РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.02.2015 року Провадження №2/425/118/15

Справа №425/3088/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив:

16 грудня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачі є власниками зазначеної квартири, яку придбали 25.09.2014 року у ОСОБА_4. На час придбання квартири у ній був зареєстрований ОСОБА_3, проте з моменту придбання квартири та до теперішнього часу відповідач в квартирі не проживає, його речей в квартирі також немає, на думку позивачів відповідач увесь цей час проживає в іншому місці. Відповідач добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивачів порушує їх права як власників квартири, тому позивачі звернулися до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

В судове засідання позивачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 26.01.2015 року надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують ти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 26).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надав (а.с. 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивачів на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_5 25.09.2014 року за реєстром № 874 (а.с. 6, 7).

Згідно умов договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відомо, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_3.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу від 26.12.2014 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 07.03.2013 року ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно акту обстеження житла на предмет проживання від 19.11.2014 року, складеного представниками будинкового комітету, підписи яких засвідчені ПП «Ромалекс», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 не проживає (а.с. 19).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власників квартир визначені ст.ст. 317, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на його власний розсуд. Будь-які обмеження чи втручання у права власника можливі виключно на підставах визначених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна.

Згідно з наведеними вище нормами цивільного законодавства України, власник квартири за наявності будь-яких обмежень у здійсненні ним права користування та розпорядження квартирою має право вимагати усунення будь-яких перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що оскільки позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1, позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою підлягають до задоволення.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що член сім'ї колишнього власника квартири ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_6, як член сім'ї власника квартири, мав право користування цим житлом до моменту відчуження цієї квартири власником.

Проте, з часу припинення права власності на квартиру у ОСОБА_4 - з 25.09.2014 року, відповідач ОСОБА_6 втратив право користування квартирою як член сім'ї відповідача ОСОБА_6, оскільки його право користування цим житлом є похідним від права власності на житло ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування квартирою, тому позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3 особою, яка втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 також підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень по 121,80 гривень на користь кожного з позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 218, 224, 225 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243, 60 гривень по 121,80 гривні на користь кожного позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова