У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 13 грудня 2011 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У липні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 18 травня 2010 року між нею та ОСОБА_2 укладений договір позики, відповідно до умов якого останній отримав у позику грошові кошти у розмірі 11 600 доларів США, що еквівалентно 92 463 грн 60 коп., які ОСОБА_2 зобов'язався повернути до 18 листопада 2011 року, що підтверджено розпискою.

Оскільки ОСОБА_2 борг не повернув, просила стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 92 463 грн 60 коп.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова

від 13 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 червня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у розмірі 92 463 грн 60 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили позов відповідно до вимог ст. ст. 598, 1046, 1049 ЦК України, оскільки належних доказів повернення відповідачем грошових коштів за договором позики не надано. При розгляді справи у суді апеляційної інстанції відповідач мав можливість надати докази на спростування вимог позивача.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік