Справа № 344/9377/14-ц
Провадження № 22-ц/779/169/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Вакарук В.М.

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю представника КП «ЄРЦ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» до ОСОБА_2 про спонукання до виконання зобов'язання за мировою угодою та стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

26.06.2014 року КП «Єдиний розрахунковий центр» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до виконання зобов'язання за мировою угодою та стягнення 1479,59 грн. заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В заяві зазначено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.03.2013 року визнано мирову угоду, укладену між КП «Єдиний розрахунковий центр» та ОСОБА_2, за умовами якої сторони зобов'язались укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а ОСОБА_2 зобов'язалась провести розрахунок за надані послуги за період з 01.11.2011 року по 26.02.2013 року, на умовах, визначених договором.

Посилаючись на те, що відповідач виконала умови мирової угоди лише в частині укладення договору, та не погасила заборгованість за надані послуги, позивач просив спонукати відповідача до виконання мирової угоди шляхом стягнення 1479,59 грн. заборгованості.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року позов задоволено.

Ухвалено спонукати ОСОБА_2 до виконання мирової угоди, укладеної між КП «Єдиний розрахунковий центр» та ОСОБА_2, визнаної ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07.03.2013 року, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Єдиний розрахунковий центр» 1479,59 грн. заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та 243,60 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду та зазначає, що статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту права, як зобов'язання виконати умови мирової угоди.

Апелянт вказує на те, що ухвала суду про визнання мирової угоди є судовим рішенням, процедура виконання якої передбачена Законом України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 також вважає, що мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано відповідними положеннями цивільного процесуального кодексу.

На думку відповідача, чинне законодавство не передбачає необхідності ухвалення судового рішення про спонукання до виконання вже ухваленого судового рішення.

Не враховано судом і того, що у мировій угоді не встановлено строку виконання відповідачем зобов'язань, і позивач не подав доказів пред'явлення вимоги про виконання умов мирової угоди.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про місце і час розгляду справи.

Представник КП «Єдиний розрахунковий центр» апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 07 березня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між КП «Єдиний розрахунковий центр» та ОСОБА_2, за умовами якої сторони зобов'язались укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а ОСОБА_2 зобов'язалась провести розрахунок за надані послуги за період з 01.11.2011 року по 26.02.2013 року, на умовах, визначених договором.

Встановлено, що на виконання умов мирової угоди сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак умови мирової угоди щодо погашення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСОБА_2 не виконує.

Також встановлено, що ОСОБА_2 не оплачувала за надані послуги і за період після укладення мирової угоди, у зв'язку з чим рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 червня 2014 року з неї на користь КП «ЄРЦ» стягнуто 767,97 грн.(а.с.44).

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на те, що статтею 16 ЦК не передбачено такого способу захисту права як зобов'язання виконати умови мирової угоди і що ухвала суду про визнання мирової угоди підлягає виконанню відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» ухвала суду в цивільній справі є виконавчим документом для примусового виконання у випадках, передбачених законом.

Ухвала про визнання мирової угоди примусовому виконанню не підлягає, оскільки є своєрідною згодою сторін на зміну договору (ст. 651 ЦК) у частині його виконання зобов'язань і способу захисту цивільних прав та інтересів у них.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 08 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

В.М. Вакарук