Справа № 703/4591/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2015 Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Гудзюка І.В.

при секретарі Покотиленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін по справі - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на майно, до складу якого крім іншого майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6692 га, розташована в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2004, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №839.

03 квітня 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2

17 березня 2001 року ОСОБА_3 склала ще один заповіт, згідно якого належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, що знаходиться в СТОВ «Дружба» заповіла ОСОБА_1

Спадщину після смерті ОСОБА_3, позивачка прийняла шляхом подачі у встановлений законом строк до Смілянської державної нотаріальної контори заяви відповідного змісту.

ОСОБА_2, подавши заяву відповідного змісту, відмовилась від прийняття спадщини по заповіту та прийняла спадщину по закону.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, а ОСОБА_1 - спадкоємцем за законом і за заповітом.

Позасудовим шляхом позивачка не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкову земельну ділянку, що залишилось після смерті матері, оскільки взамін вказаного в заповіті сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,6692 га кадастровий номер НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2004 року.

Посилаючись на ці обставини позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача і просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про визнання позову з проханням справу розглядати без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Смілянської райдержадміністрації № 356 від 07 вересня 2004 року, ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6692 га, розташованої в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер НОМЕР_1. Вказане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до заповіту від 17 березня 2001 року, посвідченого секретарем Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, ОСОБА_3 заповіла належний їй на праві особистої власності сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, що знаходиться в СТОВ «Дружба» своїй доньці - ОСОБА_1 На день смерті заповідача вказаний заповіт не змінений і не скасований.

Із постанови державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори № 1538/02-31 від 07 серпня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом 22 листопада 2013 року звернулася її донька ОСОБА_1, на підставі поданої заяви заведено спадкову справу № 622/2013. Донька померлої ОСОБА_2, подавши відповідну заяву, відмовилась від прийняття спадщини за заповітом і прийняла спадщину за законом.

Разом з тим, державний нотаріус в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6692 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, вказаною постановою відмовила, посилаючись на те, що із змісту заповіту, складеного 17 березня 2001 року вбачається, що ОСОБА_3 заповіла сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, а не саму земельну ділянку, яка їй у власність в натурі виділена не була.

Відповідно до змісту п. 17 перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правостановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Отже, на дату відкриття спадщини, право ОСОБА_3, на частку (пай), підтверджене сертифікатом, було припинене. При цьому, з часу отримання спадкодавцем державного акту на право приватної власності на землю вона набула статусу власника конкретної земельної ділянки, тобто змінився об'єкт власності.

Разом з тим, суд вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавиця було спрямоване на те, щоб заповісти ОСОБА_1 саме земельну ділянку, на яку вона на момент складання заповіту мала право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець отримала на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, вона не внесла до заповіту відповідних змін.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 довела факт прийняття нею спадщини після смерті матері - ОСОБА_3, а саме зазначеного спадкового майна, суд, відповідно до положень ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6692 га, розташовану в межах Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2004, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №839.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження -після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: І. В. Гудзюк