АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Заводян К.І., Одинака О.О.

секретаря Давньої Я.А.

за участю прокурора відділу забезпечення представництва у судах прокуратури Чернівецької області Шановської Юлії Миколаївни , ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецької міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора міста Чернівці в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщенням в попередній стан та звільнення приміщення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 липня 2015 року,

встановила:

Прокурор міста Чернівці у лютому 2015 року звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщенням в попередній стан та звільнення приміщення.

Зазначав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками

№22ц-1187 2015 рік Головуючий у 1 інстанціі Піхало Н.В.

Категорія: 2/5 Доповідач Половінкіна Н.Ю. квартири №1 по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 набуто право власності на квартиру №3 по АДРЕСА_1 на підставі договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. 25 грудня 2012 року.

Попереднім власником квартири №3 по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 у просторі світлового колодязя між будинками АДРЕСА_1 самовільно здійснено добудову до квартири №3 по АДРЕСА_1 приміщення комори.

Посилаючись на чинення перешкод ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні квартирою №1 по АДРЕСА_1, порушення права власності внаслідок перекриття доступу денного світла до приміщення, прокурор міста Чернівці просив зобов»язати ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири) та звільнити світловий колодязь загального користування за власний рахунок, скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру №3 по АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року, в частині права власності на комору площею 3,2 кв.м.

Залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Чернівецьку міську раду ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці 19 травня 2015 року.

Першотравневим районним судом м.Чернівці ухвалою від 13 липня 2015 року прийнято відмову прокурора міста Чернівці від позову в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартиру №3 по АДРЕСА_1, виданого виконавчим комітетом Чернівецької міської ради 17 лютого 2012 року, в частині права власності на комору площею 3,2 кв.м., провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 липня 2015 року позов задоволено, постановлено усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири відповідно технічного паспорту станом на 1987 рік до проведення перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв.м) та звільнити світловий колодязь загального користування, демонтувавши комору площею 3,2 кв.м за власний рахунок.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурор міста Чернівці в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщенням в попередній стан та звільнення приміщення відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов прокурора м.Чернівці в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщення в попередній стан та звільнення приміщення, суд першої інстанції керувався положеннями ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391 ЦК України та вважав встановленим порушення права власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на квартиру №1 по АДРЕСА_1 через зведення на просторі світлового колодязя добудови до квартири №3 по АДРЕСА_1 комори, чим чиняться перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3 у користуванні майном внаслідок перекриття доступу денного світла до приміщення кухні та передпокою.

Водночас, пославшись на вимоги ч.2 ст.383 ЦК України, ст.152 ЖК України, Правил утримання будинку та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, суд першої інстанції виходив із здійснення попереднім власником ОСОБА_9 самовільної добудови до квартири №3 по АДРЕСА_1 комори у просторі світлового колодязя та обов»язку власника квартири ОСОБА_5 привести приміщення до попереднього стану і звільнити світловий колодязь шляхом демонтування добудованої комори за свій рахунок.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна повністю.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири №1 по АДРЕСА_1 (а.с.18-20).

ОСОБА_5 набуто право власності на квартиру №3 по АДРЕСА_1 на підставі договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 дарування, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. 25 грудня 2012 року (а.с.58-59).

Відповідно до положень статей 386 та 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Встановлено, що власником квартири №3 по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 у просторі світлового колодязя між будинками АДРЕСА_1 здійснено самовільно добудову до квартири №3 по АДРЕСА_1 приміщення комори площею 3,2 кв.м.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру №3 по АДРЕСА_1 остання складається з двох житлових кімнат площею 22,8 кв. м., 21,1 кв. м., кухні - 9,1 кв. м., санвузла - 10,7 кв. м., коридору - 3, 10 кв.м, передпокою площею 13,90 кв.м., комори площею 3,20 кв. м., та комори площею 1,7 кв. м. (а.с. 25-27).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2013 року визнано незаконним та скасовано п. 2.3 рішення Першотравневої районної ради м. Чернівці від 21.05.2008 року №56/6 «Про розгляд заяв громадян щодо поліпшення житлових умов, індивідуальне будівництво на території району» щодо надання дозволу міському комунальному бюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в інвентарну справу квартири №3 на АДРЕСА_1, а також п. 1.4 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №92/3 від 14.02.2012 року «Про погодження здійснених перепланувань та зміну правовстановлюючих документів на квартири, житлові будинки, внесення змін в п. 1.26 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26.04.2011 року №259/7» щодо погодження здійсненого ОСОБА_4 перепланування квартири №3 в житловому будинку АДРЕСА_1 та зміни правовстановлюючого документу на свідоцтво про право власності.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до п. 1.4.4. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Згідно п. 1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Висновки суду першої інстанції про те, що існування комори порушує права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на володіння, користування та розпорядження належною їм на праві власності квартирою № 1 у будинку АДРЕСА_1 стверджуються матеріалами справи.

Згідно акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 25 жовтня 2011 року, складеного Держаною санітарно-епідеміологічною службою України встановлено, що добудова до квартири № 3 в світловому колодязі перекрила доступ денного світла в приміщення квартири № 1. З підвалу в приміщення квартири попадає сморід (а.с. 33).

Відповідно до висновку спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» експертного будівельно-технічного дослідження №1135 від 10 листопада 2011 року влаштована бетонна плита перекриває світловий карман залишивши світловий проріз розміром 1,96 м х 0,56 м., закривши промені світла, які попадали в приміщення квартири № 1, що знаходиться на І поверсі даного будинку, освітлення квартири № 1 житлового будинку АДРЕСА_1 в основному приміщення кухні відбувалось через світловий карман. який знаходиться між житловими будинками НОМЕР_1 і НОМЕР_2. Внаслідок добудови бані сухого жару на III поверсі будинку АДРЕСА_1 доступ денного світла з приміщення квартири № 1 повністю перекрито, про що свідчить акт перевірки складений Чернівецькою обл. CEC від 25.10.2011 року (а.с. 35-42).

З оглянутого судом першої інстанції висновку судової будівельно-технічної експертизи №14007 від 3 березня 2014 року, проведеної експертом Лещишиним В.В. на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 23 січня 2014 року, вбачається, що нормативна тривалість інсоляції 2, 5 години відповідно до ДСП № 173-96 «Державні стандартні правила планування та забудови населених пунктів» - забезпечується в період з 22 березня до 22 вересня у приміщенні 1-12 (кімната) площею 22,40 кв.м. Інсоляція квартири №1 по АДРЕСА_1 відповідає нормативам Державних будівельних норм. Тривалість інсоляції приміщень 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м. , 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м, 1-14 (кухня) площею 5,50 кв.м рівна нулю ( менша нормативної), пряме сонячне проміння не потрапляє до вказаних приміщень.

Коефіцієнти природного освітлення (КПЩ) в приміщеннях 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м та 1-14 (кухня) площею 5, 50 кв.м квартири №1 по АДРЕСА_1 відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу проведення дослідження освітленості робочого місця житових приміщень від 21 січня 2014 року, виконаного ДУ «ЧОЛЦДСЕСУ» становить нуль, що менше мінімально необхідних 0,5 % для житлових кімнат, віталень, спалень та кухонь житлових будинків згідно ДБН В2.5-28-2006 «Природне і штучне освітлення», а отже не відповідає вставноленим нормам. КПО для приміщення 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м не нормується.

Крім того, дослідженням приміщень квартири № 1 та світлового колодязя будинку АДРЕСА_1 вставнолено, що споруджене у світловому колодязі в рівні третього поверху приміщення запобігає потраплянню прямого сонячного проміння та взагалі доступу природного освітлення в приміщення 1-10 (вання кімната) площею 8,90 кв.м, 1-11 (передпокій) площею 23,20 кв.м, 1-14 (кухня) площею 5,50 кв.м квартири № 1, що порушує п. 3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Конструкція світлового колодязя по всій висоті будівлі з покриттям із світлопроникного матеріалу дозволяє констатувати, що пряме сонячне проміння потрапляло через віконні прорізи до приміщення 1-10 (вання кімната), 1-11 (передпокій), 1-144 (кухня) квартири № 1, рівно як коефіцієнт пррироднього освітлення був вищим до спорудження в просторі колодязя приміщення в рівні третього поверху, вхід до якого здійснюється з квартири № 3 досліджуваного будинку.

Також вставлено навність неприємного запаху, вологого, спертого повітря у прострі світлового колодязя, що забезпечує сприятливі умови для життєдіяльності паразитуючих тварин та комах. За таких умо неможливе провітрювання приміщень через стулки вікон чи кватирки, необхідного згідно з п. 3.6 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Обставини порушення права ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користування квратирою №1 по АДРЕСА_1 внаслідок добудови до квартири № 3 по АДРЕСА_1 в просторі світлового колодязя та перекриття доступу денного світла в приміщення квартири не заперечуються відповідачем ОСОБА_5

Разом з тим встановлено, що добудову до квартири №3 по АДРЕСА_1 здійснено попереднім власником ОСОБА_9

У такому разі судом першої інстанції покладено обов»язок привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири відповідно технічного паспорту станом на 1987 рік до проведення перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв.м) на ОСОБА_5 на порушення наведених вимог закону.

На підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Таким чином судове рішення в частині усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири відповідно технічного паспорту станом на 1987 рік до проведення перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв.м) підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Разом з тим здійснення ОСОБА_5 права власності на квартиру №3 по АДРЕСА_1 само по собі створює об»єктивне порушення права власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 на жиле приміщення квартири №1 по АДРЕСА_1 внаслідок перешкоджання інсоляції та потраплянню природного освітлення, і свіжого повітря до приміщення кухні.

За таких обставин суд першої інстанції підставно виходив з того, що власник квартири №3 по АДРЕСА_1 ОСОБА_5.зобов»язаний усунути порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо користування приміщенням квартири №1 по АДРЕСА_1.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на технічну документацію, яка погоджена відповідно експертного висновку відділу з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Чернівецькій області від 11 червня 2007 року №583/06-2207, висновку міськСЕС від 8 червня 2007 року №739/-2-02, архітектором першотравневого району м.Чернівці від 11 червня 2007 року та відділом з питань охорони культурної спадщини від 21 травня 2008 року не спростовують висновків суду першої інстанції про створення ОСОБА_2, ОСОБА_11 перешкод у користуванні квартирою №1 по АДРЕСА_1, порушення права власності на дане майно внаслідок припинення інсоляції приміщення кухні.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_5 щодо відсутності можливості демонтувати комору квартири №3 по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно звіту Чернівецького філіалу інституту «НДІпроектконструкція» №6929-ОБ висновок щодо неможливості демонтування конструкцій перекриттів і стіни, що сформували приміщення комори в частині простору світлового колодязя не є категоричним (а.с.111).

З оглянутого судом першої інстанції висновку судової будівельно-технічної експертизи №14007 від 3 березня 2014 року, проведеної експертом Лещишиним В.В. на підставі ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 23 січня 2014 року, вбачається, що знесення приміщення, влаштованого в рівні третього поверху в просторі світлового колодязя є можливим без наативного впливу на несучі конструкції будинку, без утворення штраб, прогнозованих у звіті про результати визначення технічної можливості і наявності умов для демонтування конструкцій перекриттів і стіни, що сформували приміщення кладової квартири № 3 в частині простору світлового колодязя житлового будинку по АДРЕСА_1 у м.Чернівці, виконаному Чернівецьким філіалом інституту «НДІпроектреконструкція» та пошкодження перекриття над кухнею та кладовою квартири № 1 першого поверху, що розташовані в обємі світлового колодязя, за умови якісної організації роботи. Рішення з організації будівництва обєкта та технології виконання робіт розробляються відповідними підрядними та проектно-кошторисними організаціями у проектах організації робіт та проектах виконання робіт відповідно ( а.с. 43-56).

У матеріалах справи відсутні докази неможливості демонтування з огляду на інженерно-технічний характер добудови до квартири №3 по АДРЕСА_1 та конструктивний зв'язок комори з жилим приміщенням

За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ч.4 зазначеної норми суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом роз»яснено право подати докази щодо можливості демонтувати комору квартири №3 по АДРЕСА_1.

Таким чином ОСОБА_5 ухилився від доведення обставин, на які посилався.

У такому разі судом першої інстанції ухвалено судове рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ч.1 ст.212 та ч.3 ст.213 ЦПК України.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_5, на які є посилання в апеляційній скарзі, щодо неправомірності ухвали Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 березня 2015 року щодо відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом зазначеної норми закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що судове рішення, яке набрало законної сили, ухвалено у справі за позовом, тотожним до позову, який розглядається.

Разом з тим, позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава і предмет.

До матеріалів справи приєднано рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 7 листоада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Першотравневої районної у місті Чернівці ради Чернівецької області, Чернівецької міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспекціі державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області, реєстраційної служба Чернівецького міського управління юстиції про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування, знесення самочинно зведеного перекриття, приведення інвентарної справи до попереднього стану та відшкодування моральної шкоди.

Матеріально-правовою вимогою ОСОБА_2, ОСОБА_3, стосовно якої останні просили ухвалити рішення, визначено зобов»язання власника квартири №3 по АДРЕСА_1 знести самочинно зведене перекриття за власний рахунок.

Предметом позову у справі, що переглядається, є зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири) та звільнити світловий колодязь загального користування (демонтувати добудовану комору) за власний рахунок.

Ураховуючи наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 7 листопада 2013 року позовна вимога про приведення приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновлення попереднього планування квартири) та звільнення світлового колодязя загального користування шляхом демонтування добудованої комори не розглядалася.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, вийшов за межі позовних вимог.

Відповідно до вимог п.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст..19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

Прокурор м.Чернівці, звертаючись до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, просив ухвалити рішення щодо зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири) та звільнити світловий колодязь загального користування (демонтувати добудовану комору) за власний рахунок.

Відповідно до правил, встановлених п. 1 ч.6 ст.130 ЦПК України, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову.

На підставі ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Прокурор м.Чернівці у позовній заяві зазначав про необхідність у судовому порядку зобов»язати ОСОБА_5 привести квартиру №3 у попередній стан (відновити попереднє планування квартири) та звільнити світловий колодязь загального користування (демонтувати добудовану комору).

З огляду на виконання судом першої інстанції обов»язку уточнити позовні вимог ухвалення судового рішення щодо усунунення ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири відповідно технічного паспорту станом на 1987 рік до проведення перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв.м) та звільнити світловий колодязь загального користування, демонтувати комору площею 3,2 кв.м за власний рахунок не є порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно наведеного судове рішення в частині зобов»язання ОСОБА_5 усунунення ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом звільнення світлового колодязя загального користування, демонтування комори площею 3,2 кв.м за власний рахунок ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 липня 2015 року в частині усунути ОСОБА_2, ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою шляхом зобов»язання ОСОБА_5 привести приміщення квартири №3 по АДРЕСА_1 в попередній стан (відновити попереднє планування квартири відповідно технічного паспорту станом на 1987 рік до проведення перепланування та будівництва комори площею 3,2 кв.м) скасувати.

У позові прокурора міста Чернівці в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо

предмету спору, Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом приведення приміщенням в попередній стан відмовити.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді