н/п 2/490/2296/2015 Справа № 490/544/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШ Е Н Н Я

Іменем України

21 жовтня 2015 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про реальний поділ житлової квартири в натурі ,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про реальний розподіл в натурі квартири АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що вказана квартира належить йому та відповідачу на праві спільної часткової власності , з яких 5/12 часток належить йому на підставі рішення суду про визнання права власності в порядку спадкування.

Посилаючись на те, що добровільно сторони не дійшли домовленості щодо порядку користування вказаною квартирою, через неприязнені стосунки проживати спільно неможливо, позивач просив здійснити реальний поділ квартири в натурі, для чого призначити будівельно-технічну експертизу.

Відповідач через свого представника позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, відповідно до рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 29 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3В, до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/12 часток у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства україни від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п.п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї інструкції поділ об'єкта нерухомого майна на окремі самостійні об'єкти здійснюється відповідно до законодавства на підставі висноску щодо технічної можливості такого поділу з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Так, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

У п. п. 2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз).

Відповідно до п. 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК УРСР).

З технічного паспорту на спірну квартиру слідує, що вона складається з трьох житлових кімнат, площею 17,0 кв.м., 20,6 кв.м. та 13,4 кв.м., кухні, ванної кімнати, вбиральні та два коридори .

З Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-055 від 10 червня 2015 року, вбачається, що виділити в користування кожного співвласника ідеально належну частку по 5/12 та 7/12 часток відповідно у відповідності до вимог ДБН В. 2.2.-15-2005 Житлові будинки.Основні положення не є можливим, оскільки всі як житлові, так і допоміжні приміщення мають в натурі розміри, наближені до мінімально допустимих , а облаштування додаткових підсобних приміщень в типовій трикімнатній квартирі не можливе. Також не є можливим облаштування додаткового окремого входу до квартири.

Інших доказів того, що технічно можливий виділ в натурі позивачеві належних йому 5/12 часток зазначеної квартири з дотриманням вимог діючого законодавства, суду не надано.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку , що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, судові витрати відшкодування не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про реальний поділ житлової квартири в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя ГуденкоО.А.