У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

22 квітня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «Ніка» до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року фермерське господарство «Ніка» (далі - ФГ «Ніка») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 18 січня 2005 року між ФГ «Ніка» та Знам'янською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки площею 110 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області. Договір зареєстровано у книзі реєстрації договорів оренди 19 січня 2005 року за № 2.

В 2013 році ФГ «Ніка» частину орендованої земельної ділянки площею 41,5 га засіяло озимим ріпаком та 68,5 га підготувало під посів ярих культур. Проте з травня 2014 року ОСОБА_4 створює перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою та здійсненні господарської діяльності.

Враховуючи вказане, позивач просив визнати за ФГ «Ніка» право власності на посіви та незавершене виробництво на спірній земельній ділянці, заборонити відповідачу вчиняти будь-які перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що він є належним орендарем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 28 лютого 2014 року укладеного між ним та Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області.

Враховуючи, що ФГ «Ніка» оспорює речове право ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, ОСОБА_4 просив визнати за ним право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, загальною площею 106,99 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1 та зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні цією земельною ділянкою.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 червня 2014 року у задоволенні позову ФГ «Ніка» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано фермерське господарство "Ніка" не чинити перешкоди ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою площею 106,9900 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області.

Визнано за ОСОБА_4 право користування земельною ділянкою площею 106,99 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за вказаною адресою.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову фермерського господарства «Ніка» до ОСОБА_4 про визнання права власності на посіви, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічного позову ОСОБА_4 до фермерського господарства «Ніка» про визнання права користування земельною ділянкою, усунення перешкод відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову фермерського господарства «Ніка» та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов вірного висновку щодо недоведеності позовних вимог.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик