Справа № 502/193/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Фоміній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кілія Одеської області цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом, у якому зазначила, що 19.09.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Під час перебування сторін у шлюбі, рішенням виконкому Кілійської міської ради №81 від 26.06.1998 року «О передаче земельних участков для обслуживания жилых домов, хозяйственных построек о сооружений, и для ведения личного подсобного хазяйства» їм передано у спільну власність земельну ділянку загальною площею 475 кв.м. по вул. Урицького, 17а. 25 вересня 2006 року відповідач звертався до Кілійського районного суду з позовною заявою про поділ житлового будинку та надвірних споруд по вул. Урицького, 17а в м. Кілія та виділення 1/2 частки майна в натурі. Однак 17.02.2008 року він надав до суду заяву про відмову від позову у звязку з вирішення спору мирним шляхом. Провадження по справі було закрито. Позивачем виплачено відповідні грошові кошти за його частку в спільному майні в сумі 600 доларів США, що на даний час дорівнює 10120 грн. Відповідач 19.01.2008 року надав заяву про відмову від належного йому на праві власності 1/2 частини будинку по вул. Урицького, 17, на користь позивача.

На підставі викладеного позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 475 кв.м. по вул. Урицького, 17а.

Позивач до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання заявлених позовних вимог.

Відповідач до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання заявлених позовних вимог.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Кілійської міської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_3 передано в постійне користування земельну ділянку площею 475 кв.м. по вул. Урицького, 17-а в м. Кілія для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та надвірних споруд, і для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується випискою з рішення виконавчого комітету Кілійської міської ради №81 від 26.06.1998 року.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 13.11.2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За правилами ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст. 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відмову уповноваженого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі позивачу у власність земельної ділянки, за адресою: м. Кілія, вул. Урицького, 17а, суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, обєктом захисту є порушене, невизнанне або оспорювань право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За наведених позивачем обставин та наданих доказів, суд визнає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, за відсутності вімови уповноваженого органу передати земельну ділянку у власність позивача, відсутні перешкоди врегулювати даний спір в позасудовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5