та на спадкове майно не претендує. Крім того підтвердила, що її матері належала земельна частка (пай), однак у сертифікаті ім'я матері зазначено як ОСОБА_4 а потрібно ОСОБА_3 .

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що добре знають сім'ю заявника . Підтвердили той факт, що покійній дружині заявника дійсно належала земельна частка (пай). Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 після смерті дружини фактично прийняв спадщину.

Вивчивши матеріали справи, взявши до уваги думку сторін, пояснення свідків, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 21.07.1998 року. Копія сертифіката на земельну частку (пай) (а.с.12) свідчить, що власником земельної ділянки записана ОСОБА_4, земельна ділянка розташована на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області. Із копії актового запису про шлюб (а.с.14) встановлено, що покійна ОСОБА_3 була дружиною заявника ОСОБА_1 Із актового запису про народження покійної ОСОБА_4Ю.(а.с.13) вбачається, що в графі батько записано російською «Ефим», тобто українською «Юхим». Копія свідоцтва про народження (а.с.9) свідчить, що ОСОБА_7 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі мати записана ОСОБА_3. Із довідок виданих виконкомом Пеньківської сільської ради (а.с.15-16) встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 21.07.1998 року, була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: с.Пеньківка вул.Бурлаки,66 Літинського району разом з нею проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 Довідка видана виконкомом Пеньківської сільської ради (а.с.17) підтверджує, що гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично прийняв спадщину після смрті дружини ОСОБА_3, яка померла у 1998 році, оскільки він фактично вступив в управління і володіння спадковим майном , а саме на час відкриття спадщини проживав і був зареєстрований зі спадкодавицею в одному домогосподарстві за адресою: с.Пеньківка вул.Бурлаки,66 Літинського району. Із виписки з погосподарської книги за 1996-2000 рр. (а.с.18) встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 була дружиною заявника ОСОБА_1Крім того, з даного документа встановлено, що вони проживали в одному домогосподарстві за адресою с.Пеньківка вул.Буралки, 66 Літинського району. Виписка з погосподарської книги за 2001-2005 рр.(а.с.19) свідчить, що заявник є головою двору і залишився проживати в вищезазначеному житловому будинку після смерті дружини.

Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ППВС України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " п 12. передбачено , що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі,прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові,прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, враховуючи ідентичність прізвища, імені, місця проживання та смерті, місцязнаходження земельної ділянки, співзвучність по батькові , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про встановлення факту належності правовстановлюючого документу і має підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 527 ЦК України в редакції 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 548 чинного на той час ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Цією статтею визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ППВС України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення " передбачає, що наведений у ЦПК перелік фактів, які

встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов

суд може встановлювати зокрема - факти прийняття спадщини.

Пунк 16 вказаної постанови передбачає, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через

відсутність або недостатність документів, що необхідні для

підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління

або володіння спадковим майном.

При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини

і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549

ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє

постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме -

місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що

свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в

управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного

строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього

строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття

спадщини заяви про її прийняття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_3 постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою (а.с.16 ), крім того в судовому засіданні сторони та свідки підтвердили , що він фактично вступив в управління спадковим майном, що також підтверджено довідкою сільської ради (а.с. 17 ) тому слід встановити факт прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,212,213,214,215 ЦПК України і на підставі ст.256 ЦПК України, 526 , 549 ЦК України 1963р суд, - В И Р І Ш И В:

Заяву задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_3,яка померла, 21.07.1998 року.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 1,28 га, що розташована на території Пеньківської сільської ради Літинського району, серія ВН №0263763 виданого 04 червня 1997 р.№140, ім'я ОСОБА_4 належать ОСОБА_3, яка померла 21.07.1998 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через райсуд протягом 10 днів після проголошення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна