АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/8098/14 Головуючий суддя І інстанції Курганникова О.А.
Провадження № 22-ц/790/6165/15 Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія:відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Пилипчук Н.П., Крилової Т.Г.,

при секретарі - Хороших М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08 липня 2015 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди ( неодержаного прибутку),

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 16.10.2013, житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1, прийнято в експлуатацію. Замовником будівництва за даною декларацією є ОСОБА_3.

Відповідачем не виконано вимог, визначених Законом України " Про регулювання містобудівної діяльності" ( далі - Закон) та Порядком пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова ( із змінами рішення від 22.05.2013 року № 319). ОСОБА_3 був повідомлений про необхідність звернення до виконавчих органів ХМР для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Відповіді на дане звернення не отримано.

Розмір пайової участі, що підлягала б перерахуванню до місцевого бюджету, становить 10 % від розміру кошторисної вартості будівництва, тобто 154 327, 73 грн. Відповідачем сплачена сума заборгованості у розмірі 9 893, 87 грн.. Сума збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) дорівнює 144 433,86 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач проти позову заперечував.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права; на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, визначені правовідносини сторін та закон, їх регулюючий, і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,11,60.212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 433, 5 кв. м. з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 16.10.2013 за №ХК 2 житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію. Листами управління соціально - економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 21.11.2013 року за № 603/0/114-13 та від 26.12.2013 року № '49/0/114-13 ОСОБА_3 було повідомлено про необхідність звернення до виконавчих органів ХМР для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та направлено на підписання проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

22 грудня 2014 року між позивачем в особі Департаменту економіки та комунального майна а ОСОБА_3 було укладено Договір №403-14/2 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Згідно умов зазначеного договору ОСОБА_3 25.12.2014 року здійснив оплату пайового внеску у розмірі 9893, 87 грн..

Згідно ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Проте, вищезазначеним Законом не передбачено обов'язку замовника відшкодувати упущену вигоду ( неодержаний прибуток), а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника не укладався.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є у тому числі доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст.ст. 22,611,612,614,623 ЦК України для застосування такого засобу відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Така правова позиція викладена і у постановах Верховного суду України від 20.06.2011 року у справі № 3-56гс11 та у постанові Верховного суду України від 04.07.2011 року № 3-64гс11.

Таким чином, позивач повинен довести, що протиправна дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а шкода, яка завдана - наслідком такої протиправної поведінки. Сума збитків не має обґрунтовуватися умовними припущеннями про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки наявність теоретичного обгрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання

доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна

довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, рішення суду є законним і обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307 ,ст.308, ст.ст.314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: