Справа № 419/961/14-ц
Провадження № 2/419/2/2015
15 січня 2015 р. Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Добривечіра Л. Д,
при секретарі - Московченко О.В.,
з участю: прокурора - Гоянець Ю.М.,
представника позивача - Кудінової С.В.,
Представник позивача Кудінова Світлана Василівна у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи через ЗМІ. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши доповідь прокурора, який вважав необхідним позов задовольнити у повному обсязі, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом».
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про освіту», випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 8 «Порядку про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», затвердженого Постановою Кабінета Міністрів України від 22.08.1996 року № 992, випускники, які уклали угоду з вищим навчальним закладом після зарахування на навчання, повинні відпрацювати не менше трьох років.
Згідно п. 14 «Порядку про працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснюється за державним замовленням», у разі не прибуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.
Згідно п. 6 «Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», затвердженого наказом № 367 від 25.12.1997 року Міністерством охорони здоров'я України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.1998 року за № 246/2686.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 року № 77/96 особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу трудову угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки.
У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.
Саме такою відмовою працювати відповідач ОСОБА_2 завдала шкоду інтересам держави Україна, в особі Новоайдарського районного територіального медичного об'єднання, яке маючи потребу в лікарях відповідної кваліфікації, виділило на її навчання кошти з місцевого бюджету, проте спеціаліста так і не отримало.
Несплата на даний час відповідачем у добровільному порядку здійснених витрат на навчання порушує економічні інтереси держави та спричиняє шкоду у вигляді ненадходження коштів до місцевого бюджету.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя (підпис) Л.Д.Добривечір