Справа № 492/909/15-ц
Провадження №2/492/545/15
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Іванової Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015 р. ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом відповідач) про стягнення аліментів (а. с. 1), в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (18.05.2001 р. н.), у твердій грошовій сумі у розмірі 643,00 (шістсот сорок три) гривні 00 копійок, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до повноліття дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого народилася дитина ОСОБА_3, яка спільно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний це робити. Позивачці відомо, що відповідач працює неофіційно, у звязку з чим має нерегулярний мінливий дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивачка звернулась до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов у повному обсязі (а. с. 11).

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батька утримувати свою неповнолітню дитину, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони уклали шлюб 03.03.2001 р., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 3).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, яка народилася 18.05.2001 р., відповідач - ОСОБА_2 є її батьком, а позивачка ОСОБА_1 матірю (а. с. 4). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Задунаївської сільської ради Арцизького району Одеської області, малолітня ОСОБА_3 проживає з матірю (а. с. 5).

Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпечення інтересів дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпеченню інтересів дитини.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим, з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про те, що доцільним є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 643,00 (шістсот сорок три) гривні 00 копійок, щомісяця.

Суд вважає, за необхідне, звернути увагу на ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому, по наявній справі, аліменти з відповідача ОСОБА_2 мають бути присуджені з 05.06.2015 р.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 158, 197, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (16.01.1980 р. н.) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (18.05.2001 р. н.) у твердій грошовій сумі у розмірі по 643,00 (шістсот сорок три) гривні 00 копійок, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 05.06.2015 р., до повноліття дитини, тобто до 17.05.2019 р. включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду у межах суми платежу за 1 (один) місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10 (десяти) денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4