печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1433/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська страхован компанія "Гарант-Авто", за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування та штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду і просив стягнути з відповідача Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 35 097,80 грн. (тридцять п'ять тисяч дев'яносто сім гривень 80 коп.)- невиплаченого страхового відшкодування; 1 857,78 грн. (одна тисяча вісімсот п'ятдесят сім гривень 78 коп.)- нарахованої пені; 1 525,21 грн. (одна тисяча п'ятсот двадцять п'ять гривень 21 коп.)- втрати від інфляції; 207,70 грн. (двісті сім гривень 70 коп.)- три проценти річних від простроченої суми, а також відшкодувати 386,88 грн. (триста вісімдесят шість гривень 88 коп.) витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, умови якого відповідачем при настанні страхового випадку не виконуються, що порушує права позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив до суду заяву якою просив проводити розгляд справи у його відсутність, та збільшив розмір своїх вимог з урахуванням сплачених ним 28 січня 2015 року коштів за проведення ремонту пошкодженого ТЗ. Зокрема позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь: 51 165,00 грн. (п'ятдесят одну тисячу сто шістдесят п'ять гривень 00 коп.). невиплаченого страхового відшкодування; 4 199,74 грн. (чотири тисячі сто дев'яносто дев'ять гривень 74 коп.) пені; 3 825,08грн. - втрат від інфляції, 462,59грн. - три проценти річних від простроченої суми, 596,52грн. - судових витрат.

Представник відповідача Великородний А.О. під час судового розгляду вимоги позивача визнав, підтвердивши обставини викладені ним у позовній заяві.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, слід дійти наступного переконання. Судом встановлено, що 15 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (надалі - Відповідач, Страховик) та ОСОБА_1 (надалі - Позивач, Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу УБ № 0113865 (надалі - Договір). Відповідно до п. 6 Договору (Додатку 1) Застрахованим транспортним засобом є транспортний засіб «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - Застрахований ТЗ).

Відповідно до п. 17 Договору предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням Застрахованим ТЗ, який належить йому на праві власності, повного господарського відання, оперативного управління або на інших законних підставах.

Згідно до п. п. 20.1.1. п. 20.1. Договору страховими ризиками щодо Застрахованого ТЗ за Договором, зокрема є ДТП - подія, що сталася під час руху Застрахованого ТЗ або іншого транспортного засобу, внаслідок якої завдано матеріальні збитки Страхувальникові (ризик «ДТП»),

07 серпня 2014 року в м. Києві, на вул. Тепловозна мала місце дорожньо - транспортна пригода (надалі - ДТП), в якій було пошкоджено Застрахований ТЗ. Даний факт підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля від 07.08.2014 року, виданою на місці ДТП ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві.

Про факт настання ДТП Відповідач був повідомлений належним чином (копія заяви (повідомлення) про подію. Також на виконання, зокрема п.п. 26.1-26.1.5.3. Договору Відповідачу було надано всі необхідні для отримання страхового відшкодування документи.

Згідно п. 28.2. Договору рішення про виплату страхового відшкодування приймає Страховик протягом 7 (семи) робочих днів після отримання всіх необхідних документів, передбачених Договором.

24 вересня 2014 року Відповідачем було затверджено страховий акт № 000020670 , відповідно до якого Відповідачем було прийнято рішення про виплату по зазначеному страховому випадку страхового відшкодування в розмірі 35 097,80 грн. (тридцять п'ять тисяч дев'яносто сім гривень 80 коп.).

Відповідно до п. 28.4. Договору Страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів з дня складання страхового акту.

Однак, в порушення взятих на себе за Договором зобов'язань, Відповідачем не здійснено виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 16 Закону України « Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Свої зобов'язання за Договором Позивачем було виконано в повному обсязі.

Відповідно до ст. 988 ЦК України Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 20 Закону України « Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати Страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до п.п. 24.4.2. Договору при порушенні строків виплати страхового відшкодування Страхувальник має право вимагати від Страховика сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В листі Верховного Суду України від 19.07.2011 року «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» останній дотримується наступної правової позиції щодо застосування судами норм ст. 625 ЦК щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, що виникають з договорів страхування: «Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання».

28 січня 2015 року Позивачем було сплачено за ремонт пошкодженого транспортного засобу «FIAT DOBLO», реєстраційний номер НОМЕР_1, на рахунок TOB «Італавто центр» 51 165,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №13.

Згідно розрахунку позивача , який визнаний відповідачем , стягненню підлягає : 51 165,00грн.- невиплаченого страхового відшкодування, 4 199,74грн. - пені, 3 825,08грн. - втрат від інфляції, 462,59грн. - три проценти річних від простроченої суми, 596,52грн. - судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525,526, 625,979,988,990,992 ЦК України, ст.ст. 16,20 Закону України «Про страхування», ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 51 165,00грн.- невиплаченого страхового відшкодування, 4 199,74грн. -пені, 3 825,08грн. -втрат від інфляції, 462,59грн. - три проценти річних від простроченої суми, 596,52грн. -судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.