Провадження № 22-ц/780/3063/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 01.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

01 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Коцюрби О.П., Данілова О.М.,

при секретарі Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Даніель" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Даніель" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ "КБ "Даніель" ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним нікчемного Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т - 42665 від 16 січня 2014 року та визнання відсутнім право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за вказаним договором .

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 16 січня 2014 року між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» в особі заступника голови правління ОСОБА_4, що діяла на підставі посвідченої нотаріусом довіреності від 12 грудня 2013 року, укладено договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42669, за яким вклад розміщено з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 рік.

В цей же день, а саме 16 січня 2014 pоку, Постановою Правління Національного банку України від 16 січня 2014 року пр. № 14 ПАТ «Комерційний банк «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних.

В свою чергу, Фонд своїм рішенням № 1 від 16 січня 2014 року розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» і відповідно до пункту 3 цього рішення, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_3.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 15 квітня 2014 року № 217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 квітня 2014 року № 29 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Даніель» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 з 17 години 30 хвилин 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року.

Уповноважена особа Фонду заперечує дійсність Договору банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42669 від 16 січня 2014 року., а тому просить :

- Визнати недійсним нікчемний Договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42669 від 16 січня 2014 року;

- Визнати відсутнім право ОСОБА_2 місце реєстрації:Київська область, АДРЕСА_1. на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів за Договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42669 від 16 січня 2014 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року в задоволенні позову уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний Банк "Даніель" до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, апелянт звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Зміст правочину становлять права та обов'язки, про набуття, зміну або припинення як учасники правочину домовилися. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його пунктах.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України недодержання сторонами а стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1-З, 5, б статті 2 цього кодексу, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним.

Згідно з частиною другою статті 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчинює правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як зазначалось вище, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» вирішено -розпочати процедуру виведення ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ» з ринку та здійснені в ньому тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року.

Пунктом 2 цього рішення встановлено, що тимчасова адміністрація запроваджується строком на три місяці з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року та пунтом 3 призначено Уповноваженою особою фонду на тимчасову адміністрацію - ОСОБА_3.

Пунктом 4 рішення вказано Уповноваженій особі Фонду приступити до виконання своїх обов'язків 17 січня 2014 року.

Зі змісту частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що повноваження органів управління банку призупиняються «з дня призначення уповноваженої особи Фонду», у даному випадку - з 16 січня 2014 року, оскільки днем призначення названої особи є день прийняття такого рішення.

У зв'язку з цим органи управління Банку 16 січня 2014 року не мали будь-яких повноважень в силу імперативності положень частини першої статті 36 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі й стосовно вчинення правочинів (договорів) у цей день 16 січня 2014 року.

Відповідно до програмного засобу «Операційний день банку «Б2» в якому фіксуються всі дані проведених операцій Банку в тому числі за 16 січня 2014 року (календарний день - четвер), фінансова операція по отриманню та проведення коштів по вкладним рахункам здійснена за вкладом Відповідача після 18 год. 00 хв. 16 січня 2014 року, а саме 21 год. 46 хв. 16 січня 2014 року, що вказує на здійснення фінансової операції після операційного часу.

Наказом «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи Банку» № 273-о від 26 липня 2013 підписаного головою правління ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ДАНІЕЛЬ», чітко встановлено режим обслуговування клієнтів Банку, режим операційного дня та порядок подовження після операційного часу (Пункти 2, 3, 4 наказу).

Пунктом 3 наказу встановлено:

- початок операційного часу - 9год. 15хв. кінець 16год. 30хв.

- початок післяопераційного часу 16 год. 30хв. кінець 17год. 45хв. (з понеділка по четвер включно)

Останнім абзацом пункту 3 цього абзацу передбачено, що при здійсненні операцій Банку, які потребують подовження післяопераційного часу (понеділок-четвер - після 17год. 45хв., п'ятниця - після 16год. 30хв.), кінець встановлюється окремим наказом по Банку.

Окремого наказу по Банку щодо подовження післяопераційного часу не було.

Крім того пунктом 4 цього наказу передбачено виключний перелік випадків касових операцій які можуть здійснюватися в післяопераційний час.

Отримання від клієнтів Банку коштів, та їх проведення по вкладним рахункам передбачено.

Колегія суддів приходить до висновку, що спірний договір від 16 січня 2014 року укладено після призначення уповноваженої особи Фонду.

У зв'язку з цим договір банківського вкладу "Швидкий прибуток" № Т-42669 від 16 січня 2014 року є недійсним (нікчемним) в силу вимог частини третьої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади незаконне заволодіння ним.

У разі недодержання вимог щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Вищезазначений правочин порушує публічний порядок, впливає на інтереси держави, адже спрямований на виплату державних коштів за правочином, який є недійсним.

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся із письмовою заявою до Фонду з вимогою виплатити гарантовану суму за вкладом, на що отримала відповідь, в якій зазначено, що «інформація про вкладника ОСОБА_2 відсутня в Переліку ПАТ «КБ «Даніель».

Ці дії Відповідача свідчать про незгоду у визнанні Договору банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42669 від 16 січня 2014 року нікчемним, в розумінні ч. З ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та як наслідок вказує на не згоду з відсутністю права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду в порядку визначеному статтями 26, 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин 2 та 3 статті 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства. Такий правочин недійсний з моменту його вчинення незалежно від того, чи визнав його таким суд, що ж стосується оспорюваного правочину, то він може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року, вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору і вона може бути заявлена окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, у цьому разі в судовому рішенні суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Іншими словами, суд не визнає нікчемний правочин недійсним, а лише констатує факт його нікчемності (недійсності).

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.09 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42669 від 16 січня 2014 року. Сума вкладу складає 192000.00 гривень.

16 січня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1 «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» щодо розпочинання процедури виведення ПАТ «КБ «Даніель» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року.

Цим же рішенням призначено уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Даніель» ОСОБА_3 провідного професіонала з розпорядженням приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року.

Таким чином, можна зробити висновок, що уповноважена особа Фонду мала юридичне право приступити до виконання обов'язків 17 січня 2014 року. У свою чергу позивач не надав суду доказів (а ні наказу, а ні розпорядження, т.д.) того, що уповноважена особа взагалі приступила до виконання своїх обов'язків.

Пунктом 5 зазначеного рішення № 1 відділу зв'язків з громадськістю та міжнародними організаціями (ОСОБА_5В.) доручено забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Даніель» на офіційній сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет не пізніше 20 січня 2014 року та у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніш 27 січня 2014 року.

Колегія суддів дійшла до висновку, що 16 січня 2014 року відповідач не мав можливості знати, що договір банківського вкладу укладати не можна, через призначення з 17 січня 2014 року уповноваженої особи, інформацію про яку розміщено лише 20 січня 2014 року в мережі Інтеренет та 24 січня 2014 року в газеті "Голос України " від 24 січня 2014 року № 13(5763).

Постановою Правління Національного банку України № 14 від 17 січня 2014 року «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних» регламентується висновок Генерального департаменту банківського нагляду з приводу встановлення фактів невиконання цим банком вимог клієнтів, подання до НБУ недостовірної звітності, зокрема невідображення не виконаних у строк з вини банку документів клієнтів, які було встановлено під час інспектування ПАТ «КБ «Даніель».

У зв'язку з цим Правління НБУ прийняло постанову від 14 жовтня 2013 року № 406/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії проблемних».

На виконання вимог постанови № 406/БТ ПАТ «КБ «Даніель» розробило План фінансового оздоровлення на період до 31 грудня 2014 року, погоджений рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду регулювання діяльності банку від 15 листопада 2013 року № 876.

Але, ПАТ «КБ «Даніель» не забезпечило виконання Плану фінансового оздоровлення в частині підвищення рівня ліквідності, підвищення рівня капіталізації та поступового приведення ліміту загальної короткої відкритої валютної позиції у відповідність до вимог нормативно-правових актів НБУ.

За цих підстав, було прийнято рішення про віднесення ПАТ «КБ «Даніель» до категорії неплатоспроможних.

Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду (ОСОБА_6М.) доручено-не пізніше дня, наступного-за днем прийняття цієї постанови, повідомити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття такого рішення.

В жодній з вказаних вище постанов, а ні департаменти, а ні комісії, а ні НБУ, не заборонили ПАТ «КБ «Даніель», вчиняти правочини, відкривати депозитні рахунки, приймати від фізичних осіб гроші, укладати договори банківських вкладів та проводити інші банківські операції. Посадовим особам та працівникам не вказувалося про відкликання у них повноважень, наданих відповідно до внутрішніх інструкцій банку до офіційного повідомлення, зробленого лише 20 січня 2014 року в мережі Інтеренет та 24 січня 2014 року в газеті "Голос України " від 24 січня 2014 року № 13(5763).

Тобто питання про зупинення чи обмеження правоздатності та дієздатності банку 16 січня 2014 року, як суб'єкта національної банківської системи жодним чином не порушувалося. Посадові особи та працівники ПАТ «КБ «Даніель» мали правоздатність та дієздатність вчиняти правочини.

Лише після розміщення інформації на офіційному сайті Фонду гарантування фізичних осіб 20 січня 2014 року в мережі Інтеренет та 24 січня 2014 року в газеті "Голос України " від 24 січня 2014 року № 13(5763) стало відомо про те, що ПАТ «КБ «Даніель» визнано неплатоспроможним.

З моменту укладення договору банківського вкладу і до визнання банку неплатоспроможним пройшло більше ніж чотири доби.

Лише 15 квітня 2014 року - через три місяці після укладення договору банківського вкладу - Постановою Правління НБУ № 217 відкликано банківську ліцензію за порушення банківського законодавства та постановлено ліквідувати ПАТ «КБ «Даніель».

16 квітня 2014 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 29 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Даніель» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Даніель» провідного професіонала ОСОБА_3

Відповідно до Наказу № 273-о від 26 липня 2013 року ПАТ «Комерційний банк «Даніель» «Щодо встановлення тривалості робочого часу та режиму роботи банку» встановлено умови функціонування банку з метою актуалізації розпорядчих документів та якісного обслуговування клієнтів банку встановлено режим роботи операційної каси Головного банку та зазначено операції, які можуть здійснюватися в післяопераційний час, в тому числі вказано операції з внесення готівки на вкладні та поточні рахунки.

Щодо наданого «Витягу з програмного засобу Операційний день банку «Б2», сертифікованого НБУ, щодо операцій за вкладними рахунками здійснених 16 січня 2014 року в ПАТ «КБ «Даніель» , Договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42669 від 16 січня 2014 року та квитанція, що підтверджує факт внесення відповідачем коштів на вкладний рахунок в сумі 192000,00 гривень, датовані 16 січня 2014 року, не містять точного часу укладення договору та часу здійснення вкладу.

У «Витягу» зазначено дату та час (16 січня 2014 року 21:46) здійснення проводки, в тім, здійснення проводки (банківської операції) та укладення договору банківського вкладу і фактичне внесення грошових коштів на вкладний рахунок не пов'язані між собою у часі, тобто працівник банку міг на власний розсуд провести проводку у будь-який час, за своїми можливостями і клієнти банку не зобов'язані і не мають право здійснювати нагляд за роботою працівників банку.

Таким чином, твердження позивача про здійснення фінансової операції після операційного часу не доводять факту недійсності договору банківського вкладу, не дають підстав для невиплати відповідачу гарантованої суми та не підтверджують наявності допущення будь-яких порушень з боку відповідача ОСОБА_2.

Разом з тим, з пояснень представника позивача встановлено, що кожному вкладнику банку Фонд гарантує відшкодування коштів за його вкладом та відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, у розмірі загальної суми вкладів, але не більше 200 тисяч гривень.

Фонд гарантує кошти у готівковій і безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, розміщені вкладниками на умовах договору банківського вкладу, банківського рахунку або шляхом оформлення іменного депозитного сертифікату. Виплати гарантованої суми здійснюється Фондом у національній валюті України.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідач ОСОБА_2 як вкладник та клієнт ПАТ «КБ «Даніель», довірила свої кошти банківській системі України, що підтверджується копією квитанції про здійснення операції від 16 січня 2014 року на суму 192000,00 гривень та численними скаргами до Президента України, Національного Банку України, Прокурора м. Києва, до міліції, щодо не отримання коштів за договором банківського вкладу « Швидкий прибуток» № Т -42669 від 16 січня 2014 року строк дії якого закінчився.

З наведеного вбачається, що посилання позивача на те, що на час укладення договору особа, що його підписала від імені банку, не мала повноважень на це, не були належним чином доведені, відтак не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Критично ставиться колегія суддів й до посилань позивача на недійсність спірного договору через те, що грошові кошти від відповідача були прийняті у не встановлений для цього час, оскільки проведення такої операції було здійснене в понад операційний час. Дане посилання позивача не було належним чином доведено в ході розгляду справи.

При цьому, час технічного проведення операції щодо зарахування коштів на рахунок може свідчити лише про те, коли дана операція була проведена (внесена в базу) відповідним працівником банку, й жодним чином не може свідчити про те, коли ж саме відбулися дії, в ході яких вкладник фактично передав банку свої кошти. При цьому доказів з приводу того, що операцію з внесення коштів (а не їх технічне оформлення) було здійснено з порушенням встановленої процедури, а також, що таке порушення було допущене не самим банком, а вкладником, позивачем також надано не було, що веде до визнання таких посилань недоведеними в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачені законом підстави для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з підстав зазначених в апеляційній скарзі оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» слід відхилити.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Даніель" відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: