справа 611/358/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Барвінківський районний суд Харківської області.

головуючого - Черниха Є.А.

секретаря - Левченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка зверталася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288 від 20.12.2002 року. Земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 4.2342 га., розташована на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, передавалася ОСОБА_2 у приватну власність.

Позивачка та її представник, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилися. Представник позивачки подав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Гусарівська сільська рада Барвінківського району Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради, проти позову не заперечували.

Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені.

При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288 від 20.12.2002 року. Земельна ділянка № НОМЕР_2 площею 4.2342 га., розташована на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, передавалася ОСОБА_2 у приватну власність.

Згідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно до свідоцтва про народження позивачки, її батьком зазначено ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно до листа державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори від 10.12.2014 року, позивачці у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, яка належала померлому батькові ОСОБА_2, відмовлено (а.с.10).

У відповідності до довідки відділу Держземагенства від 05.05.2015 року за № 9-104/1141 -15, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288 від 20.12.2002 року ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 4.2342 га. на території Гусарівської сільської ради (а.с.23).

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 1261 ЦК України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 4.2342 га., розташованої на території Гусарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, яка надавалася її батькові ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 288 від 20.12.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його оголошення.

У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.А. Черних.