Справа № 296/615/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, територіальна громада міста Житомира в особі Житомирської міської ради про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт родинних відносин між фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Подана заява мотивована тим, що 06.05.2014 року померла мати заявниці - ОСОБА_3, після смерті якої залишилася 39/100 частин квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 та отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_4, а свідоцтво про смерть видане на прізвище ОСОБА_3.

Також вказала, що встановлення факту родинних відносин між батьками заявниці має для неї юридичне значення, оскільки за його відсутності остання не зможе використати своє право на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 3 березня 2015 року до участі у розгляді справі, як заінтересовану особу залучено територіальну громаду м.Житомира в особі Житомирської міської ради.

Заявник та її представник у судовому засіданні 08.04.2014 року, уточнили вимоги заяви та просили встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як подружжям, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві та просили її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб - відділу актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції та Житомирської міської ради в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.09.1949 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.09.2014 року (а.с. 55 зворот, 56).

22.12.1972 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, після чого чоловіку та дружині присвоєне прізвище Крисін та ОСОБА_5 (а.с. 64).

06.05.2014 року ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

З матеріалів спадкової справи № 15/2014 вбачається, що 10.10.2014 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 (а.с 53).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 13.11.2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 39/100 частин квартири АДРЕСА_1 у звязку з тим, що неможливо встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, так як в свідоцтві про реєстрацію шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище ОСОБА_4, а свідоцтво про смерть видано на прізвище ОСОБА_3 (а.с. 65).

Звертаючись до суду з даною заяву, ОСОБА_1 просила встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як подружжям, що необхідно їй для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Частина 1 ст. 234 ЦПК України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Суд звертає увагу, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв'язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв'язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин).

У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка).

У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо.

Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого.

Поняття шлюбу розкрито у ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу (далі - СК) України, відповідно до якої шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя (ч. 1 ст. 36 СК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт саме родинних відносин між фізичними особами, а подружжя не повязане між собою жодним кровним звязком, суд дійшов висновку, що вимога заявника про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як подружжям не ґрунтується на законі, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К. В. Шалота