Справа № 2-3819/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя у складі: головуючого - судді Дзюба М.В.

при секретарі - Петрухіной Т.Л.

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду за місцем проживання відповідача з позовом, у якому зазначив, що 01.10.1993 року між ним та відповідачем на Маріупольській універсальній товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Біржову угоду не було своєчасно посвідчено нотаріально, через що він вимушений звертатись до суду з позовом. Просив суд визнати дійсною угоду купівлі-продажу АДРЕСА_2, укладену 01.10.1993 року між ним та відповідачем на Маріупольській УТБ та визнати за ним право власності на цю квартиру.

До судового засідання представник позивача письмовою заявою уточнила позовні вимоги, просила суд лише визнати дійсною угоду купівлі-продажу АДРЕСА_2, укладену 01.10.1993 року між ним та відповідачем на Маріупольській УТБ. Решту позовних вимог просила залишити без розгляду..

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та не заперечував проти його задоволення та ухвалення рішення в попередньому розгляді, що підтверджується його письмовою заявою.

Суд, враховуючи, що визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав та інтересів, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову під час попереднього розгляду на підстав ч.З ст.174 ЦПК України.

Судом встановлено, що 01 жовтня 1993 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на Маріупольській УТБ було укладено біржовий контракт (договір купівлі-продажу) №1494, за умовами якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3Металургів в м.Маріуполі.

Факт здійснення сторонами своїх обовязків за договором (виконання договору) підтверджується самою письмовою угодою (біржовим контрактом) та визнаний сторонами, оскільки тривалий час позивач мешкає в придбаній квартирі, несе витрати по її утриманню, та будь-яких претензій з боку відповідачки до неї з приводу укладеної угоди не надійшло.

Відповідно до ст..220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх суттєвих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та було здійснено повне чи часткове виконання договору, а одна з сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. В цьому випадку в подальшому нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Таким чином, суд дійшов до висновку що угоду купівлі-продажу за біржовим контрактом купівлі-продажу АДРЕСА_4, укладену 01.10.1993 року на Маріупольській УТБ між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 слід визнати чинною.

Керуючись ст. 220 ч.2 ЦК України, ст.ст.10,212-215,130,174 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5, укладену 01 жовтня 1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на Маріупольській універсальній товарній біржі за біржовим контрактом №1494.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подальшої подачі апеляційної скарги в 20-деннйи термін.

Суддя Дзюба М.В.