У х в а л а

27 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Кадєтової О.В., Коротуна В.М.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярослава-1», державного реєстратора Франківського району Карпи Олександри Петрівни, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, управління державної реєстрації Львівської міської ради, про визнання установчих зборів неправомочними, визнання недійсним рішення про створення об'єднання і затвердження його статуту, припинення діяльності об'єднання та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати установчі збори, на яких прийнято рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярослава-1» та затверджено його статут, неправомочними, визнати недійсним запис про проведення державної реєстрації об'єднання, припинити його діяльність та внести запис про це до Єдиного державного реєстру, посилаючись на те, що повідомлення про проведення установчих зборів ініціативною групою не були направлені всім власникам у передбачений законом строк, на зборах були присутні лише троє власників, він та інші власники, яких є п'ятеро, не знали, з чиєї ініціативи скликались збори, не знали порядку денного, місця та часу їх проведення. Оскільки на зборах були присутні менше двох третин від загальної кількості власників, рішення зборів про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярослава-1» і подальшу його реєстрацію слід визнати недійсними.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 9 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Франківського районного суду м. Львова від квітня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2013 року залишено без змін.

5 березня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, - ст. ст. 1, 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. ст. 203, 237, 242, 244, 245, 1000, 1001, 1003, 1004, 1006 ЦК України.

Оскільки заява подана з пропуском строку, визначеного ст. 356 ЦПК України, то заявник просив про його поновлення, посилаючись на те, що копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року, про перегляд якої він просить, отримав 9 лютого 2015 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2012 року, 23 січня 2013 року та 26 лютого 2014 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року вбачається, що суд касаційної інстанції погодився із висновками судів попередніх інстанцій, які, відмовляючи у задоволенні позову, виходили із відсутності правових підстав, з якими закон пов'язує визнання неправомочними установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, а тому відмовили у задоволенні інших позовних вимог.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, на яку заявник посилається як на підставу перегляду, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які задовольняючи позов виходили із того, що організаторами проведення установчих зборів від 14 червня 2009 року був порушений порядок проведення зборів, оскільки на них не було необхідного кворуму, а також допущено порушення порядку голосування, у відповідності до вимог Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що у справі, в якій Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановлено ухвалу від 26 лютого 2014 року, на яку заявник посилається, як на підставу перегляду, тотожними є встановлені судом фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, який розглядався, а, відповідно, що правовідносини, які виникли між сторонами, які брали участь у розгляді справи, подібні і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в порівнянні із справою у якій постановлена ухвала, яку просить переглянути заявник, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Крім того, як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 вересня 2012 року та 23 січня 2013 року.

Зі змісту вказаних судових рішень вбачається, що суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій і направляючи справи на новий розгляд, виходив із того, що суди допустили неповне з'ясування обставин справи, не перевірили доводів сторін, не дослідили доказів, не дали їм належної оцінки та не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки підставами скасування судових рішень було порушення норм процесуального права щодо встановлення фактичних обставин, то таке не свідчить про їх тотожність із встановленими судом фактичними обставинами у справі, в якій постановлена ухвала, про перегляд якої подано заяву.

Саме по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах не може бути підставою для допуску справи до провадження.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ярослава-1», державного реєстратора Франківського району Карпи Олександри Петрівни, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, управління державної реєстрації Львівської міської ради, про визнання установчих зборів неправомочними, визнання недійсним рішення про створення об'єднання і затвердження його статуту, припинення діяльності об'єднання та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді:О.В. Кадєтова В.М. Коротун Г.І. Мостова М.І. Наумчук