Справа №308/2076/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Собослой Г.Г.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцин М.М.,

при секретарі: Маринець Д.М.

за участю - представника ТОВ "Вігас" - Галас В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ТОВ "Вігас", на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання права власності на торгову будівлю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що на підставі паспорту прив'язки групи торгових павільйонів по АДРЕСА_1 за реєстраційним № 039 від 11.06.2013 року виданим Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради схеми розміщення ТС виготовленої КП "Архітектурно-планувальне бюро" Ужгородської міської ради позивачкою, власними силами і за власні кошти, здійснено будівництво торгової будівлі під АДРЕСА_1. Даний факт підтверджується листом Управління архітектури та містобудування, згідно якого спірний об'єкт не відповідає визначенню тимчасової споруди.

З метою оформлення права власності на збудоване нерухоме майно - будівлю під АДРЕСА_1 ОСОБА_2 звернулася в КП "Архітектурно-планувальне бюро" Ужгородської міської ради, де на її замовлення було виготовлено інвентаризаційну справу за № 7810 від 18.11.2013 року, згідно якої вищевказана будівля загальною площею 19.2 м. кв. належить ОСОБА_2

Рішенням ХХ сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 24.10.2013 року за №1104 "Про надання дозволів на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано дозвіл Ужгородській міській раді на складання проекту землеустрою щодо відводу земельної ділянки площею 0.0024 га для комерційного призначення по АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини просила визнати за нею право власності на торгову будівлю під АДРЕСА_1

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 4 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенні.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на торгову будівлю під АДРЕСА_1

Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ "Вігас", подано апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ТОВ "Вігас"- Галас В.І., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.ст. 328,376 ЦК України констатував, що при проведенні будівництва будь-яких прав та інтересів третіх осіб порушено не було і є доказаним і підлягає визнанню право власності на торгову будівлю під АДРЕСА_1.

З даним висновком суду погодитися судова колегія не може, оскільки рішення не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону.

Встановлено, що рішенням ХХ сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 24.10.2013 року за №1104 "Про надання дозволів на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок" надано дозвіл Ужгородській міській раді на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0024 га для комерційного призначення по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 здійснила будівництво не тимчасової споруди, а торгову будівлю на бетонному фундаменті з блоків з відхиленням від проектно-дозвільних документів, що зазначено у технічному паспорті на дану будівлю (а.с.7-10).

У відповідності до ч.1,2,3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці. Що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У відповідності із роз'ясненнями Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п.4 Постанови №6 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва - під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися надання земельної ділянки лише рішенням компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

З матеріалів справи вбачається, що об'єкт, який є предметом розгляду по даній справі, є самочинним будівництвом, оскільки такий збудований на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, з відхиленням від проектно-дозвільних документів.

Рішенням Ужгородської міської ради від 24.10.2013 року за №1104 ОСОБА_2 було надано лише дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок право комунальної власності на земельну ділянку площею 0.0024 га для комерційного призначення по АДРЕСА_1, тобто для обслуговування тимчасових споруд, а не об'єкта нерухомості.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1,4ч1.ст.309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст. 376 ЦК України. судова колегія, -

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 4 грудня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_2- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.