Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів - Болехівська міська рада, про усунення перешкод у користуванні дорогою; за зустрічним позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_13 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від

25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2015 року,

встановила:

У травні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаними позовом, посилаючись на те, що до належного їм будинку та господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 є заїзд з АДРЕСА_1 та проходить між земельною ділянкою, що є їх приватною власністю та земельною ділянкою відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 Відповідачі, які проживають в будинку по

АДРЕСА_2 чинять їм перешкоди в користуванні спільним заїздом до житлового будинку та господарських споруд.

Посилаючись на те, що іншого заїзду до їх господарства немає, просили зобов'язати відповідачів зняти встановлений замок на воротах спільного заїзду та розгородити хвіртку в їх паркані.

У листопаді 2014 року ОСОБА_13 звернувся з зустрічним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самовільно встановили бетонну огорожу, яка створює для мешканців будинку АДРЕСА_2 незручності, зокрема на межі з їх будинком залишили в огорожі отвір, а при виїзді на дорогу - бетонна огорожа заважає його оглядовості. Ураховуючи наведене, просив зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 загородити наявний в бетонній огорожі отвір та демонтувати частину огорожі, яка обмежує оглядовість при виїзді на дорогу.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року з урахуванням додаткового рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 2 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від

10 лютого 2015 року, заявлені позови задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 не чинити перешкоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користуванні дорогою (спільним заїздом) до житлового будинку, АДРЕСА_1 шляхом надання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від встановленого на воротах спільного заїзду навісного замка та розгородити хвіртку зі сторони будинку АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 замінити встановлену огорожу на огорожу, яка не обмежує оглядовість від АДРЕСА_1 до створу будинку АДРЕСА_1 у відповідності до вимог

ДБН 360-92**.

У задоволенні решти позовів відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_13 просить рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 лютого

2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення заявлених позовів, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачі за первісним позовом обмежують користування позивачам заїздом до будинку та земельною ділянкою, які є власністю останніх, а тому перешкоди повинні бути усунені.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 81, 96, 152 Земельного кодексу України

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_13 відхилити, рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від

25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова