РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Нємиш Н.В.,

при секретарі Андрієвій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДП «Дзержинськвантажтранс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Дзержинськвантажтранс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2014 року, згідно наказу № 11/к від 31.01.2014 року вона була звільнена з посади електромонтера ДП «Дзержинськвантажтранс» на підставі ч.1 п.1 ст.40 КзпП України.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 02.07.2014 року позов ОСОБА_1 до ДП «Дзержинськвантажтранс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено повністю та на користь позивачки було стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7959,84 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 38 949, 12 грн.

Під час розгляду справи позивачка змінила позовні вимоги і в кінцевому результаті просила стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 19 474, 56 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечувала посилаючись на факт наявності рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 02.07.2014 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 02.07.2014 року позов ОСОБА_1 до ДП «Дзержинськвантажтранс» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено повністю та на користь позивачки було стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 7959,84 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили після перегляду судом апеляційної та касаційної інстанції 06.04.2015 року.

Відповідно до платіжних доручень № 4 від 22.01.2015 року, №44 від 01.04.2015 року, № 69 від 10.04.2015 року, № 100 від 14.05.2015 року з ОСОБА_1 здійснено розрахунок за рішенням суду.

Правовідносини, що виникають з питань примусового виконання рішення суду регулюються розділами VI, VII, ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Відповідальність за невиконання рішення суду визначена ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та передбачає санкцію у вигляді штрафу.

Право подачі нового позову після набрання рішенням суду законної сили передбачено с 1. 223 ч. 4 ЦПК України, якщо цим рішення з відповідача присуджені періодичні платежі у випадку якщо зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 02.07.2014 року з відповідача було присуджено разові платежі на суму 7959,84 гривень, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, та моральну шкоду на суму 5000 грн., а не періодичні платежі.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог, на положення ч. 2 ст. 625 ЦК України та Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку порушенням строків їх виплати»не можуть бути прийняті судом.

Між сторонами виникли насамперед трудові правовідносини, за порушення яких судом стягнуто з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу та суму моральної шкоди, а отже правовідносини повязані з виконанням рішення, не можуть бути визначені як грошове зобовязання.

Згідно ст. 2 Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума середнього заробітку була стягнута рішенням суду, а не нарахована відповідачем, а тому вказані положення не підлягають застосуванню.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позивних вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 8,10,60,88,208,212,213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Дзержинськвантажтранс» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :