1Справа № 0818/9611/2012 4-с/335/75/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4 на дії державного виконавця та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

03.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, заінтересована особа державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4 та скасування постанови.

У скарзі зазначав, що у провадженні державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 перебувало виконавче провадження № 37718272 на виконання виконавчого листа № 0818/9611/2012 від 29.10.2012р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини Анастасії.

Вказане виконавче провадження було відкрито відповідною постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ 24.04.2013р.

23.04.2014р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - боржника ОСОБА_1

У серпні 2015 року заявник та стягувач ОСОБА_5 дійшли згоди щодо утримання неповнолітньої доньки. Заявник виплатив усю заборгованість щодо аліментів. Також він продовжує добровільно виплачувати ОСОБА_5 гроші на утримання доньки. Відповідну заяву стягувача ОСОБА_5 18.08.2015р. вони надали державному виконавцю.

Крім цього 18.08.2015р. стягувач ОСОБА_5 надала державному виконавцю про повернення їй виконавчого документу про стягнення з заявника аліментів на утримання доньки.

18.08.2018р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до якої державний виконавець повернув ОСОБА_5 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Але при цьому державний виконавець не закрив виконавче провадження та не зняв арешт та заборону на відчуження з його майна, як того вимагає закон.

18.08.2015р. заявник звернувся до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ з заявою про зняття арешту та заборони на відчуження з мого майна.

18.08.2015р. начальником Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_6 було винесено постанову, якою було відмовлено у задоволенні заяви та було відмовлено у знятті арешту та заборони на відчуження з мого майна.

Зазначену постанову начальника Орджонікідзевського ВДВС про відмову у знятті арешту та постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу заявник отримав 20.08.2015р.

Таким чином дізнався про порушення своїх прав лише 20.08.2015р.

Таким чином, державний виконавець, повертаючи виконавчий документ ОСОБА_5 та завершуючи виконавче провадження, повинен був зняти арешт та заборону на відчуження з належного мені майна.

За заявою ОСОБА_1 начальник Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ також протиправно відмовив у знятті арешту та заборони на відчуження з мого майна.

Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення/постанову № 561/11 від 18.08.2015р. начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 по виконавчому провадженню № 37718272 «Про відмову у знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження», визнати протиправним бездіяльність державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 37718272, яка полягає у незнятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження при прийнятті рішення про повернення виконавчого документу стягувачу. Зняти арешт та заборону на його відчуження з усього належного боржнику ОСОБА_1 майна, який накладений відповідною постановою від 23.04.2014р. державного виконавця Орджонікідзевського ЗДВС ЗМУЮ по виконавчому провадженню № 37718272.

У судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав.

У судове засідання стягувач ОСОБА_4 не зявилася, надала суду заяву про розгляд скарги у її відсутність. Просила суд задовольнити скаргу на підставах викладених у скарзі.

У судове засідання державний виконавець не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заперечує проти задоволення скарги.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 17 вказаного Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Ч.2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що у провадженні державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 перебувало виконавче провадження № 37718272 на виконання виконавчого листа № 0818/9611/2012 від 29.10.2012р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини Анастасії.

Вказане виконавче провадження було відкрито відповідною постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС ЗМУЮ 24.04.2013р.

23.04.2014р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження - боржника ОСОБА_1

У серпні 2015 року заявник та стягувач ОСОБА_5 дійшли згоди щодо утримання неповнолітньої доньки. Заявник виплатив усю заборгованість щодо аліментів. Також він продовжує добровільно виплачувати ОСОБА_5 гроші на утримання доньки. Відповідну заяву стягувача ОСОБА_5 18.08.2015р. вони надали державному виконавцю.

Крім цього 18.08.2015р. стягувач ОСОБА_5 надала державному виконавцю про повернення їй виконавчого документу про стягнення з заявника аліментів на утримання доньки.

18.08.2018р. державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_7 було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до якої державний виконавець повернув ОСОБА_5 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

18.08.2015р. заявник звернувся до Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ з заявою про зняття арешту та заборони на відчуження з мого майна.

18.08.2015р. начальником Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_6 було винесено постанову, якою було відмовлено у задоволенні заяви та було відмовлено у знятті арешту та заборони на відчуження з мого майна.

Зазначену постанову начальника Орджонікідзевського ВДВС про відмову у знятті арешту та постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу заявник отримав 20.08.2015р.

Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно до ч.6. ст.12 Закону Боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.7. ст. 12 Закону особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно до Закону України «Про виконавче провадження» при періодичних платежах строк на добровільне виконання не надається та сплата виконавчого збору відсутня. Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до редакції Закону України «Про виконавче провадження» яка набрала чинності 08.03.2011 р., а саме ст.60 «Зняття арешту з майна» виключена підстава зняття арешту з майна боржника у разі сплати ним повної суми боргу.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає, що державний виконавець при виконанні судового рішення та начальник ВДВС при ухваленні рішення від 18.08.2015 року про відмову у знятті арешту діяли правомірно і у суворій відповідності до вимого Закону, суд не вбачає будь-яких порушень з боку державного виконавця та начальника ДВС, а тому підстави для визнання протиправним та скасування рішення/постанови № 561/11 від 18.08.2015р. начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 по виконавчому провадженню № 37718272 «Про відмову у знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження» та визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 37718272 яка полягає у не знятті арешту з майна боржника ОСОБА_1 та заборони на його відчуження при прийнятті рішення про повернення виконавчого документу стягувачу, судом не встановлені, отже ці вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Разом із тим, враховуючи наявність заяви стягувача ОСОБА_4, яка повідомила про добровільне своєчасне виконання рішення суду ОСОБА_1, на даний час належним чином виконуються аліментні зобовязання та відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем по сплаті аліментів, що було підставою для накладення арешту, суд вважає що відсутні підстави перебування майна заявника під арештом, а тому суд заяву задовольняє частково.

В силу ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заявника в цій частині підлягають задоволенню, оскільки передбачено зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконував постанову про накладення арешту і вважає за доцільне усунути порушення і поновити права і свободи заявника саме шляхом зняття арешту.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, начальник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_4 на дії державного виконавця та скасування постанови, задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону на його відчуження з усього належного боржнику ОСОБА_1, ІПН 264221372 адреса: м. Запоріжжя, вул. Патріотична 61/51, майна, накладений постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_8 від 23.04.2014 року у виконавчому провадженні ВП №37718272.

В решті частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В.Апаллонова