АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/627/15-ц 22-ц/774/1779/К/15
Справа № 211/627/15-ц Головуючий в першій інстанції
Провадження № 22-ц/774/1779/К/15 суддя Бардін О.С.
Категорія № 31 (ІІІ) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Масловій К.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину посилаючись на те, що 26 вересня 2014 року по вул. Кокчетавській в м. Кривому Розі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої водій відповідач по справі -ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21114» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись про проїжджій частині дороги вул. Кокчетавській, порушив правила дорожнього руху, здійснивши наїзд на позивача, який рухався як пішохід. Внаслідок чого позивачу було завдано матеріальну шкоду та моральну шкоду, оскільки останній отримав тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи зазначене та підтвердження вини відповідача у скоєнні ДТП вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року, просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду, яку позивач визначив у розмірі 1301,51 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (надалі - ПАТ «СК «Країна»)

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 15000 грн. та на користь держави судові витрати у сумі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильного встановлення обставин, що мають значення для справи, з наданням неправильної оцінки наявним доказам, які містяться в матеріалах справи, що призвело до ухвалення неправильного по суті рішення суду.

Так, на його думку, суд першої інстанції, при встановленні обставин справи, відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства, міг та повинен був прийняти до уваги конкретне порушення пункту ПДР України з боку позивача по справі - ОСОБА_2, а саме те, що останній на час скоєння ДТП перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння при цьому знаходячись на проїзній частині, чим спровокував ДТП, що в свою чергу встановлено вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.01.2015 року, що у відповідності до ст. 61 ЦПК України не підлягає доведенню.

Крім того вважає, що суд, ухвалюючи рішення та стягуючи на користь позивача визначену суму моральної шкоди, дійшов до помилкового висновку про те, що надані відповідачем позивачу у добровільному порядку грошові кошти у сумі 5000 грн., були виплачені відповідачем в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки дана сума була отримана ОСОБА_2 в рахунок відшкодування збитків загалом, а не конкретно матеріальної шкоди, про що свідчить текст розписки, яка наявна в матеріалах справи.

Також, на думку апелянта, судом не було враховано не доведеність позивачем його моральних страждань, зміну звичайного укладу життя та необхідність докладання додаткових зусиль в його подальшій організації. Не було прийнято до у ваги і той факт, що позивач не пред'явив вимог до страховика, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується відповідачем тільки в частині задоволення позову ОСОБА_2 В частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 рішення суду не оскаржується. У зв'язку з цим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, предметом апеляційного розгляду є рішення суду в наступній частині: стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди.

Судом встановлено, що 26 вересня 2014 року близько 21 годині 25 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ 21114» реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по проїжджій частині дороги вул. Кокчетавської з боку пл. Домнобудівників в напрямку вул. Кириленко в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. В цей час попереду автомобіля «ВАЗ 21114» на проїжджій частині дороги вул. Кокчетавської в смузі його руху стояв пішохід ОСОБА_2 Водій ОСОБА_1, який знаходився в смузі його руху, на проїжджій частині дороги вул.. Кокчетавській в районі опори освітлення № 397 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2383 від 23.10.2014 року ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому правої лобної кістки та верхньої стінки орбіти, садна та синці голови, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 80-82).

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців. Відповідно до п. 2, 3 ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання (а.с. 33-34 ).

Вказані обставини встановлені вироком суду і відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді цієї справи.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 є винним у скоєні ДТП, внаслідок якої був травмований позивач.

Транспортний засіб ОСОБА_1 - автомобіль марки «ВАЗ 21114» реєстраційний номер НОМЕР_1, на час скоєння ДТП був застрахований в ПАТ «СК «Країна» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, власників наземних транспортних засобів № АС/3115146 від 03.02.2014 року.

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду лише в частині стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, оскільки в іншій частині рішення не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача обґрунтовані, так як неправомірними діями ОСОБА_3 йому завдано моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Так, відповідальність за моральну шкоду, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настає за наявності вини відповідача.

Із матеріалів справи вбачається наявність вини відповідача в скоєнні ДТП і цей факт ним не спростовано.

Пункти 1 й 3 частини 2 статті 23 ЦПК України передбачають можливість відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із ДТП та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо покладення відповідальності з відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивачеві ОСОБА_2 на ОСОБА_1 відповідає закону.

Однак, рішення суду в частині розміру відшкодування шкоди ОСОБА_2 підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Під моральною шкодою розуміються витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода полягає у приниженні честі, гідності, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я (роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, дані у п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку колегії, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що моральні страждання позивача полягають у тому, що позивач зазнав значного та тривалого фізичного болю, тривалий час проходив лікування, змінився звичайний уклад його життя, йому доводиться докладати додаткових зусиль в організації життя.

Проте суд першої інстанції не взяв до уваги те, що позивач на час скоєння ДТП перебував у стані алкогольного сп'яніння, що знайшло відображення у вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року.

Посилання відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову - виплату позивачу 5000 грн. згідно розписки, колегія не може взяти до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження та продовжував хворіти і після того, як 13.10.2014 року, згідно розписки, відповідачем йому була передана сума 5000 грн., що підтверджується лисками непрацездатності (а.с. 10, 11), що свідчить про продовження його моральних страждань, внаслідок чого змінився звичайний уклад його життя.

Враховуючи всі обставини справи, характер і обсяг фізичних і душевних страждань позивача та виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 15000 грн. до 2000 грн.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним з`ясуванням обставини, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 13 липня 2015 року в частині стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди - змінити, зменшивши суму моральної шкоди з 15000,00 гривень до 2000 (двох тисяч) гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)