У Х В А Л А

20 квітня 2015 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись в м. Маріуполі з позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2015 року до Іллічівського райсуду м. Маріуполя надійшла позовна заява ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плати в розмірі 18091,94 грн., середній заробіток в розмірі 21420 грн., середній заробіток за час розгляду справи у суді по день прийняття судом рішення, а також моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Позовна заява має бути залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, згідно з якою позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці керується тим, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення заборгованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто з позовом майнового характеру, позивачка всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України не вказує ціну позову.

Крім того, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У позовній заяві відсутні відомості про період утворення заборгованості по заробітній платі, а також період розрахунку суми середнього заробітку.

З позовної заяви однозначно не вбачається, ким саме вона підписана: позивачкою чи її представником, оскільки у кінці позовної заяви міститься лише підпис без зазначення прізвища особи.

Проте з долучених до позову документів можна припустити, що позов підписаний представником позивачки ОСОБА_3

Частиною 8 ст. 119 ЦПК України визначено, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені зокрема довіреністю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, суду надана довіреність, видана ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3, посвідчена нотаріусом Ноглікського нотаріального округу Сахалінської області РФ ОСОБА_4

Конвенція 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обовязковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22.12.2003.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Таким чином, для можливості представлення інтересів позивачки представником ОСОБА_3, на нотаріально посвідченій довіреності має бути проставлений апостиль.

Також суд звертає увагу на те, що у разі, якщо позовна заява подана і підписана представником позивачки, їй після підтвердження своїх повноважень належними документами необхідно привести у відповідність зміст позовних вимог, а саме уточнити, на чию користь слід стягувати заборговані суми.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи, що за таких обставин у суду немає можливості прийняти рішення, суд вважає за необхідне надати позивачці строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди залишити без руху, надавши позивачці для усунення недоліків строк пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити позивачку, надіславши йому копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1