Справа№592/5118/14-ц
Провадження №2/592/48/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Кондратенка М.В., при секретарі Безкровній К.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Суми-Авто» про виплату заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , відшкодування спричиненої моральної шкоди -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що з 13.04.2009 р. обіймала посаду провідного бухгалтера відділу бухгалтерії Головного підприємства ПАТ « Суми - Авто «. Наказом по товариству від 22.04.2014 р. за № 33-к звільнена з займаної посади на підставі вимог п.1 ст. 36 КЗПП України.

Вважає, що під час її роботи відповідач у порушення вимог приписів Колективного договору , Статуту ПАТ « Суми-Авто « , Положення про оплату праці головного бухгалтера, підрозділу бухгалтерії та системного адміністратора / затвердженого наказом Генерального директора товариства 29.11.2011р. / не виплачував їй у повному обсязі складову заробітку - премії, що призвело до заборгованості на загальну суму 19 907,40 грн., з яких : борг за 2012 р. - 4547,43 грн.; борг за 2013 р. - 8432, 76 грн. ; борг за 2014 рік - 6927, 21 грн.

Також порушенням її трудових прав щодо отримання належних коштів у вигляді преміальних виплат спричинена моральна шкода, яку оцінює у сумі 1500 грн. та обґрунтовує моральними стражданнями, порушенням нормальних життєвих зв'язків, втратою заробітку.

Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким стягнути на її користь з ПАТ «Суми-Авто « :

- заборгованість по недоплаті заробітку /преміальних / у сумі 19 907, 40 грн. ;

- середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні ;

- на відшкодування спричиненої моральної шкоди суму у розмірі 1500 грн. / а.с.1-6 /.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги з зазначених вище підстав і додатково пояснила, що працюючи на підприємстві не притягалась до дисциплінарної відповідальності за допущені недоліки в роботі і підстав для не доплати їй преміальних у адміністрації роботодавця не було.

Представник відповідача - Підгорна Н.М. позов не визнала, бо відповідно до Положення про преміювання співробітників ПАТ « Суми - Авто « премії нараховуються і виплачуються працівникам за умови відсутності збитковості в роботі товариства та наявності фінансової можливості здійснювати такі виплати. А тому суми премії виплачувались позивачці з врахуванням зазначених обставин.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно вимог ч. 2 ст. 97 КЗпП України, ст. 15 Закону України « Про оплату праці « , форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами , організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими угодами.

Відповідно до ст. ст. 10, 18 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації.

Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 13.04.2009 р. обіймала посаду провідного бухгалтера відділу бухгалтерії Головного підприємства ПАТ « Суми - Авто «. Наказом по товариству від 22.04.2014 р. за № 33-к звільнена з займаної посади на підставі вимог п.1 ст. 36 КЗПП України і ця обставина підтверджується копією її трудової книжки, що також сторонами не оспорювалось / а.с. 9-11 /.

З копії витягу зі статуту ПАТ «Суми - Авто» вбачається, що Товариство є юридичною особою та самостійним суб»єктом господарської діяльності / а.с.13-21/.

Питання оплати праці на ПАТ «Суми-Авто» визначається Колективним договором на 2012-2015 роки , який передбачає, що трудові доходи кожного працівника визначаються його особистим трудовим вкладом з урахуванням кінцевого результату, виробничо-фінансової діяльності ПАТ, окремого структурного підрозділу і максимальним розміром не обмежуються, але забезпечують дотримання норм і гарантій соціального захисту, встановлених законодавством України. Система стимулювання доплат / премій / розробляється дирекцією ПАТ і передбачає преміювання працівників за досягнення високих кінцевих результатів у роботі товариства і його підрозділів у межах фонду оплати праці. Доплати працівникам здійснюються з урахуванням фінансових можливостей ПАТ /пункти 4.2, 4.9 Договору, а.с.21-24 /.

Як вбачається з Положень про преміювання співробітників ПАТ «Суми - Авто» за 2011-2013 роки і затверджених Генеральним директором С.Я. Яворським /наданих представником товариства під час судового розгляду /, підставою для нарахування працівникам премії за окремий період / місяць, квартал , рік / може бути виключно факт наявності фінансової можливості підприємства / Загальне правило 2 /.

Відповідно до п. 3.2 «Положення про оплату праці головного бухгалтера, підрозділу бухгалтерії та системного адміністратора» і затв. Генеральним директором ПАТ « Суми-авто « 29.11.2011 р. /наданого представником товариства під час судового розгляду /, максимальний рівень премії працівника підрозділу бухгалтерії підприємства не може бути вищим рівня премії головного бухгалтера встановленого у додатку № 1 Положення і помноженого на відсоток, який визначений у таблиці 2.

Таким чином оплата праці бухгалтера ПАТ « Суми - Авто « регламентована внутрішніми документами підприємства, в тому числі існують обмеження максимального розміру премії, а її нарахування та розмір пов'язаний з кінцевим фінансовим результатом діяльності товариства.

Згідно приписів ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура заробітної плати складається з:

- основної заробітної плати, яка визначена як винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці /норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки /, встановлюється у вигляді тарифних ставок /окладів / і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

- додаткової заробітної плати, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

- інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Тому за своїм походженням премія відноситься до "інших заохочувальних та компенсаційних виплат", та яка ОСОБА_1 нараховувалась і виплачувалась у відповідних розмірах , з врахуванням економічного стану , отриманого валового доходу і фінансових можливостей товариства , але в меншому обсязі ніж вона вважала таким, що підлягає їй виплаті. Ця обставина підтверджується довідками-розрахунками прибутковості діяльності товариства за період 2012-2014 р.р., копіями наказів про преміювання працівників , в т.ч. і ОСОБА_1 / наданих суду відповідачем у судовому засіданні під час розгляду справи /.

Вважаючи, що її трудові права порушені, ОСОБА_1 разом з іншими працівниками товариства подала звернення до Територіальної інспекції з питань праці у Сумській області щодо проведення перевірки дотримання ПАТ « Суми - Авто « трудового законодавства України.

Згідно Акту перевірки територіальної інспекції від 19.05.2014 року за № 18-01-08670465, порушень законодавства щодо нарахувань працівникам заробітку на товаристві не встановлено.

Позивачка ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України в обґрунтування вимог щодо недоплати їй преміальних сум за період 2012-2014 р.р. не надала суду будь-яких безсумнівних доказів існування фінансових можливостей товариства на виплату їй коштів у більшому розмірі і що становить загальну заявлену суму 19 907,40 грн., чи умисного заниження розміру визначеної та виплаченої премії за спірний період .

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що обставина порушення трудових прав працівника ОСОБА_1 щодо недоотримання преміальних сум як складової заробітної плати у судовому засіданні не знайшла свого підтвердження. А тому суд не вбачає підстав для захисту прав позивачки .

Керуючись ст. ст. 97, 221, 232, 233 КЗпП України, ст. 2 Закону України "Про оплату праці", п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 і поданого до Публічного акціонерного товариства "Суми-Авто» про виплату заборгованості у вигляді заробітної плати /відпускних /, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні , відшкодування спричиненої моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10- ти днів з дня його проголошення .

Так як особи, які приймали участь у справі, не не були присутні в судовому засіданні під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення, вони мають право на оскарження протягом десяти днів з дня отримання його копії з повним вмотивованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко