Номер провадження: 22-ц/785/4334/15
Головуючий у першій інстанції Чебан Н. В.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Кредитний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2014 року, -

встановила:

ПАТ Комерційний Банк "Надра" 23.08.2012 року звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору, посилаючись на те, що 09.10.2008 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 05/10/2007/840-К69, відповідно до якого позичальнику був наданий кредит в сумі 9690 дол. США. За користування кредитом встановлювалася відсоткова ставка в розмірі 13,8% річних на фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05.10.2012 року. Відповідачем було порушено умови зазначеного договору щодо належного виконання зобов'язань, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 10234,01 дол. США, що еквівалентно 81762,57 грн., у зв'язку з чим позивач просив: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 81762,57 грн. за договором № 05/10/2007/840-К69 від 09.10.2008 року, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 817,63 грн.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив у позові відмовити, стверджуючи, що зазначений кредитний договір він не підписував, його особистий підпис є лише на останній сторінці спірного кредитного договору.

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2014 року позов задоволений. Стягнуто з відповідача на користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 81762,57 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, сторони, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що 09 жовтня 2008 року між ВАТ Комерційний Банк "Надра" та ОСОБА_2 було укладено договір "Автопакет" № 05/10/2007/840-К69.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9690 доларів США на придбання автотранспортного засобу DAEWOO LANOS TF69Y, рік випуску - 2007, синього кольору, реєстраційний № НОМЕР_1, а відповідач зобов'язався повернути фактично одержану суму кредиту/коштів в рамках кредитної лінії, сплатити відсотки за користування кредитом/коштами кредитної лінії, інші обов'язкові платежі, передбачені договором та штрафні санкції.

У відповідності до п.1.1.3.1 договору, відсоткова ставка за користування кредитом встановлювалася у розмірі 13,8 % на рік, нарахування яких повинно було здійснюватися за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості.

Згідно умов договору, позичальник повинен вносити черговий мінімальний платіж у розмірі 330 доларів до 18 числа поточного місяця.

П.п.5.1,5.2,5.3 вищевказаного договору встановлювалася відповідальність за прострочення позичальником строку сплати платежів у вигляді пені, штрафних санкцій та відшкодування завданих збитків.

ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 9690 доларів США, що еквівалентно на день отримання кредитних коштів 48934,5 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № NL-5(а.с.12).

Оскільки відповідачем заперечувалося справжність особистого підпису на кредитному договорі , судом на виконання положень частини 4 статті 10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 квітня 2013 року призначено у справі почеркознавчу експертизу, однак 05 червня 2014 року справу у треті повернуто до суду без дачі експертного висновку, оскільки клопотання експерта про надання додаткових матеріалів відповідачем, необхідних для проведення судової почеркознавчої експертизи виконані не були. (а.с.87,88,90,94,115,116, 117,118,120, 121,123,124,146,147,191,192,203,204).

У відповідності до ч.1 ст 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем не доведений факт безпідставності позовних вимог, а також не спростовані доводи позивача щодо укладання кредитного договору № 05/10/2007/840-К69 від 09.10.2008 року, суд першої інстації вважав за можливе вирішити спір за наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач належним чином не виконав зобов'язання згідно договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26.12.2011року становила 10234,01 доларів США, що еквівалентно 81762,57 грн., та складається з:

- 6281,19 доларів США, що еквівалентно 50182,31 грн. - заборгованість по тілу кредиту;

- 1965,97 доларів США, що еквівалентно 15706,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 1017,85 доларів США, що еквівалентно 8131,91 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

- 969 доларів США, що еквівалентно 7741,63грн. - штраф за порушення виконання умов договору.

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги - є обґрунтованим, доведеним і такими, що підлягають задоволенню.

З зазначеними висновками суду першої інстанції колегія не погоджується.

На підтвердження укладеного між сторонами кредитного договору, позивач надав копію договору від 09 жовтня 2008 року укладеному між ВАТ Комерційний Банк "Надра" та ОСОБА_2 № 05/10/2007/840-К69 (а.с. 6-11).

На підтвердження отримання ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 9690 доларів США, що еквівалентно на день отримання кредитних коштів 48934,5 грн., позивач надав заяву відповідача на видачу готівки від 08 жовтня 2007 року № NL-5 (а.с.12).

Анкета - заява відповідача на отримання кредиту на купівлю автомобіля за програмою "Автопакет" була заповнена відповідачем 27.09.2007 року (а.с. 141-142).

Позивачем наданий розрахунок заборгованості за кредитом в якому зазначена дата видачі кредиту - 09.10.2007 року, розмір кредиту 9690 доларів США (а.с. 4-5).

Відповідно до даного розрахунку, заборгованість за кредитом станом на 22.09.2008 року до укладення кредитного договору складала 8124,36 доларів США, а станом на 22.10.2008 року складала 7974,18 доларів США.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заява відповідача на видачу готівки датована 08.10.2007 року, розрахунок заборгованості за кредитом здійснений починається з 08.10.2007 року, а не з дати укладення кредиту зазначеному в кредитному договорі, а саме з 08.10.2007 року, зазначені обставини підтверджують, доводи відповідача, що грошові кошти за кредитним договором від 09 жовтня 2008 року № 05/10/2007/840-К69 він не отримував.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідач зазначив, що між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 05/10/2007/840-К69 але не 08.10.2008 року, а 08.10.2007 року і саме за договором № 05/10/2007/840-К69 від 08.10.2007 року він отримав кошти на придбання автомобіля при цьому відповідачем для огляду суду був наданий кредитний договір між сторонами № 05/10/2007/840-К69 від 08.10.2007 року.

На підставі наведеного колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, 319, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2014 року скасувати.

Відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Кредитний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно кредитного договору.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Кредитний банк "Надра" на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 409 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

А.П. Бабій

О.Д. Варикаша