АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/394/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЄльцова В. О.
суддівПальонного В. С. , Нерушак Л. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року було відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою ПАТ КБ «Приватбанк» оскаржив її в апеляційному порядку.

Дана ухвала оскаржується апелянтом, який посилається на те що відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта Попельнюх Т.І. про задоволення апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції. апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою місцевого суду від 17 грудня 2014 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів.

Свій позов позивач мотивує тим, що він є споживачем банківських послуг відповідно до укладеного 20 січня 2014 року між ним та відповідачем договору депозитного вкладу «Стандарт».

ОСОБА_6 у позові покликається на те, що він згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення депозиту, проте останній вклад не повернув.

Також, позивач у своєму позові, як на правову підставу задоволення своїх позовних вимог, послався на положення ст.ст. 526, 625, 633, 638, 1058, 1060 ЦК України, зокрема на загальні положення виконання зобов'язання, та на загальний порядок укладення як договорів так і договорів банківського вкладу.

При цьому, позивач у позові послався на положення ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів», яка регулює питання звільнення споживачів від сплати судового збору при подачі позову, та на положення ч.5 ст.110 ЦПК України, вважаючи себе особою - споживачем послуг, яка має право подати позов за місцем свого проживання.

Апелянт, як на підставу скасування оскаржуваної ухвали посилається на те, що при визначенні підсудності суд мав керуватися вимогами ст. 109 ЦПК України, де зазначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зазначене твердження ПАТ КБ «Приватбанк» є передчасним виходячи з наступного.

Зокрема, згідно з преамбулою Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживача фінансових послуг, правове забезпечення діяльності та розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

У ч.1 ст.4 зазначеного вище Закону визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення.

Виходячи із характеру фінансових відносин, на які посилається позивач у позові, і який є фізичною особою, а також використані у Законах України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і «Про захист прав споживачів» термін «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із договорів банківського вкладу підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п.п. 37, 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч.14 статті 110 ЦПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся із позовом як споживач банківських послуг, про захист порушеного права, пов'язаного з із стягненням депозитних коштів на його ім'я, в Смілянський міськрайонним суд Черкаської області за місцем проживання.

Місцем проживання позивача є АДРЕСА_1, що знаходиться на території Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.

Отже ОСОБА_6, як споживач, правомірно пред'явив позов за зареєстрованим місцем свого проживання. А тому, при зверненні до суду вірно скористався процесуальним правом вибору суду, передбаченого ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала суду є такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення депозитних коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :