ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5585/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Цимбал І.К., при секретарі Корпусенко А.М., розглянувши судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання батьківства -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа.

Представник позивача заявив клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження дитини, відносно якої визнається батьківство права у виїзді за межі України. В обґрунтування клопотання представник позивача, посилається на те, що в разі задоволення позовних та визнання позивача батьком дитини, права останнього будуть порушені, в разі якщо дитина перебуватиме на території іншої держави і рішення суду, на підставі якого позивач фактично набуде прав та обов'язків по відношенню до дитини, зокрема в частині її виховання тощо виконати буде неможливо або утруднено. Крім того, представник позивача зазначив, що враховуючи те, що відповідач ОСОБА_5 не надала суду проїзних документів, що витребовувалися судом, які дають право на виїзд відповідача ОСОБА_5 за кордон, на даний час є підстави вважати, що відповідачОСОБА_5 має намір не тільки виїхати тимчасово з території України разом з дитиною, а й змінити постійне місце проживання.

Представники відповідачів заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що захід забезпечення позову про який просить представник позивача порушуватиме права відповідачів щодо участі у житті дитини, її повноцінному вихованню, оскільки ОСОБА_5 одружилась із громадянином Німеччини, має намір виїхати за кордон разом із дитиною і в разі задоволення клопотання вжиті судом заходи забезпечення позову перешкоджатимуть виїзду. Також, представники пояснили, що вжиті заходи забезпечення позову не забезпечують можливості виконання судового рішення в подальшому або усувають можливості в утрудненні при виконанні рішення в разі задоволення позову, зважаючи на предмет останнього.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, виділеного провадженнясуд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.09.2015 року була скасована ухвала про забезпечення позову від 02.09.2015 року, з процесуальних підстав, у зв'язку з тим, що судом не було повно та всебічно досліджено наявність достатніх підстав для вжиття таких заходів, а справу направлено для перегляду заяви про забезпечення позову судом першої інстанції. У зв'язку із скасуванням вказаної ухвали 15.09.2015 року була скасована ухвала від 11.08.2015 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову судом першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд застосовує види забезпечення позову визначені ч. 1 цієї статті, а у разі необхідності може застосувати інші види забезпечення позову.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 8 ч. ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду до закінчення провадження у справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено обов'язок військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Враховуючи те, що предметом позову є визнання батьківства щодо малолітньої дитини, зобов'язати Головне територіальне управління юстиції в м. Києві в особі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, виключити відомості про батька відповідача ОСОБА_4 замінивши останні відомостями про батька як позивача прізвища та її анкетних даних, а також намір ОСОБА_5 виїхати разом із дитиною за кордон, про що зазначила представник відповідача в судовому засіданні, не виконання ухвали суду щодо надання відповідачем ОСОБА_5 документів, які дають право на виїзд до іноземної держави, мають місце реальні підстави вважати, що в разі задоволення позовних вимог може бути утруднено виконання рішення суду щодо дотримання прав та законних інтересів позивача, як батька, а отже і рішення суду, оскільки відповідач разом із дитиною виїде на постійне місце проживання до іншої країни.

Так, в разі задоволення позовних вимог, позивач фактично набуває прав та обов'язків батька по відношенню до дитини, зокрема щодо піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що впливатиме на її фізичний розвиток як складову виховання; спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; надання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;приймати участь у розвитку інтересівдитини її внутрішнього світу; створення умов для отримання нею освіти. В свою чергу, дитина буде позбавлена права на виховання її рідним батьком.

Крім того, згідно п. 4 правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених ПКМУ від 27.01.95 № 57(у редакції ПКМУ від 25.08.2010р. № 724), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Крім того, в разі виникнення спору щодо батьківства позивача, у справі за клопотанням сторони, може бути призначена судово - медичної генетична експертиза, а в разі відсутності дитини на території держави Україна, виконання відповідної процесуальної дії може бути утруднено або неможливо. Вказана обставина судом зазначається додатково і не є підставою для забезпечення позову, проте суд вважає за необхідне звернути увагу на останню.

Враховуючи вище наведене та висновки суду апеляційної інстанції викладених в ухвалах від 15.09.2015 року суд вважає, що застосування заходів забезпечення позову на час розгляду справи є доцільним, оскільки в разі задоволення позову, для виїзду дитини за кордон необхідно буде отримати згоду позивача, що забезпечить права останнього як батька по відношенню до дитини.

Крім того, обґрунтовуючи пояснення щодо порушення прав відповідачів та дитини, представники останніх повторно не надали суду доказів на підтвердження таких доводів, зокрема, що дитина та відповідачі постійно проживають на території України, запланований виїзд із дитиною до іншої країни, а отже порушення прав відповідачів та дитини, судом не вбачається.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 151 - 153, 293 ЦПК України, п. 4 ППВСУ «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9,суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, проживаючої у АДРЕСА_1).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строку пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвалу суду для виконання направити до Адміністрації Державної прикордонної служби України та до ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: