Справа № 681/76/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Полонський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді - Дідек М.Б.,

секретарі - Богданевич О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Полонської міської ради, відділу Держземагенства у Полонському районі про скасування рішення Полонської міської ради та визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку,

встановив:

В січні 2015року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полонської міської ради, ОСОБА_5 та відділу Держземагентва у Полонському районі Хмельницької, області про визнання незаконним рішення сесії Полонської міської ради від 13.12.2010 року та недійсним державного акту на права власності на земельну ділянку та їх скасування.

На обґрунтування даних позовних вимог, з урахуванням уточнених та доповнених їх в судовому засіданні, ОСОБА_1 вказав, що рішенням виконкому Полонської міської ради від 17.05.1995 року за №44, яке було уточнене рішенням цього ж виконкому від 21.06.1995року № 86, щодо цільового призначення наданої йому земельної ділянки в постійне користування, а саме для ведення особистого селянського господарства, яка була виділена площею 0.10га розташована по вул. Л. Українки 239 в м. Полонному.

З даного часу даною земельною ділянкою постійно користувався, привів її в належний стан та за яку добросовісно сплачував податки.

Маючи намір отримати дану земельну ділянку у власність шляхом приватизації в грудні 2012 року він звернувся із заявою до Полонської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку, але рішенням від 27.12.2012 року в задоволенні заяви відмовлено з тих підстав, що дана земельна ділянка передана в приватну власність ОСОБА_5 та на підставі якого їй було видано державний акт про право власності на земельну ділянку.

Вважаючи, що даним рішенням порушено його право володіння та користування даною земельною ділянкою, тому на його думку з підстав передбачених ч.1 ст.155 ЗК України воно є незаконним, а виданий на його підставі державний акт про право власності на землю є недійсним.

Крім того, позивач заявив, що про наявність рішення виконкому Полонської міської ради від 21.01.1998року №677, яким спірну земельну ділянку площею 0,10га для ведення особистого селянського господарства передано у приватну власність не знав та із заявою про передачу даної земельної ділянки у приватну власність не звертався.

З огляду на наведені обставини позивач просив задовольнити його вимоги.

Представник Полонської міської ради проти позову заперечував та зіслався на те,що рішенням виконкому Полонської міської ради від 21.06.1995 року позивачеві в користування було надано земельну ділянку площею 0,10га для ведення особистого селянського господарства розташованої на вул. Л. Українки,239 в м. Полонному, яка прилягає до території житлового будинку за цією ж адресою. Рішенням виконкому цієї ж ради від 21.01.1998 року дана земельна ділянка була передана позивачеві у приватну власність без зміни її цільового призначення, яка в натурі, як за первісним рішенням виконкому так і за наступним, не виділялась, межі не встановлювались,правовстановлюючі документи не видавались.

Він також підтвердив, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_5 являла собою стихійне сміттєзвалище, хоча і розташована на вул. Л. Українки, але не є суміжною із земельною ділянкою позивача від якої її відокремлено природнім дренажним каналом, що належить до комунальної власності, тому вимоги позивача є безпідставними.

Представник відповідачки ОСОБА_2, який діє по нотаріально посвідченій довіреності, заперечуючи проти позову пояснив, що на наданій довірительці у власність земельної ділянки площею 0,06га. для ведення особистого селянського господарства, знаходилось стихійне смітєзвалище і в користуванні не перебувала, а після її приведення в належний стан та відновлення її корисної якості, була виділена в натурі, визначені межі та видано державний акт про право власності, який зареєстрований у встановленому законом порядку.

Він крім того заявив, що при приведенні земельної ділянки в належний стан та виділення в її натурі на місцевості, будь-яких претензій, як з боку позивача та його родичів не було.

Вважає, що довірителька власником земельної ділянки являється на законних підставах, тому вимоги позивача безпідставні.

Представник відділу Держземагенства у Полонському районі не погоджуючись з позовом заявила, що державний акт про право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5 виданий з дотримання діючого земельного законодавства, тому вважати його недійсним законних підстав не має.

Вислухавши доводи та заперечення сторін, перевіривши матеріали та дослідивши обставини справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини на підставі яких приходить до наступного.

Рішенням виконкому Полонської міської ради від 21.06.1995 року №86 позивачеві ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства було надано земельну ділянку площею 0,10га, розташованої на вул. Л. Українки,239 в м. Полонному.

Рішенням цього ж виконкому 21.01.1998 року за № 677 вищезгадана земельна ділянка площею 0,10га була передана ОСОБА_1 у приватну власність з цільовим призначенням ведення особистого селянського господарства.

Рішенням - сесії VІ скликання Полонської міської ради від 27.12. 2012року №10 позивачеві в наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для передачі земельної ділянки у приватну власність відновлено, з тих підстав, що земельна ділянка, яку ОСОБА_1 бажав отримати у приватну власність рішенням Полонської міської ради від 13.12.2010року №10 було передано у приватну власність ОСОБА_5

Згідно зі ст.10 ЗК України (1992р) чинного на час виникнення спірних правовідносин до відання місцевих рад у галузі регулювання земельних відносин на їх території, належало - передачу земельної ділянки у власність та у користування.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЗК України цього ж кодексу (1992)місцеві ради вправі були надавати виконавчим комітетам уповноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок.

За приписами ст.ст.22,23 згаданого Земельного кодексу право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документу, що посвідчує це право, зокрема, посвідченим державним актом, які видаються і реєструються місцевими радами.

У справі встановлено, що відповідно до вимог ч.3 ст.3 ЗК України (1992року) рішенням виконкому Полонської міської ради від 21.06.1995 року №86 позивачеві у користування для ведення особистого селянського господарства було надано земельну ділянку площею 0,10га, розташованої по вул. Л. Українки,239 в м. Полонному

27.01.1998 року рішенням цього ж виконкому №677 вищезгадану земельну ділянку площею 0,10га за тим же цільовим призначенням було передано у приватну власність.

Згідно з приписами вищезгаданих правових норм (ст.ст.22,23 ЗК) у позивача право користування та право власності наданої йому земельної ділянки виникає після встановлення меж землевпорядними організаціями її меж в натурі на місцевості та отримання документа, що посвідчує право на неї, реєстрації в Полонській міській раді .

Однак, в судовому засіданні не встановлено , що землевпорядними організаціями були виділені межі наданої земельної ділянки позивачеві і він одержав відповідний акт.

Ці обставини по суті не заперечувались позивачем та підтверджувались представником Полонської міської ради.

Доводи позивача, що після надання йому земельної ділянки у користування працівником міської ради була виділена в натурі, не ґрунтується на досліджених у справі доказах.

Не можуть бути прийняті на увагу доводи позивача і про те, що відповідачці ОСОБА_5 у право власності було надано земельну ділянку яка перебувала у його користуванні.

За твердженням представників Полонської міської ради та відповідачки, спірна земельна ділянка не передавалась у користування позивача, а являлась обєктом стихійного сміттєзвалища, яка була приведена в належний та якісний стан ОСОБА_5

Ці обставини узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та актом від 18.02.2015року .

Крім того, як встановлено, земельна ділянка, надана в користування позивачеві, розташована по вул. Л. Українки,239 в м. Полонному та прилягає до території земельної ділянки житлового будинку за цією ж адресою. Тоді як земельна ділянка, що надана ОСОБА_5, розташована в іншому місці і не є суміжною з земельною ділянкою, яка була надана позивачеві.

Таким чином, наведені обставини та досліджені докази, які у своєму взаємозвязку відповідають фактичним даним і будь-якого сумніву в їх належності та достовірності не викликають.

З урахуванням наведеного суд вважає, що підстав для задоволення позову відсутні.

Що стосується рішень Полонської міської ради від 29.01.2008 року №10 та від 13.12.2010року №10 суд вважає, що вони прийнятті відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування», а земельна ділянка у приватну власність ОСОБА_5 передано з дотриманням вимог ст.ст.116,125,126 ЗК України, тому підстав вважати про незаконність даних рішень Полонської міської ради та визнання державного акту про право власності на земельну ділянку не дійсним, не встановлено.

Керуючись ст.ст.3,10,22,23 ЗК України (1992року), ст.ст.116,125,126 ЗК України, ЗУ «про місцеве самоврядування», ст.ст.10,11,62,212-215 ЦПК України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Полонської міської ради, відділу Держземагенства у Полонському районі скасування рішення Полонської міської ради про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку та про визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Полонський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дідек М.Б.