Справа № 199/6006/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Наталії Сергіївни, треті особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом; за позовом ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4 та ОСОБА_1, треті особи Державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, кожний окремо звернулися до суду з позовними вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння АДРЕСА_1. Позовні вимоги були об'єднані в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є рідним сином та спадкоємцем першої черги після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідачка ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_3, 2007 року народження, є, відповідно, дружиною та донькою ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та також спадкоємцями першої черги після його смерті.

Після смерті ОСОБА_6 вони втрьох звернулися до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину отримано не було, оскільки в 2011-2014 роках в ході розгляду цивільних справ за позовами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування, діяла судова заборона на видачу свідоцтва про право на спадщину, накладена судом в порядку вжиття заходів забезпечення позову.

ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору дарування, укладеного 29.07.2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, реєстровий №6919, належало домоволодіння АДРЕСА_1.

Протягом 2013-2014 років в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду М.Дніпропетровська, а також судів апеляційної та касаційної інстанцій перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діяла також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, про визнання договору дарування від 29.07.2006 року недійсним. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 08 квітня 2013 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року була задоволена апеляційна скарга, а договір дарування від 29.07.2006 року був визнаний недійсним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 лютого 2014 року рішення суду апеляційної інстанції по справі було скасоване, та залишено в силі рішення суду першої інстанції, тобто договір дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 29.07.2006 року залишився чинним.

За відсутності відомостей про стан касаційного провадження у справі, за заявою ОСОБА_4 від 18 лютого 2014 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Наталією Сергіївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, та був виданий відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від 30 листопада 1994 року.

Посилаючись на те, що на теперішній час договір дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 29.07.2006 року є чинним, а реєстрація права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 1994 року порушує його права як спадкоємця після смерті батька ОСОБА_6, тому просив суд скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, запис №4712356 від 18.02.2014 року, та визнати за ним право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, 2007 року народження, в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_6. Від даного шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_3, 2007 року народження.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №329 від 23.02.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на підставі договору дарування від 29.07.2006 року майно - домоволодіння АДРЕСА_1. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є вона, як дружина, донька ОСОБА_3 та син від першого шлюбу ОСОБА_1, які у встановлений законом строк звернулись із відповідними заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6.

Посилаючись на те, що через судові процеси між сторонами та заборону на нотаріальні дії, вона з донькою не отримали свідоцтва про право на спадщину, тому просила суд визнати за нею та донькою ОСОБА_3, 2007 року народження, в рівних частках право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги та не заперечували проти зустрічних позовних вимог, про що надали письмові заяви, справу просили слухати у їх відсутність.

Відповідачка ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, надала суду письмову заяву, якою проти заявлених позовних вимог не заперечувала, справу просила слухати у її відсутність.

Представник Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проти позову не заперечував, просив справу слухати без його участі, про що надав суду письмову заяву.

Дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідними сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження, актовий запис №649 від 29.04.1988 року. ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №1392 від 22.12.2006 року, від даного шлюбу 10.11.2007 року у них народилась донька ОСОБА_3, актовий запис про народження №1413 від 28.11.2007 року.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №329 від 23.02.2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є дружина ОСОБА_2, донька ОСОБА_3 та син від першого шлюбу ОСОБА_1, які у встановлений законом строк звернулись із відповідними заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6. Свідоцтва про право на спадщину не отримували.

ОСОБА_6 на праві власності на підставі договору дарування, укладеного 29.07.2006 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, реєстровий №6919, належало домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з мансардою та прибудовою літера «А'-І» загальною площею 182, 5 кв.м., житловою площею 119,2 кв.м., гаражу літ. «Б», лазні літ. «В», навісу літ. «З», погрібу з шійкою літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», сараю-майстерні літ. «Ж», зливної ями літ. «И», огорожі та мостіння.

Протягом 2013-2014 років в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду М.Дніпропетровська, а також судів апеляційної та касаційної інстанцій перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, яка діяла також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про визнання договору дарування від 29.07.2006 року недійсним. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 08 квітня 2013 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2013 року була задоволена апеляційна скарга, а договір дарування від 29.07.2006 року був визнаний недійсним. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 лютого 2014 року рішення суду апеляційної інстанції по справі було скасоване, та залишено в силі рішення суду першої інстанції, тобто договір дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 29.07.2006 року на теперішній час є чинним.

За відсутності відомостей про стан касаційного провадження у справі, за заявою відповідачки ОСОБА_4 від 18 лютого 2014 року дежравним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Наталією Сергіївною до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на домоволодіння АДРЕСА_1, та був виданий відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 від 30 листопада 1994 року.

Згідно зі ст.46-1 Закону України «Про нотаріат», нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 9 цього закону передбачено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Статтею 26 Закону встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи, що на теперішній час договір дарування між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 29.07.2006 року є чинним, реєстрація права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 1994 року порушує права спадкоємців після смерті ОСОБА_6, між ними досягнуто домовленість про їх частки у спадковому майні, тому суд вважає скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, запис №4712356 від 18.02.2014 року, а також визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних частках по 1/3 частині право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з мансардою та прибудовою літера «А'-І» загальною площею 182, 5 кв.м., житловою площею 119,2 кв.м., гаражу літ. «Б», лазні літ. «В», навісу літ. «З», погрібу з шійкою літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», сараю-майстерні літ. «Ж», зливної ями літ. «И», огорожі та мостіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Наталії Сергіївни, треті особи Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, запис №4712356 від 18.02.2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з мансардою та прибудовою літера «А'-І» загальною площею 182, 5 кв.м., житловою площею 119,2 кв.м., гаражу літ. «Б», лазні літ. «В», навісу літ. «З», погрібу з шійкою літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», сараю-майстерні літ. «Ж», зливної ями літ. «И», огорожі та мостіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позов ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4 та ОСОБА_1, треті особи Державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєва Наталія Сергіївна та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з мансардою та прибудовою літера «А'-І» загальною площею 182, 5 кв.м., житловою площею 119,2 кв.м., гаражу літ. «Б», лазні літ. «В», навісу літ. «З», погрібу з шійкою літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», сараю-майстерні літ. «Ж», зливної ями літ. «И», огорожі та мостіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» з мансардою та прибудовою літера «А'-І» загальною площею 182, 5 кв.м., житловою площею 119,2 кв.м., гаражу літ. «Б», лазні літ. «В», навісу літ. «З», погрібу з шійкою літ. «Д», літньої кухні літ. «Е», сараю-майстерні літ. «Ж», зливної ями літ. «И», огорожі та мостіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: