Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/7251/15-ц
провадження № 2/369/3058/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 27 червня 2012 року у с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 252550, виданим 03 липня 2012 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, актовий запис за № 54. ОСОБА_3 був її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано 31 грудня 1964 року Вікторівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис № 28. ОСОБА_3 був зареєстрований і постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується записом у будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заповіту від 22 листопада 2003 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 за життя на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, відкрилась спадщина на жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м., що підтверджується Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок СК 520542 від 25 травня 2015 року та Договором купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року.

З 24 грудня 19976 року і до даного часу вона також зареєстрована і проживає у вказаному жилому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 252 від 17 червня 2015 року.

Державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що її батько ОСОБА_3 за життя не зареєстрував свої майнові права на вказаний жилий будинок.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила встановити, що на момент смерті 27 червня 2012 року ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, належав жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м. у розмірі 1/1 частки, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/1 частину жилого будинку з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м., розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2012 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи позивач повідомлялась належним чином, у поданій суду заяві позивач позов підтримала і просила розглянути справу у її відсутності.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява, у якій відповідач просив розглянути справу у відсутності представника відповідача ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Першої Київської обласної державної нотаріальної контори не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, до суду надійшла заява, у якій третя особа просила розглянути справу у відсутності представника третьої особи.

Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 252550, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 03 липня 2012 року. 04 вересня 2012 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом. Згідно заповіту від 21 листопада 2003 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6, ОСОБА_3 за життя на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження, а саме все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_1. 11 липня 2015 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 0,1530 га у межах згідно з планом, що розташована по вул. Шевченка, 43 в с. Шевченкове (колишня назва с. Білогородка) Києво-Святошинського району Київської області, належної ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 309459, виданого 26 квітня 2006 року Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради № 9 від 25 грудня 2004 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69, цільове призначення (використання) земельної ділянки 0,1530 га-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0063. Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім»я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Шевченка, 43, оскільки не надано правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 207/2012 Першої Київської обласної державної нотаріальної контори до майна померлого 27 червня 2012 року ОСОБА_3.

На день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на жилий будинок № 43 (старий номер 31) по вул. Шевченка, в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області.

З наявних матеріалів справи вбачається, що за Договором від 19 вересня 1985 року ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_3 купив жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Шевченка під № 31 і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель радгоспу ім. 60-річчя Жовтня.

Відповідно до рішення № 527 ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 32 сесії 6 скликання від 16 липня 2014 року вирішено ліквідувати вулиці села Білогородка згідно з додатком № 1, затвердити перелік вулиць в с. Білогородка згідно з додатком № 2, затвердити перелік вулиць в с. Шевченкове згідно з додатком № 3, запропонувати Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до реєстрів Міністерства юстиції України.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 15 вересня 2015 року № 393 у зв»язку зі зміною генерального плану забудови с. Білогородка та формування меж населених пунктів земельна ділянка ОСОБА_1 площею 0,1530 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташована в с. Шевченкове ОСОБА_2 сільської ради по вул. Шевченка, 43 (бувша Шевченка, 31).

Відповідно до довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 вересня 2012 року № 467 ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав до моменту своєї смерті в с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, і разом з ним були зареєстровані і проживали його дочка ОСОБА_1 і внук ОСОБА_8.

У відповідності до матеріалів інвентаризаційної справи на об»єкт нерухомості, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, за результатами поточної інвентаризації змін не встановлено і загальна площа будинку становить 77,8 кв.м., житлова-55,8 кв.м..

Та обставина, що будинок № 43 по вул. Шевченка в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області належав ОСОБА_3, підтверджується також копією Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежності від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги частково позивача ОСОБА_1, а саме щодо визнання за нею права власності на жилий будинок № 43 по вул. Шевченка в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 77,8 кв.м., жилою площею 55,8 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2012 року, і тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Щодо заявлених вимог позивача ОСОБА_1 про встановлення того, що на момент смерті 27 червня 2012 року ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19 вересня 1985 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, належав жилий будинок з надвірними будівлями житловою площею 55,8 кв.м., загальною площею 77,8 кв.м. у розмірі 1/1 частки, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 43, то вони не можуть бути задоволені судом, оскільки неможливим є встановлення факту належності майна особі, яка вже померла, і тому суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині вимог.

Керуючись ст. ст. 392, 1233, 1235, 1236, 1268 ЦК України, ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок № 43 по вул. Шевченка в с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області загальною площею 77,8 кв.м., жилою площею 55,8 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 27 червня 2012 року.

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.