У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого Василевича В.С.

Суддів Малько О.С., Бондаренко Н.В.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю представника ТзОВ «Кредитні ініціативи»

Захожого Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмежено відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Рівненського міського суду від 27 серпня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача-Бордюг В.П., про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В подальшому позивач змінив предмет позову, посилаючись на те, що житловий будинок та земельна ділянка як предмети іпотеки, розташовані в с.Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, 31 травня 2012 року були продані за згодою АТ «Сведбанк», тому просив про стягнення 127.746 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с.-107), а затим заявив клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_3 на належного - ОСОБА_2

Рішенням Рівненського міського суду від 27 серпня 2014 року в задоволенні позову ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за недоведеністю та безпідставністю вимог.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Кредитні ініціативи» доводить про незаконність та необґрунтованість рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, їх неповне з'ясування.

Вказує, що на підтвердження вимог до позовної заяви були додані відповідні письмові докази (копії договорів, розрахунок боргу, тощо), але суд необгрунтовано визнав їх неналежними та недостатніми.

При цьому суд не виконав вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, відповідно до якої суд роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, роз'яснює про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках встановлених цим Кодексом, а також вимог ст.64, ст.130 цього ж Кодексу щодо витребування оригіналів документів чи належного посвідчення їх копій.

Судом не враховано, що товариством «Кредитні ініціативи» був змінений предмет позову із звернення стягнення на предмет іпотеки на звернення стягнення за кредитним договором, тому безпідставно послався у рішенні на те, що позивачем не надано договору про передачу права вимоги ПАТ «Сведбанк» ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» за іпотечним договором.

Вказує також, що суд безпідставно відхилив як доказ, розрахунок заборгованості по кредитному договору, пославшись на його недостовірність без приведення відповідних мотивів для такого висновку.

Вважає необґрунтованим посилання суду на наявність даних про вилучення обтяження предмета іпотеки з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна як на одну з підстав для відмови у позові. Наявність цієї обставини не звільняє відповідачку від обов'язку по виконанню зобов'язань за кредитним договором і поверненню боргу.

По наведених підставах просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» апеляційну скаргу підтримав, привівши наведені у ній доводи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 2 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредит в розмірі 50.000 дол. США строком до 1 жовтня 2017 року під 11.9 % річних.

На забезпечення виконання даного зобов'язання тоді ж між банком і ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, предметом якого є належні ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями в с.Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області та 0,25 га. земельної ділянки.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу і в цей же день ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» уклало договір факторингу з ТзОВ «Кредитні ініціативи» та договір про передачу прав за іпотечним договором.

31 травня 2012 року іпотекодавець ОСОБА_3 продала за згодою ПАТ «Сведбанк» належний їй і переданий в іпотеку житловий будинок із земельною ділянкою, що стверджується наявними у справі доказами, а ОСОБА_2 внесла на рахунок ПАТ «Сведбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 2 жовтня 2007 року 50.000 дол.США. У зв'язку з цим банк повідомив нотаріуса про припинення договору іпотеки та просив про зняття заборон по іпотечному договору.

Отже, з наведеного слідує, що на час укладання факторингових договорів відносини між позикодавцем і позичальником були врегульовані, а тому передача в наступному права вимоги про повернення боргу ОСОБА_2 не є безумовною підставою для стягнення з останньої заборгованості по кредитному договору.

Розрахунок позивача про розмір кредитної заборгованості суд обґрунтовано не прийнятий до уваги, оскільки він складений без урахування погашення боргу за рахунок добровільної реалізації зі згоди іпотекодержателя іпотечного майна ОСОБА_3 і ця обставина позивачем не заперечується (а.с-125). Довідка-розрахунок складена на бланку «Альфа-Банк» (а.с.-35), тобто установи, яка відношення до спору у даній справі немає.

ТзОВ «Кредитні ініціативи» 13.03.2013 року направляло ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень виконання кредитного зобов'язання та добровільне виселення. У зазначеній вимозі зазначалось про можливе стягнення на предмет іпотеки у разі дострокового непогашення кредитної заборгованості, хоча предмет іпотеки на той час уже був реалізований (а.с.36-38) і розмір заборгованості визначений без урахування реалізації в рахунок погашення кредитної заборгованості предмета іпотеки (а.с.-34).

Відповідно до встановлених ст.10, ст.60 ЦПК України засад змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням встановлених обставин справи, позивач своїх вимог не довів, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.307, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 27 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судді Малько О.С.

Бондаренко Н.В.