справа № 179/112/15-ц
провадження № 2/179/143/15
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р. Магдалинівський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

за участю: секретаря судового засідання - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за правом представлення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за правом представлення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його баба - ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 від 03 червня 2013 року, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,760 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщена на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 077955, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 1289 від 06 листопада 2000 року. За час свого життя померла ОСОБА_3 заповіт не залишила та відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України його батько ОСОБА_4, який постійно проживав з його бабою ОСОБА_3, як син спадкодавці є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, однак його батько ОСОБА_4 помер до смерті своєї матері ОСОБА_3 не прийнявши спадщини як єдиний спадкоємець за законом, при цьому за життя заповіту він також не залишав, тому він у відповідності до даних обставин та згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України є спадкоємцем спадщини за правом представлення, яка відкрилася після смерті його баби ОСОБА_3 та смерті його батька ОСОБА_4, який помер до смерті ОСОБА_3, при цьому інших спадкоємців за законом, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та бажають прийняти спадщину не має.

Для оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено право звернення до суду, в зв'язку з чим, він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 35), згідно якої просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, до суду надано заяву (а.с. 34), в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічним засобом.

Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла баба позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 9, 16) - ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 від 03 червня 2013 року (а.с. 25), після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з належної останній земельної ділянки площею 5,760 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщена на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 077955, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 1289 від 06 листопада 2000 року (а.с. 8, 11-15).

За час свого життя померла ОСОБА_3 заповіт не залишила (а.с. 19, 30, 31) та відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України батько позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9), який постійно проживав з ОСОБА_3 (а.с. 21, 22), як син спадкодавці є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом, однак батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 20, 23) помер до смерті своєї матері ОСОБА_3 не прийнявши спадщини як єдиний спадкоємець за законом, при цьому за життя заповіту він також не залишав (а.с. 32, 33), тому позивач у відповідності до даних обставин та згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України є спадкоємцем спадщини за правом представлення, яка відкрилася після смерті його баби ОСОБА_3 та смерті його батька ОСОБА_4, який помер до смерті ОСОБА_3, при цьому інших спадкоємців за законом, які звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та бажають прийняти спадщину не має (а.с. 30-33).

Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз'яснено право звернення до суду, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом (а.с. 1, 2, 3-5).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, при цьому спадкоємець за законом чи за заповітом може відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги протягом строку для прийняття спадщини подавши заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Право позивача на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами приведеними та проаналізованими судом вище відповідно до вказаних діючих норм законодавства, а також повідомленнями нотаріуса (а.с. 30-34) про відсутність відкритих спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відсутність виданих свідоцтв про право на спадщину особам після їх смерті.

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за правом представлення, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність земельної ділянки спадкодавцю, суд вважає за необхідним постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за правом представлення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266, 1268, 1272-1274 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за правом представлення на земельну ділянку площею 5,760 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розміщену на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 077955, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 1289 від 06 листопада 2000 року, виданого на ім'я ОСОБА_3, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі проголошення рішення у відсутності особи, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Новік Д.І.