Справа № 323/1439/14-ц
№ провадження 2/323/7/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Шудрика А.А., при секретарі Безштанківській О.Д., з участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Оріхівського районного управління юстиції ГУЮ у Запорізькій області, Відділ Державного земельного агентства у Пологівському районі Запорізької області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2014 року ОСОБА_4 звернулась до Оріхівського районного суду із позовною заявою, яка під час розгляду справи уточнювалась позивачем, та просить суд задовольнити її вимоги виходячи із наступного.

ОСОБА_2 в позовній заяві вказує, що з відповідачем ОСОБА_3 вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського РУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 78, з 23 липня 1994 року (а.сп. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_5, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження відділом РАГС Оріхівського райвиконкому Запорізької області зроблено відповідний запис за №142 (а.сп. 9).

09 грудня 2004 року у них народився син ОСОБА_6, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області 23.12.2004р. складено відповідний запис за №181 (а.сп.10).

Під час шлюбу рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради народних депутатів за №263 від 29 квітня 1996 року «Про будівництво житлового будинку ОСОБА_3.», відповідачу дозволено будівництво житлового будинку на місці знесеного старого будинку (а.сп. 160). На спільні кошти сторонами по справі побудований житловий будинок по АДРЕСА_1, право власності на який зареєстровано за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданий Оріхівською міською радою 08.04.1997 року, що підтверджується довідкою КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за №78 та технічним паспортом на будинок (Інвентарний № 100, реєстровий № 18/3812).

Станом на 04.04.2014 року домоволодіння складається з наступних об'єктів: житловий будинок загальною площею 110,2 кв.м. - літ.А; гараж - літ. Б; баня - літ.В; літня кухня - літ.Г; сіни - літ. г ; паркан №1; водопровід №2; колодязь - літ.К. Згідно довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за №78 інвентаризаційна оцінка домоволодіння складає 140013 грн.

Домоволодіння знаходиться на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,0595 га, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку зареєстрована на відповідача та згідно Витягу відділу Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області за №1020/01-05/0 від 14.0.2014 року її нормативна грошова оцінка станом на 09.04.2014 р. складає 54470,11грн.( витяг додано до матеріалів справи).

28 травня 2002 року відповідача зареєстровано приватним підприємцем, а вже через два місяці, 02 серпня 2002 року, відповідачем за спільні кошти з позивачкою згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна майнового комплексу, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В., придбано за 4802 грн. складське приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 131,0 кв.м.- літ «А»; складське приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 142,4 кв.м. - літ «Б», службове приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 65,5 кв.м. - літ «В», які розташовані по АДРЕСА_2.(копія договору купівлі-продажу додано до матеріалів справи).

На підставі рішення виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області за № 489 від 15 липня 2010 року її чоловікові було надано дозвіл для збору матеріалів попереднього погодження щодо можливості переобладнання частини складського приміщення (літ.»Б») під майстерню по ремонту сільгосптехніки та складського приміщення (літ. «А») - під гараж для зберігання техніки на орендованій земельній ділянці в м. Оріхові по вул. Войкова, 21 (копія рішення додана до матеріалів справи).

Після фактичного переобладнання нерухомого майна майнового комплексу за кошти їх сім'ї 29 січня 2005 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради відповідачу вже не як приватному підприємцю, а як громадянину, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно майнового комплексу по АДРЕСА_2, яке складається з наступних об'єктів: складське приміщення - літ. А - площею 129,9 кв.м; складське приміщення - літ.Б - площею 252,7 кв.м; складське приміщення - літ.В - площею 49,3 кв.м. (копія свідоцтва про право власності додана до матеріалів справи). На кошти сім'ї в 2002 році були проведені наступні роботи по переобладнанню майнового комплексу: зроблено фундамент та стіни із залізобетонних блоків, зроблена бетонна підлога, залізобетонні перекриття та стеля з шиферу. 01 лютого 2005 року право власності відповідача на зазначене нерухоме майно зареєстровано Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс», Інвентаризаційна вартість нерухомого майна майнового комплексу станом на 04.04.2014 року, згідно довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за № 79, складає 115587 грн.

22 червня 2010 року рішенням 61-ї сесії 5-го скликання Оріхівської міської ради за №18 відповідачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового використання частини землі, яка знаходиться в АДРЕСА_2, площею 738 кв.м., що надавалася для розміщення та обслуговування складських приміщень, цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку»(а.с.177).

30 червня 2011 року ОСОБА_3 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку 0, 0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :01:031:0063. Згідно витягу відділу Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області від 14.04.2014 року за №1037/01-05/0 нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки станом на 09.04.2014 р. складає 67 372,17 грн.

В березні 2014 року відповідач заявив про своє бажання розлучитися із позивачем. Вирішити питання поділу спільного майна подружжя шляхом укладення відповідного договору їм не вдалося. Відповідач не визнає право власності на частку вищезазначеного майна як спільного майна подружжя і не бажає віддавати позивачеві частину спільного майна подружжя. Усім майном користується тільки відповідач.

ОСОБА_2, не має власного житла, у квартирі її батьків в кімнаті 13 кв.м. з нею проживають їх спільні діти ( донька-студентка та неповнолітній син). Вони не забезпечені належними житловими умовами, (копія акту обстеження житлово-побутових умов додано до матеріалів справи).

На час придбання частини спірного майна (будинку, майнового комплексу) правовідносини подружжя з приводу визначення спільності майна, регулювалися КпШС України.

За ст. 22. КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Положення ст. 22 КпШС узгоджуються з нормами Сімейного кодексу України в частині того, що майно, набуте подружжям під час шлюбу є їхньою спільною власністю.

Зміст ст.25 КпШС. передбачає що, якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Вартість майнового комплексу істотно збільшилася внаслідок перебудови цього об'єкту за кошти сім'ї. За таких умов є достатньо підстав, що зазначений об'єкт може бути визнаний об'єктом спільної власності подружжя.

Як зазначено у ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Ці положення узгоджуються з нормами чинного СК України.

За час будівництва будинку та майнового комплексу позивач з відповідачем перебували у шлюбі.

Враховуючи, що частина об'єктів нерухомості придбана під час дії Сімейного Кодексу України, просить суд врахувати нижчезазначені його вимоги.

Відповідно до вимог ст.60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 69 СК України встановлює право подружжя на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними( ч.І ст.70 СК України/).

Згідно ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Правилами ст.65 СК України встановлено, що подружжя розпоряджаються майном, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово та нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання таким майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Сімейного Кодексу України за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

У судовому засіданні позивач та представник позивача на позовних вимогах наполягають і просять суд визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 а саме:

· житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· земельної ділянки загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

· земельної ділянки загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3

· Визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· визнавши право власності та виділивши їй 2/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· визнавши право власності та виділивши їй 1/2 частку нерухомого майна яке складається з наступних об*єктів: складське приміщення - літ А площею 129,9 кв.м.; складське приміщення - літ. Б - площею 252,7 кв.м.; складське приміщення літ. В - площею 49,3 кв.м. та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2;

· визнавши право власності та виділивши їй 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

·

Визнати за відповідачем ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· визнавши право власності та виділивши йому 1/3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· визнавши право власності та виділивши йому 1/2 частку нерухомого майна яке складається з наступних об*єктів: складське приміщення - літ А площею 129,9 кв.м.; складське приміщення - літ. Б - площею 252,7 кв.м.; складське приміщення літ. В - площею 49,3 кв.м. та розташоване за адресою: АДРЕСА_2;

· визнавши право власності та виділивши йому 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3. та представник відповідача позовні вимоги не визнають, пояснивши суду, що будинок по АДРЕСА_1 був подарований батьком відповідача, а тому поділу не підлягає. Нерухоме майно майнового комплексу також не підлягає поділу так як його придбав відповідач разом із батьком та був приватним підприємцем, а тому майновий комплекс також не підлягає поділу.

Суд заслухавши позивача , відповідач, та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного.

23 липня 1994 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського РУЮ у Запорізькій області, актовий запис № 78. (копія свідоцтва про шлюб а.с.8). Згідно копії позовної заяви від 21.03.2014 року (а.сп. 51) відповідач ОСОБА_3, звернувся до Оріхівського районного суду про розірвання шлюбу, але рішення суду за вказаним позовом ні позивачем ні відповідачам не надано про розірвання шлюбу.

Позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_5 04вересня 1994 року народження та сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (копії свідоцтв про народження додана до матеріалів справи а.с.9-10).

25.01.1995р. ОСОБА_8 подарував згідно договору дарування ОСОБА_3 ? частину житлового глинобитного будинку площею 38,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 68). Інша 1/2 частина будинку належала сусідам. Згідно технічного паспорту на житловий будинок (а.с.69-71) рік побудови будинку -1918.

Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради народних депутатів за №263 від 29 квітня 1996 року «Про будівництво житлового будинку ОСОБА_3.» відповідачу дозволено будівництво житлового будинку на місці знесеного старого будинку (а.с. 160).

Подружжя на спільні кошти побудували будинок. 28.02.1997 року приймальною комісією побудований двоповерховий житловий будинок площею 110,2 кв.м. було прийнято в експлуатацію та складено Акт приймання індивідуального будинку (а.с. 161). Згідно зазначеного акту будівництво розпочато в квітні 1996 року, а закінчено в лютому 1997 року.

27.03.1997 року виконкомом Оріхівської міської ради прийнято рішення «Про приведення житлового будинку до одиниці», в якому зазначено: «Розглянувши заяву гр.. ОСОБА_3, проживаючого в АДРЕСА_1 про заміну правового документу на жилий будинок, виконком міськради відмічає, що 1/2 частина жилого будинку, яка належить ОСОБА_3 знесена і збудований новий жилий будинок. Згідно Інструкції про порядок реєстрації житлових будинків від 31.01.1966 p., - Видати свідоцтво про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 замість договору дарування від 25.01.1995 року №1-2883» (а.с. 162)

Вищезазначене рішення, а т.ж. представлена суду КП «Імпульс» інвентаризаційна справа на домоволодіння по АДРЕСА_1 підтверджують факт, що саме на підставі рішення виконавчого комітету Оріхівської міської ради народних депутатів за №263 від 29 квітня 1996 року «Про будівництво житлового будинку ОСОБА_3.», будівельного паспорту, акту приймання індивідуального будинку було оформлено право власності на будинок на відповідача ОСОБА_3

08.04.1997 року Оріхівською міською радою видано свідоцтво про право власності на житловий будинок, на підставі якого право власності зареєстровано в органах БТІ, що підтверджується довідкою КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за №78 та технічним паспортом на будинок (Інвентарний № 100, реєстровий № 18/3812).

Станом на 04.04.2014 року домоволодіння складається з наступних об'єктів: житловий будинок загальною площею 110,2 кв.м. - літ.А; гараж - літ. Б; баня - літ.В; літня кухня - літ.Г; сіни - літ. г ; паркан №1; водопровід №2; колодязь - літ.К. Згідно довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за №78 інвентаризаційна оцінка домоволодіння складає 140013 грн. (копія довідки додана до матеріалів справи).

Зазначені факти не заперечував і сам відповідач. Так, в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_3 пояснив, що дійсно під час шлюбу була знесена його 1/2 частина будинку розміром 6x8 метрів, яка була поєднана спільною стіною із сусідньою частиною будинку. Ним була зроблена відстань від спільного з сусідами перестінку розміром 1 метр та з цієї відстані побудовано новий окремий будинок з цегли розміром 10 х 10. В будинку 4 кімнати, ванна кімната, туалет, кухня, комірка, котельня, газове опалення.

Із пояснень позивача на даний момент житловим будинком та усім іншим майном користується тільки відповідач, який не визнає спірне майно об'єктами спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст..372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

В судовому засіданні було встановлено, що 02 серпня 2002 року відповідачем як приватним підприємцем за спільні кошти згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна майнового комплексу, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцовим О.В., придбано за 4802 грн. складське приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 131,0 кв.м.- літ «А»; складське приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 142,4 кв.м. - літ «Б», службове приміщення саман обкладений в кутах загальною нежитловою площею 65,5 кв.м. - літ «В», які розташовані по АДРЕСА_2.(копія договору купівлі-продажу додано до матеріалів справи). На підставі рішення виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області з № 489 від 15 липня 2010 року її чоловікові було надано дозвіл для збору матеріалів попереднього погодження щодо можливості переобладнання частини складського приміщення (літ.»Б») під майстерню по ремонту сільгосптехніки та складського приміщення (літ. «А») - під гараж для зберігання техніки на орендованій земельній ділянці в м. Оріхові по вул. Войкова, 21 (копія рішення додана до матеріалів справи).

Після фактичного переобладнання нерухомого майна майнового комплексу за кошти сім'ї 29 січня 2005 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради відповідачу вже не як приватному підприємцю, а як громадянину, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно майнового комплексу по АДРЕСА_2, яке складається з наступних об'єктів: складське приміщення - літ. А - площею 129,9 кв.м; складське приміщення - літ.Б - площею 252,7 кв.м; складське приміщення - літ.В - площею 49,3 кв.м. (копія свідоцтва про право власності додана до матеріалів справи). На кошти сім'ї в 2002 році були проведені наступні роботи по переобладнанню майнового комплексу: зроблено фундамент та стіни із залізобетонних блоків, зроблена бетонна підлога, залізобетонні перекриття та стеля з шиферу. 01 лютого 2005 року право власності відповідача на зазначене нерухоме майно зареєстровано Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» (копія витягу додана до матеріалів справи), Інвентаризаційна вартість нерухомого майна майнового комплексу станом на 04.04.2014 року, згідно довідки КП Пологівської районної ради «Імпульс» від 04 квітня 2014 року за № 79, складає 115587 грн.

22 червня 2010 року рішенням 61-ї сесії 5-го скликання Оріхівської міської ради за №18 відповідачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового використання частини землі, яка знаходиться в АДРЕСА_2, площею 738 кв.м., що надавалася для розміщення та обслуговування складських приміщень, цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку»(а.с.177).

30 червня 2011 року ОСОБА_3 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку 0, 0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2 (кадастровий номер земельної ділянки :01:031:0063. Згідно витягу відділу Держземагенства у Пологівському районі Запорізької області від 14.04.2014 року за №1037/01-05/0 нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки станом на 09.04.2014 р. складає 67 372,17 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що в період з 2003 року по 2005 рік включно ОСОБА_3 ніде не працював та фактично не здійснював підприємницьку діяльність, ніяких доходів не мав. Реконструкція складських приміщень здійснена за кошти сім*ї, бо на той час позивачка ОСОБА_2 працювала та мала постійних заробіток, що підтверджується довідкою про доходи за період з 2002 року по грудень 2005 року від 22.01.2015 року, та за підтримки батька позивача, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9, та ОСОБА_10

Після фактичного переобладнання нерухомого майна майнового комплексу за кошти сім'ї 29 січня 2005 року виконавчим комітетом Оріхівської міської ради відповідачу ОСОБА_3, вже не як приватному підприємцю, а як громадянину, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно майнового комплексу по АДРЕСА_2, яке складається з наступних об'єктів: складське приміщення - літ. А - площею 129,9 кв.м; складське приміщення - літ.Б - площею 252,7 кв.м; складське приміщення - літ.В - площею 49,3 кв.м. (148-149).

Дані обставини вказують на те, що майновий комплекс який був зареєстрований на відповідача ОСОБА_3, фактично є сумісною власністю подружжя і кожен має право на ? його частку.

Щодо поділу земельної ділянки суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в березні 2010 року доповнена пунктом 18-2, де роз'яснюється, що якщо на такій (приватизованій) ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, яка є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу такого будинку, будівлі, споруди між подружжям і виділення конкретної його частини до особи, яка не має права власності або користування земельною ділянкою, до неї переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди відповідно до статті 120 Земельного кодексу (ЗК) України, та статтею 377 Цивільного кодексу (ЦК) України.

Як зазначено у ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Ці положення узгоджуються з нормами чинного СК України. У даному випадку суд вважає позивачем не надано доказів на те, що її частка повинна бути збільшена за частку відповідача.

За час будівництва будинку та майнового комплексу позивачка з відповідачем перебували у шлюбі.

Відповідно до вимог ст.60 Сімейного кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 69 СК України встановлює право подружжя на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними /ч. 1 ст.70 СК України/.

Згідно ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Правилами ст.65 СК України встановлено, що подружжя розпоряджаються майном, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово та нотаріально засвідчена.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання таким майном після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. З ст. 70 Сімейного Кодексу України за рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена, якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Із врахуванням вказаного суд вважає, що будинок збудований на місці старого будинку (по АДРЕСА_1), який був подарований відповідачу, за новою адресою по вул.. Федько 10 в м.Оріхів Запорізької області та зареєстрований на ОСОБА_3, є сумісною власністю подружжя, а саме позивача та відповідача, а тому кожен має право власності на ? його частину та земельну ділянку.

Судом також встановлено що майновий комплекс, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та земельна ділянка по АДРЕСА_3 є сумісною власністю позивача та відповідача, а тому кожен має право на ? частку вказаного майна.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.22-28 КпШС України, ст.ст. 57, 60,61,65,68,69, 70 СК України, п.п.29,30 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п.18-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», рішенням Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року ( Справа №1-8/2012), ст.ст.52, 368,372 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позові вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Оріхівського районного управління юстиції ГУЮ у Запорізькій області, Відділ Державного земельного агентства у Пологівському районі Запорізької області про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, що є спільною сумісною власністю задовольнити частково.

Визнати об'єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3:

· житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· земельну ділянку загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2;

· земельну ділянку загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3

·

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· визнати право власності та виділити їй 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· визнати право власності та виділити їй 1/2 частку нерухомого майна яке складається з наступних об*єктів: складське приміщення - літ А площею 129,9 кв.м.; складське приміщення - літ. Б - площею 252,7 кв.м.; складське приміщення літ. В - площею 49,3 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

· визнати право власності та виділити їй 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

·

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

· визнати право власності та виділити йому 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0595 га за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1

· визнати право власності та виділити йому 1/2 частку нерухомого майна, яке складається з наступних об*єктів: складське приміщення - літ А площею 129,9 кв.м.; складське приміщення - літ. Б - площею 252,7 кв.м.; складське приміщення літ. В - площею 49,3 кв.м. та розташоване за адресою: АДРЕСА_2;

· визнати право власності та виділити йому 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0,0738 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

·

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області, протягом 10 днів з дня його проголошення

Суддя: А.А.Шудрик