Справа № 285/2244/15-ц
провадження № 2/0285/914/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музики Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1, відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12.06.1993 року відділом РАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 205.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач проживає окремо.

Позивач в судове засідання зявилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.06.1993 року, який зареєстрований відділом РАЦС по м. Новоград-Волинськй, актовий запис № 205.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони у справі є батьками дитини.

Відповідно до довідки № 387 від 08.06.2015 року виданої ОСББ «Колорит» ОСОБА_3 проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері.

При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, отже, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 12.06.1993 р. відділом РАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 205.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, залишити на вихованні матері.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - "Бондарчук".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв