У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 про визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Байрамова Талята Рефатовича про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, заінтересована особа - ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною вище скаргою, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві) на виконанні знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2-3513 від 23 травня 2008 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

10 березня 2015 року він отримав постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 5 лютого 2012 року, у зв'язку з чим подав до Міністерства юстиції України скаргу на дії державного виконавця Байрамова Т.Р. та отримав відповідь, що у матеріалах справи виконавчого провадження відсутній оригінал або дублікат виконавчого документа.

Заявник зазначав, що не ухилявся від виконання своїх зобов'язань, виконує рішення суду у добровільному порядку. Вважав, що заборгованості зі сплати аліментів не має, тому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 5 лютого 2012 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 9 червня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Байрамова Т.Р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 5 лютого 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи ухвалу районного суду та відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_4, апеляційний суд, правильно застосувавши вимоги ст. ст. 338, 387 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що заявник має заборгованість зі сплати аліментів, не погашає її, довідку - розрахунок заборгованість не оспорив, тому державний виконавець вчинив правомірні дії в межах виконавчого провадження, направлені на виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за скаргою ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з пропущенням строку апеляційного оскарження безпідставні, оскільки апеляційна скарга здана на пошту 30 червня 2015 року, тобто у строк, передбачений ч. 6 ст. 70, ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта