Справа № 755/4994/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі: Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у м. Києві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та його дружина ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.02.1996 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд Л.І.

З довідки від 04.03.2015 року, виданої ЖРЕО № 402, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач - ОСОБА_1, третя особа- ОСОБА_3. (дружина), та відповідач - ОСОБА_5 ( їх онук).

За період з 2001 р. по даний час, тобто, вже понад 14 років відповідач не проживає в квартирі, жодного разу не з'являвся, що підтверджується актами про його не проживання за підписами сусідів, завірених начальником ЖРЕО № 402, своїх речей в квартирі не зберігає та витрати на утримання житла не несе, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

З моменту добровільної зміни відповідачем свого місця проживання, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою знятися з реєстраційного обліку.

Відповідач, не заперечуючи проти зняття його з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 видав позивачеві довіреність, легалізовану у встановленому законом порядку, якою доручив останньому вчинити усі необхідні дії щодо зняття його з реєстрації, натомість, Державна міграційна служба України повідомила про виключний перелік підстав для зняття особи з реєстрації та неможливість підписання заяви на вибуття представником за довіреністю.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ст. 405 ЦК України, позивач, підтримавши позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, натомість, в матеріалах справи міститься інформація про надання ним доручення про вчинення позивачем усіх необхідних дій щодо зняття його з реєстраційного обліку.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач у справі є її та позивача онуком, який залишився сиротою та над яким була встановлена опіка.

Вони з позивачем були його опікунами. Під час навчання відповідача у школі останньому запропонували відвідати Ізраїль з метою навчання. Приїхавши до Ізраїлю, відповідач проявив здібності у навчанні, отримав пропозицію там залишитися і прийняв її, отримавши згоду Опікунської ради та своїх опікунів. Після досягнення повноліття відповідач залишився жити в Ізраїлі, д на даний час і проживає, наміру повертатися в Україну не має і хоче знятися з реєстрації, що підтверджується виданою ним довіреностю.

Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

З довідки форми №3 з місця проживання сторін від 04.03.2015 р. убачається, що в квартирі №

АДРЕСА_1 у м. Києві, крім позивача, зареєстровані його онук - ОСОБА_2 (відповідач) та дружина позивача ОСОБА_3 ( третя особа).

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 405 Цивільного кодексу України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Зібраними у справі доказами підтверджується факт не проживання відповідача понад один рік за адресою: АДРЕСА_2, зокрема, з 2001 року (акти від 04.04.2014 р. та 12.04.2013р.).

Бажання відповідача знятися з реєстрації підтверджується викладеними ним у довіреності від 28.12.2014р. обставинами.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 3, 11, 57-61, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі - для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів після оголошення рішення суду в судовому засіданні, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: