Справа № 487/9253/14-ц
Провадження № 2/487/227/15
Заводський районний суд міста Миколаєва
______________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2015 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., із секретарем судового засідання Каламурза О.В., розглянувши за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бортика Р.О. у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу,

встановив:

19.09.2014 позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, яким просила ухвалити рішення про визнання пункту 2.2 договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в місті Миколаєві, що укладений між нею та ТОВ «Компанія «Столиця-Буд», яке є відповідачем у справі недійсним.

Вимоги позову мотивовані тим, що вказаний пункт щодо зміни обумовленої ціни договору в цілому, в залежності від подальшого встановлення офіційного курсу НБ України суперечить вимогам статей 524, 533 ЦК України та іншим актам національного законодавства, в тому числі Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, наполягаючи на його задоволенні з підстав, що в ньому викладені.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на відповідність укладеного між сторонами договору в цілому, в тому числі і спірного його положення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що 15.11.2013 між ОСОБА_4 та ТОВ «Компанія «Столиця-Буд» в особі директора Реутенка О.О. було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 в місті Миколаєві. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано за реєстр. №2910.

Сторонами було обумовлено ціну предмету договору в 520 000.00 грн., в еквіваленті 65 056.92 дол. США та передбачено порядок її сплати: 149 800.00 грн. (еквівалент 18 741.4 дол. США) - в момент оплати, залишок у 370 200.00 грн. (еквівалент 46 315.53 дол. США) - в період з 27.11.2013 по 29.07.2015, зокрема 27.11.2013 - 110 200.08 грн. та рівними частинами - по 7 222.22 грн. в період з 30.12.2013 по 19.07.2014.

Згідно зі статті 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Декрет Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», який встановлює режим здійснення валютних операцій на території України, на який посилається позивач, також не дозволяє здійснення оплати платежів в іноземній валюті у розрахунках між резидентами, якими є сторони по справі.

В той же час, оскільки згідно з умовами спірного договору купівлі-продажу квартири, покупна ціна, тобто грошове зобов'язання покупця за цим договором виражена в національній валюті України - гривні. Визначення при цьому в договорі грошового еквівалента цього зобов'язання покупця в умовних одиницях законом не заборонено.

Вказана позиція, в цілому, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, сформованою в Постанові від 30.05.2012 за №6-29цс12 та свідчить про повну відповідність умов договору, в частині визначення покупної ціни його предмета, національному законодавству.

Пунктом 2.2. спірного договору купівлі-продажу сторони обумовили, що в разі, якщо на момент оплати чергового платежу, встановлений НБ України курс долара США до гривні зросте більш ніж на 10% в порівнянні до того курсу, що діяв на момент укладення договору, то при визначенні суми чергового платежу ціни квартири в гривнях, вказаної в пункту 2.1.2. договору, покупець повинен використовувати встановлений НБ України курс долара США до гривні на момент здійснення оплати.

Згідно положень статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З положень частини 1 статті 627 ЦК вбачається, що відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом вказаних норм, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у разі зміни Національним банком України курсу національної валюти України щодо іноземної валюти, що в цілому узгоджується із позицією Верховного Суду України, що викладена у постановах від 04.07.2011 у справі № 3-62гс11; від 26.12.2011 у справі № 3-141гс11.

Ураховуючи те, що спірне положення договору купівлі-продажу узгоджується з вимогами чинного законодавства та не суперечить ним, при укладенні договору купівлі-продажу позивач не заперечував проти його умов, тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись статтями 10, 11, 77, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України суд

вирішив:

В задоволення позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Столиця-Буд" про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва.

СУДДЯ В.В.КУЗЬМЕНКО