Провадження № 2/127/5329/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16.09.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Альянс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Альянс» про визнання договору іпотеки припиненим.

Позов мотивований тим, що 16.03.2006 року між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 було укладено договір № 003909, заборгованість по якому нею повністю погашена, що підтверджується листом від 02.07.2010 року за вихідним № 598. В той же час між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки та згідно договору іпотеки № 1537 від 03.05.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було накладено заборону на нерухоме майно ОСОБА_1, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка є її власністю на підставі свідоцтва № 55 від 22.01.2004 року. Всі зобовязання за вище зазначеними договорами ними виконані, однак, звернувшись до нотаріуса щодо відчуження своєї квартири ОСОБА_1 дізналась, що квартира до цих пір в іпотеці. Відповідно вона не може розпорядитися своєю власністю, тому звернулась до державного реєстратора та отримала витяг з державного реєстру про реєстрацію та місце знаходження відповідача на сьогоднішній день та 15.05.2015 року звернулась до відповідача з проханням звернутись до нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про зняття заборони з даного житла, однак листи позивача не були вручені відповідачу ні за юридичною, ні за фактичною адресою та повернулись на адресу позивача. За таких обставин договір іпотеки вважається припиненим.

Вище викладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про визнання припиненим договору іпотеки № 1537 від 03 травня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Житловий Альянс».

Ухвалою суду від 27.07.2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача залучено ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Позивачем суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність та можливість проведення заочного розгляду справи, зазначивши при цьому про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи. Представником відповідача причини неявки суду не повідомлено. Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 суду надано заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог та підтверджує виплату коштів за договором в забезпечення якого укладено договір іпотеки.

По справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16.03.2006 року між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2 було укладено договір № 003909. (а.с. 60-64)

В забезпечення вимог по вище вказаному договору 03.05.2007 року між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_1, було укладено договір іпотеки, посвідчений 03.05.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1537. Згідно даного договору іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання боржником зобовязань за основним договором, укладеним між іпотекодержателем та боржником належне їй нерухоме майно: двокімнатну квартиру за № 111, загальною площею 52, 8 м.кв, житловою площею 29, 1 м.кв, розташовану в місті Вінниці, по вулиці Ленських подій в будинку за № 46. (а.с. 53-57)

03.05.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3 внесено реєстраційний запис в Державний реєстр іпотек про обтяження квартири за адресою: м. Вінниця, вул. Л.Подій, буд. 46. кв. 111, що підтверджується витягом про реєстрацію. (а.с. 49-51)

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку № 55 від 22.01.2004 року, зареєстровано в ВООБТІ 10.03.2004 року за реєстровим № 1828 в реєстровій книзі № 597АДРЕСА_2, що розташована в м. Вінниці по вул. Л. Подій в будинку № 46 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 9)

Судом встановлено, що зобовязання за основним договором, а саме договором № 003909 від 16.03.2006 року, укладеним між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2, виконаний в повному обсязі, що підтверджується лисом за вихідним № 598 від 02.07.2010 року. (а.с. 48)

ОСОБА_1 намагалась вирішити питання про припинення договору іпотеки № 1537 від 03.05.2007 року в позасудовому порядку. Зокрема, вона надсилали на фактичну адресу та юридичну адресу місцезнаходження ТОВ «Житловий Альянс» листи з проханням звернутись до нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про зняття заборони з квартира № 111, що розташована в м. Вінниці по вул. Л. Подій в будинку № 46, однак листи позивача не були вручені відповідачу ні за юридичною, ні за фактичною адресою та повернулись на адресу позивача. (а.с. 12-15)

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Судом встановлено, що позивач є майновими поручителем. Тому, відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є іпотекодавцем. Згідно ст. 546 ЦК України іпотека та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (ст.ст. 553-559 ЦК України), не застосовуються до правовідносин кредитора із майновим поручителем.

На вище зазначене, також, звернув увагу Вищий спеціалізований суд України в Постанові Пленуму № 5 від 30.03.2012 року (із змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Предметом виконання як невід'ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб'єктивні права і конкретні юридичні обов'язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб'єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виконання договору позики (кредитного договору) повязується з моментом фактичного передання позикодавцеві грошей або речей, визначених родовими ознаками, або моментом зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позичальника (ч. 3 ст. 1049 ЦК).

Судом встановлено, що зобовязання за договором № 003909 від 16.03.2006 року, укладеним між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_2, виконанні в повному обсязі. Таким чином, основне зобовязання договір № 003909 від 16.03.2006 року є припиненим.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» визначено підстави припинення іпотеки, зокрема, припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Судом встановлено, що сторони договором іпотеки від 03.05.2007 року встановили строк його дії. Так, згідно п. 6.1. - п. 6.2. цього договору, цей договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобовязань за основним договором та додатковими угодами до нього. Цей договір припиняє свою дію при виконанні боржником умов основного договору, на підставах, визначених ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд прийшов до висновку, що договір іпотеки від 03.05.2007 року, посвідчений 03.05.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1537, припинив свою дію з моменту припинення договору № 003909 від 16.03.2006 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, згідно ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим і доведеним.

Враховуючи вище викладене, принципи розумності та справедливості, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом визнання договору іпотеки від 03.05.2007 року, посвідченого 03.05.2007 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1537, таким, що припинив свою дію з моменту припинення договору № 003909 від 16.03.2006 року.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243, 60 гривень.

Враховуючи вище викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 3, ст.ст. 14-16, ч. 1 ст. 509, ст.ст. 510, 526, ст. 546, ч. 1 ст. 598, ч. 599, ч. 1 ст. 626, ст. 627 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 11, 17 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 58-60, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212-215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір іпотеки від 03.05.2007 року, укладений між ТОВ «Житловий Альянс» та ОСОБА_1, посвідчений 03.07.2015 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 1537, таким, що припинив свою дію з моменту припинення договору № 003909 від 16.03.2006 року,

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий Альянс» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243, 60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано ним протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: