Єдиний унікальний номер 234/3060/15-ц Номер провадження 22-ц/775/463/2015
Головуючий у 1 інстанції Фоміна Ю.В. Єдиний унікальний номер 234/3060/15-ц
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/775/463/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Папоян В.В.,

суддів: Біляєвої О.М., Маширо О.П.,

при секретарі: Бондарчуку І.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Фінанси та кредит» про стягнення заборгованості договором банківського вкладу. На обґрунтування вимог зазначав, що 7 травня 2013 року було укладено договір банківського вкладу, за яким вона передала банку 7070 євро на строк до 12 травня 2014 року під 9 % річних. В порушення строків повернення депозитних коштів 3 березня 2015 року банк здійснив часткову виплату та сплатив лише 3650,15 євро. Просила стягнути з відповідача залишок депозитних кошів у сумі 3419,85 євро, 665,76 євро відсотків за договором та 3 % річних за невиконання грошового зобов'язання за період з травня 2014 року по 03 березня 2015 року.

Повторним заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 червня 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду відповідач надав апеляційну скаргу в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідно до Постанови Правління НБУ від 01.12.2014 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» та Постанови Правління НБУ №160 від 03.03.2015 року банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Тобто вони були позбавлені можливості одноразово повернути кошти позивачу. Вважають, що судом невірно визначена сума відсотків за договором банківського вкладу та безпідставно застосовна ст. 625 ЦК України. Крім того, посилались на порушення судом правил підсудності.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.

Частиною першою статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на суму вкладу є платою за користування одержаними банком за договором вкладом. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

При розгляді справи судом установлено, що 7 травня 2013 року сторони уклали договір № 6252/370-13 про банківській строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів з процентною ставкою 9 % річних. Факт внесення коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією №473/7660 від 07.05.2013 року на суму 7070 євро. Станом на 03.03.2015 року сума вкладу повернута частково. Залишок депозитних кошів складає 3419,85 євро та 665,76 євро - сума несплачених відсотків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що з боку відповідача має місце порушення зобов'язань за договором банківського вкладу та стягнув на користь позивача суму заборгованості та 3% річних за порушення грошового зобов'язання на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного стягнення суми відсотків за договором не приймаються до уваги, оскільки розмір нарахованих відсотків підтверджується матеріалами справи, а саме випискою про проведення банківських операцій від 03.03.2015 року.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України оскільки нарахування на суму боргу 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відсутність реального виконання боржником свого зобов'язання не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за увесь період прострочення боржника.

Згідно роз'яснень викладених у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-247цс14 від 28.01.2015, в яка згідно ст.. 360 7 є обов'язковою для застосування судами під час розгляду справ, відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Решта доводів апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи і висновків суду не спростовують. Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: