20.04.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1228/2014-ц
Провадження № 2/533/9/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М.М.,

при секретарі - Пазій Г.В.,

з участю: позивача-відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача-позивача - ОСОБА_2,

адвоката - Костенко І.І.,

представника відповідача сільської ради - Ковтун Н.В.,

третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козельщина цивільну справу за позовом позивача-відповідача ОСОБА_1 до відповідача-позивача ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування та за зустрічним позовом представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 до позивача-відповідача ОСОБА_1, Говтвянської сільської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним запису в погосподарській книзі та визнання недійсним заповіту в частині заповіту житлового будинку, -

встановив :

08.12.2014 року позивач-відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача-позивача ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, яке знаходяться по АДРЕСА_1 та належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 посилаючись на те, що все життя померлий спадкодавець проживав в зазначеному будинку, за життя спадкодавець законно набув право власності на житловий будинок, що також підтверджується записом в по господарській книзі. Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами.

Далі, в позові позивач зазначила, що вона звернулася до Козельщинської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначений житловий будинок з господарськими спорудами, але державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва, оскільки відсутній документ, який засвідчує право власності померлого.

Документи про право власності на об'єкт нерухомості спадкодавцем ОСОБА_8 за життя не були виготовленні. Відсутність документу про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами позбавляє її можливості успадкувати вищезазначене спадкове майно.

12.01.2015 року представник за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до суду в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 із зустрічною позовною заявою до позивача-відповідача ОСОБА_1, відповідач Говтвянська сільська рада, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним запис в погосподарській книзі Говтвянській сільській раді за 1988 рік, особовий рахунок НОМЕР_1 про те, що в АДРЕСА_1, головою домогосподарства є ОСОБА_8, про визнання недійсним заповіт ОСОБА_8 від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою АДРЕСА_1, а також про відмову у задоволенні позову позивач-відповідач ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_8 посилаючись на те, що за життя померлий спадкодавець ОСОБА_8 житловий будинок не будував, сільською радою запис в по господарській книзі зроблено безпідставно, так як запис суперечить договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року, оскільки відповідно до договору купівлі продажу ОСОБА_9 продав батьку відповідача-позивача ОСОБА_10 в с. Говтва, будинок з надвірними будівлями, в якому після придбання останній проживав на протязі всього життя.

Також, представник за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 в зустрічному позові зазначила, що власник житлового будинку відповідно до договору продажу від 10 липня 1951 року ОСОБА_10 не бажав та не мав наміру зареєструвати у своєму будинку спадкодавця ОСОБА_8, а в подальшому також щоб останній став головою домогосподарства. Зять ОСОБА_8 та ОСОБА_11 після одруження стали проживати не в будинку ОСОБА_10, а у будинку в якому мешкав ОСОБА_8 та його рідна сестра де вони і проживали майже 20 років.

В останні роки ОСОБА_6 проживала та доглядала за батьком ОСОБА_10 разом із своїми дітьми. ОСОБА_10 за життя вважав, що будинок повинен після його смерті належати ОСОБА_6, у зв'язку з чим і передав їй документ про право власності. Після смерті ОСОБА_10 вищезазначеним житловим будинком користувалася та утримувала в належному стані ОСОБА_6, але через деякий час у середині 80-х роках погодилася щоб у вищезазначеному житловому будинку проживала її рідна сестра ОСОБА_11 та ОСОБА_8 Останнім було добре відомо, що житловий будинок померлий власник батько ОСОБА_10 залишив ОСОБА_6 і суперечок щодо вищезазначеного будинку між ними не виникало. Як літня малограмотна людина ОСОБА_6 вважала, що для підтвердження її прав на спірний вищезазначений будинок є достатнім волевиявлення батька ОСОБА_10 та мати правовстановлюючий документи на будинок, а тому прохає суд у зв'язку з вищевикладеним відмовити в позові позивача-відповідача ОСОБА_1 про визнання за нею право власності в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 позов підтримала та прохала задовольнити, оскільки суду надано достатньо підтверджуючих письмових документів, що після смерті власника будинку ОСОБА_10 в даному житловому будинку залишилися проживати його донька ОСОБА_11 та зять ОСОБА_8, а тому шляхом проживанням після смерті кожного спадкодавця по черзі успадкували зазначений житловий будинок. Спадкові справи після померлого ОСОБА_10, а також і в подальшому після смерті його доньки ОСОБА_11 не відкривалися. За життя ОСОБА_8 шляхом спадкування законно набув право власності на житловий будинок, а тому відсутні підстави для задоволення зустрічного позову представника за довіреністю ОСОБА_2, який поданий в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6

Представник ОСОБА_2 та представник адвокат Костенко І.І. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнали та пояснили, що ОСОБА_10 є власником житлового будинку, оскільки його придбав відповідно до договору купівлі продажу. За життя ОСОБА_10 вважав, що будинок повинен після його смерті належати ОСОБА_6, у зв'язку з чим і передав останній документ про право власності. ОСОБА_8 мав свій власний житловий будинок і ніякого відношення до будинку ОСОБА_10 не мав, а тому і не мав право заповідати житловий будинок, який належав ОСОБА_10

Стосовно зустрічного позову, який поданий в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 представник ОСОБА_2 та представник адвокат Костенко І.І. надали суду пояснення, що підтримують повністю та прохають задовольнити, оскільки запис в погосподарській книзі щодо того, що ОСОБА_8 є власником будинку зроблено представником сільської ради безпідставно, так як суперечить договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року. Також вважають, що необхідно визнати заповіт від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою АДРЕСА_1 недійсним, оскільки відсутнє рішення виконавчого комітету Говтвянської сільської ради щодо покладення обов'язків вчиняти нотаріальні дії секретарем сільської ради.

Представник відповідача Говтвянської сільської ради Ковтун Н.В. зустрічний позов відповідача-позивача ОСОБА_6 не визнала та пояснила, що вона на підставі записів з погосподарської книги за період 86-90 роки видала позивачу-відповідачу ОСОБА_1 довідку в якій зазначила, що власником зазначеного вище будинку є померлий ОСОБА_8, оскільки така інформація була зазначена в книзі. Запис в погосподарську книгу, що ОСОБА_8 є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 не здійснювала, оскільки на той час не працювала. Також вважає, що має повноваження на вчинення нотаріальних дій в частині складення та посвідчення заповітів, а тому вважає, що відсутні підстави для скасування заповіту, який був складений особисто нею відповідно до законів на прохання ОСОБА_8

Представник третьої особи ОСОБА_5 щодо задоволення первісного позову та зустрічного позову покладається на розсуд суд.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідків та дослідивши письмові докази встановив наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 180 ЦК УРСР (в редакції 1923 року) вбачається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти це майно і виплатити умовлену ціну.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 10 липня 1951 року власником житлового будинку в АДРЕСА_1 є ОСОБА_10. (а.с. 38).

Згідно до погосподарської книги за період часу з 50-52 р.р. вбачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 головою сім'ї є ОСОБА_10, ОСОБА_12 - дружина, ОСОБА_11 - дочка. Зазначені особи не працювали в колгоспі та не є його членами. (а.с. 113).

Відповідно до погосподарської книги за період часу з 61-63 р.р. вбачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 головою сім'ї є ОСОБА_11 - дочка, ОСОБА_8 - зять, ОСОБА_10 вибув у Харківську область (а.с. 115).

Згідно до погосподарської книги за період часу з 67-70 р.р. вбачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 головою сім'ї є ОСОБА_8 - чоловік, ОСОБА_11 - дружина (а.с. 118).

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років в с. Говтва, Козельщинського району Полтавської області ОСОБА_10 помер (а.с. 102)

Суд не приймає до уваги записи в погосподарській книзі за період часу 61-63 р.р. та за період часу з 67-70 р.р, що ОСОБА_10 вибув у Харківську область, оскільки зазначене спростовується довідками від 05.01.1967 року, від 21.01.1960 року, 14.06.1967 року та від 29.07.1972 року згідно яких вбачається, що ОСОБА_10 зареєстрований та проживає на території АДРЕСА_1. (а.с. 165-168).

Далі судом встановлено, що після смерті ОСОБА_10 в житловому будинку в АДРЕСА_1 проживали його донька ОСОБА_11, яка в подальшому померла та її чоловік ОСОБА_8, що також підтверджується випискою з по господарської книги за період часу з 86-90 р.р (а.с. 119).

Згідно до ст.ст. 524, 525, 526 529, 548, 549 ЦК УРСР вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР вбачається, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Суд приймає до уваги та вважає, що після смерті ОСОБА_10 шляхом проживання зі спадкодавцем спадщину прийняла його дочка ОСОБА_11, після смерті останньої спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_8

Згідно до погосподарської книги за період часу з 2001-2005 р.р. вбачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 головою сім'ї є ОСОБА_8 - чоловік, ОСОБА_13 - дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 122).

Відповідно до погосподарської книги за період часу з 2010-2015 р.р. вбачається, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 головою сім'ї є ОСОБА_8 (а.с. 123).

Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_8.(а.с. 14).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до заповіту вбачається, що ОСОБА_8 заповідав всі його права та обов'язки , які належать йому на час складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належать йому у майбутньому, та усе його майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і в загалі все те, що буде належать йому на день смерті він заповідає: земельний пай - ОСОБА_5, а будинок та грошові заощадження ОСОБА_1 Заповіт посвідчений секретарем сільської ради Ковтун Н.В. (а.с. 18, 106-110).

Відповідно до ст. 1257 ЦК України вбачається, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд не приймає до уваги, доводи представників відповідача-позивача ОСОБА_2 та представника адвокат Костенко І.І. в частині визнання заповіту недійсним, так як відсутнє рішення виконавчого комітету Говтвянської сільської ради щодо покладення обов'язків на секретаря сільської ради Ковтун Н.В. вчиняти нотаріальні дії, оскільки відповідач-позивач ОСОБА_6 не є в якості заінтересованої особи (спадкоємцем за законом, спадкоємцем за іншим заповітом, відказоодержувачем) тобто бути особою, суб'єктивні спадкові права якої виникають відповідно до норм книги шостої ЦК (ухвала колегії суддів ВССУ від 28 вересня 2011 року (справа № 6-27855св11)).

Суд не приймає доводи представників відповідача-позивача ОСОБА_2 та представника адвокат Костенко І.І. в частині того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 тимчасово проживали в житловому будинку в АДРЕСА_1, померлий спадкодавець ОСОБА_8 мав у власності інший житловий будинок, оскільки це спростовується довідкою сільської ради згідно до якої вбачається, що за ОСОБА_8 інших домоволодінь , згідно по господарського обліку за ним до дня смерті не значилось, а також іншими витягами з по господарської книги (а.с. 111-123, 125).

Також суд звертає увагу на те, що відповідач-позивач ОСОБА_6 не зверталася з приводу успадкування спадкового майна після померлого ОСОБА_10 (а.с. 152-153).

Отже, суд вважає, що ОСОБА_8 за життя набув право власності на житловий будинок та прибудинкові господарські споруди в АДРЕСА_1 шляхом успадкування після померлої дружини ОСОБА_11, яка в свою чергу успадкувала житловий будинок шляхом проживання із померлим батьком ОСОБА_10, а тому позовна вимога позивача-відповідача ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_8 підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на вимогах закону.

Зустрічна позовна заява представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 про визнання недійсним запис в погосподарській книзі Говтвянській сільській раді за 1988 рік, особовий рахунок НОМЕР_1 про те, що в АДРЕСА_1, головою домогосподарства є ОСОБА_8, про визнання недійсним заповіт ОСОБА_8 від 13.09.2010 року, який посвідчений Говтвянською сільською радою Козельщинського району Полтавської області в частині заповіту будинку за адресою АДРЕСА_1, а також про відмову у задоволенні позову позивач-відповідач ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_8 не підлягає до задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.10, 15, 209, 215, 219 ЦПК України, ст. 180 ЦК УРСР (в редакції 1923 року), ст.ст. 524, 525, 526 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1233, 1234, 1236, 1257 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Первісний позов ОСОБА_1 до відповідача-позивача ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок та прибудинкові господарські споруди, які належать померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та розташовані по АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літера "А", прибудова літера «а», сараю літера «б», літньої кухні літера «Б», навісу літера «в», сараю літера «В», сараю літера «г», сараю літера «Г», ганок літера «аг», колодязь питний літера «к» в порядку спадкування після смерті останнього.

У задоволенні зустрічного позову представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах відповідача-позивача ОСОБА_6 до позивача-відповідача ОСОБА_1, Говтвянської сільської ради, третя особа ОСОБА_5 про визнання недійсним запису в погосподарській книзі та визнання недійсним заповіту в частині заповіту житлового будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває чинності після спливу строку на подання апеляційної скарги.

Рішення надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Повний текст рішення виготовлений 20.04.2015 року.

Суддя

Козельщинського районного суду: М.М.Оксенюк