Провадження № 2/127/74/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

12 січня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.04.2010 року у В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2014 року було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем та знаходиться на утриманні останньої.

З метою уникнення непорозумінь між сторонами з приводу участі в утриманні неповнолітньої дитини, позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 27.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 250 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18.04.2010 року у В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2014 року у цивільній справі №127/9368/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.5).

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 16.09.2010 року (а.с.4).

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію ПП «Бокуд» №2314 від 26.11.2014 року (а.с.6).

В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітньої дитини сторони не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Окрім того, суд враховує, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, офіційно не працює, інших утриманців окрім спільної дитини сторін не має.

А тому, з огляду на вищенаведене та, враховуючи, що позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач заперечень проти позову не надав, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України).

Тому, витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 250 грн., що підтверджується квитанцією №393 від 28.11.2014 року, виданою адвокатом ОСОБА_4 (а.с.17), також підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 27.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: