Справа № 214/9588/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 червня 2015 року , Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

при секретарі - Бєліковій О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про визначення частки житлової квартири у праві сумісної власності подружжя та визнання на неї право власності без поділу в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про визначення частки житлової квартири у праві сумісної власності подружжя та визнання на неї право власності без поділу в натурі в якому просить Визнати, що частки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в спільній сумісній власності - квартира АДРЕСА_1, загальною площею 81,7 кв.м, жилою площею 54,6 кв.м, що розташована на 7-му поверсі, 9-ти поверхового будинку, кожного окремо становить 1/7 частку. Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у спільній сумісній власності подружжя його частку в розмірі 1/7 частини квартири АДРЕСА_1 без поділу в натурі та визнати за ним право власності на 1/7 частини даної квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що квартира АДРЕСА_1 була отримана його сім'єю як багатодітна та належить їм на праві спільної сумісної власності. Між співвласниками вищевказаної квартири виникають непорозуміння та суперечки.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, оскільки він хоче мати право розпоряджатися своєю власністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки позивач сам користується квартирою і окрім нього там ніхто не проживає.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає, що не має потреби у виділенні часток, оскільки всі володіють рівними частинами квартири.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_5, у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини справи та визначено відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позовної заяви за наступних підстав.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 05.09.1997 року С-1288, квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві сумісної власності ОСОБА_1, та його членам сімї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5 (а.с. 5).

Відповідно до ст.70 СК України, Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності зі ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови повернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки останнім в судовому засіданні доведені обставини зазначені в позовній заяві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.3, 10, 11, 57, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, ст..15, 355, ст. 357 ч.1, ч.2 ст.370, ст.368 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати, що частки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в спільній сумісній власності - квартира АДРЕСА_1, загальною площею 81,7 кв.м, жилою площею 54,6 кв.м, що розташована на 7-му поверсі, 9-ти поверхового будинку, кожного окремо становить 1/7 частку.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у спільній сумісній власності подружжя його частку в розмірі 1/7 частини квартири АДРЕСА_1 без поділу в натурі та визнати за ним право власності на 1/7 частини даної квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Ткаченко

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2015 року.