У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення незаконно утриманих коштів із заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року заяву про забезпечення позову задоволено.

ПАТ КБ "ПриватБанк" подало на ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування даної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена в порушення вимог норм процесуального законодавства, а тому вважає її незаконною.

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" в особі Дурдинець Р.Ю. просила ухвалу суду першої інстанції скасувати, а вимоги апеляційної скарги задоволити з наведених у ній підстав.

ОСОБА_1 просив доводи апеляційної скарги відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення незаконно утриманих коштів із заробітної плати.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони, яка бере участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму, порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити, чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Як убачається зі змісту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 посилається на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" знаючи про вчинення ним незаконних дій постійно (щомісяця) порушує його права та законні інтереси, а саме здійснює незаконне списання (привласнення) коштів із його заробітної плати тим самим обмежує його право щодо розпорядження грошовими коштами, що містяться на його зарплатному рахунку.

Відповідно до змісту ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Таким у даному випадку є заборона ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснювати дії по стягненню зарплатних коштів до розгляду спору по суті.

Відповідно до п. 4, абзацу 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявником надано суду світлокопію виписки з карткового рахунку за період з 01.07. по 31.12.2014 року з якої убачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" неодноразово після постановлення ухвали суду про відкриття провадження у справі від 03.07.2014 року стягував певні грошові суми. Та навіть і після постановлення ухвали про забезпечення позову від 25.09.2014 року відповідач продовжував стягувати грошові кошти, що свідчить про невиконання судового рішення.

Зазначене свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову, утруднить виконання можливого рішення суду, так-як відповідач не зважає на наявність судового спору, і продовжує вчиняти свої дії на власний розсуд.

Одним із доводів апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції розглянув заяву без участі відповідача, не повідомивши про час розгляду.

Як убачається зі змісту ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

А звідси, судом першої інстанції не порушено процесуальні права відповідача під час розгляду заяви про забезпечення позову. Інші же доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення справи, і в той же час не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позову шляхом заборони ПАТ КБ "ПриватБанк" вчиняти дії, а саме здійснювати будь-яке або в будь-який інший спосіб стягнення коштів, які будуть надходити (зараховуватись) на зарплатну картку, оскільки такий спосіб забезпечення позову передбачений законом, є співмірними заявленим позовним вимогам, указана вище вимога є предметом спору, і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував процесуальний закон та дотримався процедури розгляду заяви, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 25 вересня 2014 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ___________________

___________________