Провадження № 22-ц/780/4207/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 47 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Іванової І.В.,

При секретарі: Бобку О.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачка звернулась до суду з даним позовом та, уточнивши позовні вимоги, просила визнати за нею автомобіль марки Volkswagen Тransporter, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2,синього кольору, 1993 року випуску спільним майном подружжя, визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Тransporter, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2,синього кольору, 1993 року випуску, стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 46 800 грн. та судові витрати по справі в розмірі 589,80 грн.

Мотивувала тим, що з 21.10.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 27.01.2014 року шлюб було розірвано. За час шлюбу вони придбали автомобіль Volkswagen Тransporter, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2,синього кольору, 1993 року випуску, яким користується одноособово лише відповідач. В добровільному порядку вирішити спір виявилось неможливим.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано автомобіль марки Volkswagen Тransporter, спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Volkswagen Тransporter.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом І інстанції встановлено, що 21.10.2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1654.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, рішення набрало законної сили 07.02.2014 року.

Згідно довідки з Інформаційної системи ДАІ та довідки Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Біла Церква. Білоцерківського та Сквирського районів, за відповідачем ОСОБА_2 з 02.07.2013 року зареєстровано автомобіль марки Volkswagen Тransporter, державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2,синього кольору, 1993 року випуску.

Встановлено, що спірний автомобіль придбаний в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Суд І інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, керувався ст.ст. 60, 63, 71 СК України та 10, 57, 60 ЦПК України, та виходив з наявних в матеріалах справи доказів.

Колегія погоджується з висновками суду І інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Так, дослідивши доводи апеляційної скарги, зокрема зміст довідки, на яку посилається відповідач як на доказ, що підтверджує, що спірний автомобіль придбано за його особисті кошти, - колегія дійшла висновку, що дана довідка не є належним доказом по справі, оскільки вона не підтверджує, що кошти від продажу попередніх автомобілів було витрачено саме на придбання спірного автомобіля.

Зокрема, надана довідка Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Біла Церква. Білоцерківського та Сквирського районів свідчить лише про зареєстровані за відповідачем автомобілі та зняття їх з обліку для реалізації в період з 09.04.2003 року по 02.07.2013 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що спірний автомобіль придбаний за особисті кошти відповідача.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом І інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом І інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: