АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея В.Ф.

секретар: Шерівська Ю.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про захист прав споживача шляхом зобов»язання здійснити переказ (перерахування) коштів та стягнення коштів з поточного рахунку, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про стягнення банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 02 лютого 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір про розміщення у ПАТ «Дельта Банк» депозиту на суму 30 000 доларів США.

Зазначала, що 18 лютого 2015 року вона звернулась до банку із заявою про дострокове повернення їй вкладу і виплату належних коштів. 23 лютого 2015 року ПАТ «Дельта Банк» здійснив перерахування коштів з депозитного на поточний рахунок, відкритий в даному банку на її ім»я.

Також 23 лютого 2015 року вона подала до банку заяву про видачу з поточного рахунку № 2581 належних їй коштів в розмірі 30 000 доларів США, однак належні грошові кошти банком їй виплачені не були.

___________________________________________________________________

№22-ц/794/1171/15 Головуючий у 1 інстанції: Піхало Н.В.

Категорія: 27 Доповідач: Литвинюк І.М.

2

Згідно поданої нею заяви від 23 лютого 2015 року вона надала банку розпорядження здійснити частковий переказ належних їй грошей з її поточного рахунку на поточні рахунки фізичних осіб, відкриті в цьому ж банку.

Однак банк не перерахував кошти за її розпорядженням, у зв'язку з чим вона звернулася до суду з позовом та з урахуванням доповнень до позовної заяви просила зобов»язати ПАТ «Дельта Банк» в 10-ти денний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили здійснити переказ з належного їй поточного рахунку № 2581 на поточний рахунок № 4925, відкритий на ім»я ОСОБА_8, на поточний рахунок № 5499, відкритий на ім»я ОСОБА_5, на поточний рахунок № 3911 ОСОБА_6 та на поточний рахунок № 5106 ОСОБА_7 по 5000 доларів США, а також стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь 10192,14 доларів США, які мали б залишитись на її рахунку, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 24 лютого 2015 року становить 288 348 грн..

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14 липня 2015 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що причиною спірних правовідносин є саме встановлений судом першої інстанції факт невиконання відповідачем її розпорядження про переказ грошей від 23 лютого 2015 року до дня введення тимчасової адміністрації 03 березня 2015 року. Вказана вимога про перерахування коштів є вимогою про зобов»язання відповідача вчинити певні дії, зокрема вчинити поточну банківську операцію перерахувати кошти з рахунку позивача, відкритого у відповідача, на інші банківські рахунки третіх осіб, а за таких обставин її не можна вважати майновою вимогою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних фактично унеможливило здійснення операцій по перерахуванню грошових коштів з поточного рахунку, відкритого на ім'я позивача й відповідно після прийняття Національним банком України рішення про запровадження у банку тимчасової адміністрації й призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та чинним законодавством не передбачено задоволення вимог кредиторів поза межами процедури ліквідації банку.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 02 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) у доларах США №002-25507-020215, за умовами

3

якого ОСОБА_1 внесла кошти в сумі 30 000 дол. США на депозитний рахунок в ПАТ «Дельта Банк» на строк до 03 травня 2015 року за відсотковою ставкою 5,5% річних.

Відповідно до п. 1.10 договору банківського вкладу банк зобов'язується у разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного у п. 1.3 даного договору, або в разі дострокового припинення дії цього договору, вклад виплатити шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів № 2581, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

Судом також встановлено, що 18 лютого 2015 року за заявою ОСОБА_1, поданою та зареєстрованою банком за № 2867666, договір № 002-25507-020215 банківського вкладу (депозиту) від 02 лютого 2015 року, за яким банк залучив на умовах депозиту належні позивачу 30 000 тисяч доларів США на термін 3 місяці, був достроково розірваний та належна позивачу сума банківського вкладу була перерахована з депозитного рахунку на поточний рахунок позивача.

щ

Як вбачається з матеріалів справи, на рахунку позивача в ПАТ «Дельта Банк» № 2581 станом на 24 лютого 2015 року залишок коштів становив 30 192,14 доларів США (а.с. 9, 75).

Також матеріали справи свідчать про те, що позивач неодноразово намагалася отримати належні їй кошти, які знаходилися на її поточному рахунку, зверталася до відповідача з відповідними заявами про видачу грошових коштів з поточного рахунку готівкою.

Пунктом 7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 та ч. 1 ст. 1067 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно з положеннями ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений

4

договором банківського рахунка або законом.

Як встановлено судом, 23 лютого 2015 року ОСОБА_1 особисто звернулась до ПАТ «Дельта Банк» із письмовою заявою, зареєстрованою за № 2879881, в якій надала банку розпорядження здійснити частковий переказ грошей з її поточного рахунку № 2581 на поточні рахунки фізичних осіб, відкритих в цьому ж банку. А саме, на переказ коштів по 5 000 дол. США на особові рахунки ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відкриті в ПАТ «Дельта Банк», однак дане розпорядження позивача залишилось без виконання.

Доводи представника банку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження подачі розпорядження щодо перерахування коштів на рахунки інших фізичних осіб саме 23 лютого 2015 року, є безпідставними і спростовуються наявним в матеріалах листом начальника Управління з розвитку комунікацій та післяпродажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки АТ «Дельта Банк» від 24 березня 2015 року, з якого вбачається, що відповідь клієнту ОСОБА_1 надавалась саме на її заяву-розпорядження за № 2879881 від 23 лютого 2015 року.

Отже, у порушення правил ст. 1066 ЦК України, відповідач не виконав умов договору банківського рахунку і не перерахував грошові кошти, належні позивачці, на поточні рахунки інших клієнтів банку, чим порушив права позивачки, визначені законом.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Положеннями ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

За вимогами ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, суд першої інстанції не взяв до уваги звернення позивача до

5

ПАТ «Дельта Банк» про переказ коштів зі свого поточного рахунку № 2581 на поточні рахунки фізичних осіб, відкритих в тому ж банку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви позивача «про переказ коштів» від 23 лютого 2015 року з відміткою працівника банку про отримання.

Звернення позивача до банку із заявою про переказ коштів на поточні рахунки інших осіб було здійснено 23 лютого 2015 року, тобто до прийняття постанови Правлінням Національного банку України від 02 березня 2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних», та прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 березня 2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

Враховуючи, що позивач неодноразово зверталася із заявами до банку про повернення коштів задовго до введення в банку тимчасової адміністрації, з позовом також звернулася до введення тимчасової адміністрації, отже, у відповідності до договору банківського рахунку ПАТ «Дельта Банк» мав виконати розпорядження ОСОБА_1, а тому посилання банку на Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема на ч. 5 ст. 36 Закону, є необґрунтованим.

Таким чином, відмова банку у здійсненні переказу коштів та висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що на час розгляду справи в суді постановою Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1068 ЦК України та умовам укладеного між сторонами договору.

З огляду на викладене, оскільки діями відповідача обмежуються права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на її поточному рахунку, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов»язання ПАТ «Дельта Банк» здійснити переказ з поточного рахунку ОСОБА_9 на поточні рахунки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відкриті в цьому ж банку.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що вимоги в частині стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 10 192,14 доларів США задоволенню не підлягають, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, в розпорядженні ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року була зазначена вимога здійснити переказ грошей з її поточного рахунку № 2581 на поточні рахунки фізичних осіб, відкритих в тому ж банку. Крім того, позивачці за зобов»язаннями ПАТ «Дельта Банк» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 19 червня 2015 року у межах гарантованої суми було виплачено 200 000 грн..

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції

6

скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про зобов»язання ПАТ «Дельта Банк» виконати розпорядження ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року та здійснити переказ (перерахування) з належного їй поточного рахунку № 2581 на поточний рахунок № 4925, відкритий на ім»я ОСОБА_4, на поточний рахунок № 5499 ОСОБА_5, на поточний рахунок № 3911 ОСОБА_6 та на поточний рахунок № 5106 ОСОБА_7 по 5 000 доларів США на кожний рахунок. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 липня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про захист прав споживача шляхом зобов»язання здійснити переказ (перерахування) коштів та стягнення коштів з поточного рахунку задовольнити частково.

Зобов»язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» виконати розпорядження ОСОБА_1 від 23 лютого 2015 року та здійснити переказ (перерахування) з належного їй поточного рахунку № 2581 на поточний рахунок № 4925, відкритий на ім»я ОСОБА_4, на поточний рахунок № 5499, відкритий на ім»я ОСОБА_5, на поточний рахунок № 3911 ОСОБА_6 та на поточний рахунок № 5106 ОСОБА_7 по 5 000 (п»ять тисяч) доларів США на кожний рахунок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави 3 654 (три тисячі п»ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: