АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1050/15 Справа № 179/748/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Новік Д. І. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,Куценко Т.Р.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення спричиненої моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення спричиненої моральної шкоди, мотивуючи тим, що з лютого 2006 року по липень 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_3 намагається принизити її честь і гідність як посадової особи та зашкодити її діловій репутації шляхом розповсюдження серед знайомих, колег по роботі, односельців, державних органів фактів, які не відповідають дійсності, а також відкрито висловлює численні образи на її адресу.

У лютому 2014 року відповідач звернувся із заявою до служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, в якій офіційно звинуватив її в аморальному способі життя, невиконанні батьківських обов'язків, незадовільного матеріального забезпечення дитини та іншому.

Посилаючись на те, що безпідставні обвинувачення в її сторону змушують постійно пояснювати колегам по роботі про надуманість цих претензій і обвинувачень, що завдає їй моральні страждання і переживання та призводить до погіршення здоров'я, просила суд зобов'язати ОСОБА_3 спростувати розповсюджену ним інформацію, що не відповідає дійсності, порочить її честь, гідність і ділову репутацію шляхом публічного вибачення, а також стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 10.000 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року та ухвалення нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року, роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що з 18 лютого 2006 року по липень 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою (а.с.4,15).

Позивачка за місцем проживання характеризується позитивно, з грудня 2004 року працює в Магдалинівському відділенні Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції, де останній час займає посаду завідувача сектору інформатизації та обліку платників.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Статтею 280 ЦК України передбачено відшкодування фізичній особі майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її особистого немайнового права.

Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В абзаці 2 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року визначено, що у разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов'язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома.

Позивачка зазначає, що в січні 2014 року відповідач здійснив образливий напис на її адресу на стіні приміщення Магдалинівського відділення Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції, де вона працює.

Проте, Магдалинівським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області проводилась перевірка за заявою позивачки по даному факту та винесено висновок про наслідки перевірки від 17 січня 2014 року, згідно якого висновок перевірки вважати закінченим, в зв'язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, при цьому у зазначеному висновку констатовано, що будь-яких доказів про причетність ОСОБА_3 здобуто не було (а.с.74-79).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка неодноразово зверталась до Магдалинівського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області із заявами щодо неправомірної поведінки ОСОБА_3 відносно неї, висловлювання ним нецензурної лайки в її адресу, скоєння відносно неї будь-яких інших хуліганських дій, що принижують її честь, гідність та ділову репутацію, однак жодного разу ці обставини правоохоронними органами встановлені не були і ОСОБА_3 не притягався до адміністративної відповідальності за скоєння дій, розповсюдження недостовірної інформації, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачки ОСОБА_5 (а.с.6,7,38,39,58,80-85).

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 намагається принизити її честь і гідність як посадової особи та зашкодити її діловій репутації шляхом розповсюдження серед знайомих, колег по роботі, односельців, державних органів фактів, які не відповідають дійсності, а також відкрито висловлює численні образи на її адресу.

Із роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" №1 від 27 лютого 2009 року вбачається, відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Таким чином, наявність заяви від 24 лютого 2014 року не може бути підставою про задоволення позову, оскільки зі змісту заяви вбачається, що відповідач звернувся до служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області із скаргою на дії позивача, як до компетентного органу, який уповноважений провести таку перевірку.

В п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами та доповненнями, роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності( у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд першої інстанції правильно вказав, що позивачка не надала доказів того, що відповідач умисно розповсюджує недостовірну інформацію про неї та, що цими неправомірними діями відповідача позивачці була спричинена моральна шкода.

Крім того, суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16,277 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги стосовно не сплати відповідачем аліментів, не мають відношення до даних правовідносин і не можуть слугувати підставою для задоволення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.