У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Боймиструка С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Здолбунівська міська рада Рівненської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 березня 1996 року державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори на ім'я ОСОБА_3

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заявник звертався до Другої Дубенської державної нотаріальної контори із проханням внести зміни у свідоцтво про право на спадщину за законом і що йому було відмовлено в цьому. У справі є копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 і копія свідоцтва про народження заявника, в якому зазначено, що матір'ю заявника є ОСОБА_3. Докази того, що ОСОБА_3 є матір'ю заявника, у справі відсутні.

Вважає рішення суду першої інстанції передчасним, оскільки на момент розгляду справи в провадженні Дубенського міськрайонного суду знаходилася справа за його позовом до ОСОБА_2, третя особа - Друга Дубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? домоволодіння та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Судове рішення у вказаній справі могло б суттєво вплинути на розгляд справи за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, а доводи апелянта безпідставними.

Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері. Спору про право на спадщину після її смерті не виникло та Здолбунівська міська рада як орган, що має право на визнання спадщини відумерлою, визнала його заяву повністю, не заперечує щодо задоволення заяви.

Наявність спору в Дубенському міськрайонному суді про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину не свідчить про наявність між ним та ОСОБА_1 спору з приводу спадщини після смерті матері.

Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 березня 1996р. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про народження по батькові ОСОБА_3 вказана не „ОСОБА_3", а „ОСОБА_3". Її батьками вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

В свідоцтві про народження заявника по справі ОСОБА_2 вказана його матір'ю ОСОБА_3.

В свідоцтві про смерть ОСОБА_3 також зазначено її по батькові „ОСОБА_3", а не „ОСОБА_3".

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про допущену помилку у вищезазначеному свідоцтві про право на спадщину за законом та правильно своїм рішенням встановив факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім'я ОСОБА_3.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в справі відсутні докази, що на справді батьком ОСОБА_3 був ОСОБА_8, а не ОСОБА_8, та про те, що заява ОСОБА_2 є передчасною є безпідставними, та спростовуються дослідженими судом вищенаведеними доказами по справі.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Боймиструк

А.М. Шеремет