Справа № 308/7405/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2005 р. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою, знаходиться на її вихованні та утриманні. Посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними виникали непорозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Разом не приживають три роки та сімейні стосунки не підтримують. Відповідач фінансово їй не допомагає, офіційно не працевлаштований та має можливість утримувати їхню дитину. Просить розірвати шлюб, неповнолітню дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просять позов задовольнити. В частині вимог про стягнення аліментів представник позивачки в судовому засіданні зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі 900 грн. щомісячно.

Відповідач в судовому засіданні позов у частині розірвання шлюбу та залишення дитини проживати разом з позивачкою визнав повністю. В частині вимог про стягнення аліментів на утримання доньки пояснив, що на даний час він не працює та згідний сплачувати на користь позивачки аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 08.10.2010 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою.

Подружнє життя між сторонами не склалося. Це підтверджується тими обставинами, що вони разом не проживають та сімейних стосунків не підтримують, обоє наполягають на розірванні шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім'я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за малолітньою дитиною, працездатний вік відповідача, відсутність у нього постійного місця праці, де заробіток його носить нерегулярний (мінливий) характер, відсутність у нього інших утриманців, а також часткове визнання ним позову. Тому, суд вважає, що відповідач, як молодий, працездатного віку чоловік, у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своєї дитини 800 грн. у місяць.

Беручи до уваги, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року становить 1286 грн., така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати по 900 грн. у місяць позивачка суду не надала.

Розмір аліментів визначений судом відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Враховуючи, що донька сторін постійно проживає з позивачкою, а спору про її подальше місце проживання не виникає, дитину слід залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір у сумі 243.6 грн. за вимогу про розірвання шлюбу та судовий збір у сумі 243.6 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 182, 184 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 08 жовтня 2005 року у виконкомі Киблярівської сільської ради Ужгородського району Закарпатській області за актовим записом № 8 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвати.

Дитину сторін - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуюча Сарай А.І.