УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс «Либідь» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом до відкритого акціонерного товариства «Готельний комплекс «Либідь» (далі - ВАТ «Готельний комплекс «Либідь»), мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 квітня 2004 року він працював у відповідача, з 31 липня 2006 року на посаді інженера з охорони праці. 25 червня 2010 року був звільнений з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Враховуючи те, що в день звільнення він перебував на лікарняному, а також у зв'язку з тим, що йому не була видана трудова книжка в день звільнення, звільнення є незаконним. Крім того позивач зазначає, що був звільнений з роботи не уповноваженою на те особою. Враховуючи наведене просив суд поновити його на роботі на посаді інженера з охорони праці ВАТ «Готельний комплекс» Либідь» та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Як вбачається із матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва розглядалася справа за позовом ОСОБА_4 до ВАТ «Готельний комплекс «Либідь», третя особа: Генеральний директор ВАТ «Готельний комплекс «Либідь» Поліщук Н.С. про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. За результатами розгляду даної справи рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 лютого 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2011 року, у задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року позивачу відмовлено в перегляді рішення суду від 24 лютого 2011 року за нововиявленими обставинами.

Звертаючись у травні 2014 року до Солом'янського районного суду м. Києва із вказаним вище позовом позивач зазначав, що відповідач у порушення вимог ст. 47 КЗпП України не видав йому трудову книжку в день звільнення та звільнення проведено не уповноваженою особою ВАТ «Готельній комплекс «Либідь».

Відповідно до п.12.3.4 Статуту ВАТ «Готельний комплекс» Либідь», зареєстрованого 12 травня 2009 року, вбачається, що виконавчим органом товариства є Генеральний директор, повноваження якого викладені в даному пункті. До повноважень Генерального директора віднесено укладення та розірвання трудових договорів, застосування заходів заохочення та накладення стягнень.

Пунктом 12.3.8 Статуту визначено, що право виступати від імені товариства без доручення та мати інші повноваження, передбачені п.12.3.4 Статуту і якими наділений Генеральний директор, має заступник Генерального директора або особа, уповноважена Наглядовою радою Товариства.

Наказом № 3 від 11 січня 2010 року на заступника Генерального директора ВАТ «Готельний комплекс «Либідь» з загальних питань покладено обов'язок оперативного контролю за дотриманням трудової дисципліни. Пунктом 3 даного наказу заступник Генерального директора був уповноважений видавати накази про застосування дисциплінарних стягнень та звільнення працівників з роботи за порушення трудової дисципліни.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив із того, що спір про законність звільнення ОСОБА_4 з роботи був вирішений Святошинським районним судом м. Києва від 24 лютого 2011 року, а звільнення позивача відбулося уповноваженою особою на підписання наказу про звільнення за порушення трудової дисципліни.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук