АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26 (3) інстанції - Грищенко Н.М.
Доповідач - Савіна Г.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Братіщевої Л.А., Зубакової В.П.,

при секретарі - Євтодій К.С.,

за участю - представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Павлової Наталії Федорівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - ВАТ «Суха Балка»), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Дніпропетровської області у м. Кривому Розі (далі - Відділення Фонду) та просив поновити йому строк для звернення до суду з позовом та стягнути з відповідачів по 125000 грн. у відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2010 року позовні вимоги до Відділення Фонду, за заявою представника позивача залишені без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ВАТ «Суха Балка» на його користь 37000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду та відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, на його думку, судом помилково до спірних правовідносин застосовано норми ст.ст. 153, 237-1 КЗпП та ст. 1167 ЦК України, залишено поза увагою положення пункту 4.2 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1рп/2004, яким передбачено, що відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 237-1 КЗпП України не застосовується до осіб, які підлягають обов'язковому соціальному страхуванню. Також судом не звернуто уваги на те, що позивач був попереджений про наявність шкідливих факторів, які є особливістю виробничого процесу на підприємстві. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_4 не доведений факт заподіяння йому моральної шкоди саме у розмірі, який він просив стягнути, а також не застосував тримісячний строк позовної давності передбачений ст. 233 КЗпП України.

В своїх запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 з 02 квітня 1991 року працював підземним гірничим робітником очисного забою, підземним прохідником, підсобним робітником, машиністом компресорного устаткування на шахті ім. Фрунзе ВАТ «Суха Балка».

07 листопада 2006 року, під час виконання ним трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок, в результаті якого отримав травму: закриті підголовчаті злами основних фаланг ІІІ, IV пальців правої ступні зі зміщенням уламків. Закритий злам середньої фаланги V пальця правої ступні зі зміщенням уламків, обширна розмічена рана тильної поверхні правої ступні, у зв'язку із чим складено акт № 25 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом від 13 листопада 2006 року.

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 19 червня 2008 року позивачу встановлено професійне захворювання: радикулопатія шийна справа і попереково-крижова справа, на фоні остеохондрозу і спондилоартрозу шийного та попереково-крижового відділів хребта, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, вираженим больовим і м'язово-тонічними синдромами, легкою гіпотрофією м'язів плечового поясу, нейродистрофією у вигляді двостороннього періартрозу, ПФС другого ст., периферичним ангіодистонічним синдромом, часто рецидивуючий перебіг.

Висновком МСЕК від 28 лютого 2007 року ОСОБА_4 первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності по трудовому каліцтву. При переогляді 19 березня 2008 року позивачу підтверджено 15 % втрати професійної працездатності. Висновком МСЕК від 15 серпня 2008 року ОСОБА_4 встановлено 60 % втрати професійної працездатності, з яких 45 % первинно по радикулопатії та 15 % по трудовому каліцтву, а також визнано його інвалідом третьої групи. При переогляді 24 вересня 2009 року рівень втрати позивачем професійної працездатності та група інвалідності не змінились. Наступний переогляд 01 серпня 2011 року. Згідно висновків МСЕК позивачу протипоказана фізична праця, вимушена поза, переохолодження, вібрація.

З акту № 25 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 13 листопада 2006 року вбачається, що причиною нещасного випадку, який стався з позивачем є порушення ним трудової і виробничої дисципліни та невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Згідно п.п. 17,19 акту № 40 розслідування професійного захворювання причиною професійного захворювання позивача є робота протягом 17 років і 2 місяців в умовах важкої фізичної праці і несприятливого мікроклімату та визнано винним керівництво шахти ім. Фрунзе ВАТ «Суха Балка» в період роботи ОСОБА_4 на цьому підприємстві, яке порушило законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обов'язку відповідача по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п. 27 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» та п. 22 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» зупинено дію абз. 4 ст. 1, підп. «є» п. 1 ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 28 та ч. 3 ст. 34 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Враховуючи те, що на час виникнення у ОСОБА_4 права на відшкодування моральної шкоди - 28 лютого 2007 року - зазначені положення ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», котрі передбачали відшкодування моральної шкоди не діяли, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди судом першої інстанції обґрунтовано покладено на підприємство, з вини якого заподіяно моральну шкоду позивачу.

Тому доводи відповідача про те, що моральна шкода повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування, не можуть бути взяті до уваги.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_4 у зв'язку з його професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні та підтверджений наданими позивачем доказами.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, безпідставні, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 268 ЦПК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Інші доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та обґрунтованими висновками суду, викладеними у рішенні.

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції не взяв до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість отриманого професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди, визначеної судом першої інстанції, є завищеним.

Беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер отриманих ушкоджень при травмуванні, причини настання нещасного випадку та ступінь вини позивача у ньому, характер отриманого ОСОБА_4 професійного захворювання, ступінь втрати ним професійної працездатності, обсяг його фізичних та моральних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, а також наслідків, що наступили, колегія суддів, вважає, що належною компенсацією отриманої позивачем моральної шкоди є сума 30000 грн.

За таких обставин, рішення суду необхідно змінити відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, зменшивши розмір стягнутої з відповідача на користь позивача моральної шкоди

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» задовольнити частково.

РішенняДзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 травня 2010 року змінити, зменшити розмір моральної шкоди, стягнутої з Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_4 з 37000 грн. до 30000 (тридцяти тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : Г.О.Савіна

Судді: В.П.Зубакова

Л.А.Братіщева