Провадження № 2/161/736/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 січня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 01 вересня 2011 року відповідач взяла в позивача позику 18 000 доларів США, 3 500 євро, 16 000 гривень, які зобов'язалась повернути до 01 січня 2012 року. Між позивачем та відповідачем фактично було укладено строковий договір позики в усній формі. На підтвердження укладеного договору позики між сторонами та його умов відповідачем власноручно складено розписку від 01 вересня 2011 року, яку передано позивачу як підтвердження прийнятих зобов'язань. На сьогоднішній день повернення позики прострочено в повному обсязі у добровільному порядку відповідач не бажає повертати суму боргу впродовж тривалого часу позивач не може вирішити дане питання, тому позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених майнових прав. На дату підготовки позовної заяви до суду, а саме 20 листопада 2014 року, згідно курсу НБУ (1 долар США = 15,20 гривень, 1 євро = 19,02 гривень) загальна сума боргу відповідача становить 356 170,00 гривень. Також відповідач за період прострочення виконання грошових зобов'язань має сплатити 3% річних та інфляційні нарахування згідно статті 625ЦК України. Згідно статті 625 ЦК України, 3% річних складає 30 884,33 гривень, інфляційні нарахування складають 38 812,04 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявсь належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів

інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом при розгляді справи встановлено, що 01 вересня 2011 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 18 000 доларів США, 3 500 євро, 16 000 гривень. Зобов'язувалася повернути грошові кошти до 01 січня 2012 року. Факт отримання грошових коштів підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 письмовою розпискою (а.с. 4).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 належним чином взяті на себе зобов'язання з повернення грошових коштів не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед ОСОБА_1 на загальну суму 455 866,37 гривень, з яких 356 170,00 гривень - сума боргу за розпискою; 30 884,33 гривень - 3% річних від простроченої суми; 68 812,04 гривень - інфляційні нарахування. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача виниклої суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 243,60 - 3 654 гривень.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 654 гривень (а.с. 1). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3 654 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що 01 вересня 2011 року між сторонами було досягнуто згоди щодо позики грошових коштів, що підтверджується розпискою, яка власноручно написана відповідачем. При цьому відповідач взятих на себе зобов'язань з повернення грошових коштів позивачу належним чином не виконала. В результаті чого в неї мається заборгованість перед позивачем на загальну суму 455 866,37 гривень, з яких 356 170,00 гривень - сума боргу за розпискою; 30 884,33 гривень - 3% річних від простроченої суми; 68 812,04 гривень - інфляційні нарахування. А також враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 заборгованість згідно розписки від 01 вересня 2011 року на загальну суму 455 866,37 гривень, з яких 356 170,00 гривень - сума боргу за розпискою; 30 884,33 гривень - 3% річних від простроченої суми; 68 812,04 гривень - інфляційні нарахування.

Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесених і документально підтверджених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко