Справа № 309/883/15-ц
Провадження № 2/309/749/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я. В.

при секретарі Форкош Д. З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до Боронявської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Боронявської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги позивачкою вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1, який належав померлій на праві приватної власності.

За час життя ОСОБА_2 11 грудня 2002 року склала заповіт, яким заповіла їй все належне майно. Заповіт було посвідчено секретарем Боронявської сільської ради та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за № 56.

В позові позивачка зазначила, що на сьогоднішній день вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2, оскільки інших спадкоємців немає.

Звернувшись до приватного нотаріуса з питанням оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у вчиненні таких дій та роз'яснено, що за життя спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності на належне йому домоволодіння, у зв'язку з чим їй треба звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Боронявської сільської ради в судове засідання також не з'явився. На адресу суду надіслали заява від Боронявського сільського голови про розгляд справи у відсутності уповноваженого представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі

В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Так, в судовому засіданні з матеріалів справи, зокрема з довідки виконавчого комітету Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 5 травня 2015 року № 794 встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 згідно даних погосподарської книги.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлої ОСОБА_2 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 60, 158, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, с у д -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Орос Я.В.

з оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду Орос Я.В.