Єдиний унікальний номер 235/5899/15-ц Номер провадження 22-ц/775/713/2015
Головуючий в 1 інстанції: Воробйов С.О.
Доповідач: Новікова Г. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів: Никифоряка Л.П., Груіцької Л.О.

при секретарі: Макотченко А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «Краснолиманське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду від 1 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»,третя особа: управління Пенсійного фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області про встановлення факту звільнення , зобов»язання внести до трудової книжки відомості про звільнення та видачу трудової книжки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 1 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд першої інстанції виходив із того, що позивач скористався своїм правом на звільнення, надіславши на адресу юридичної особи заяву про звільнення за власним бажанням. Встановлення факту йому потрібно для Пенсійного фонду, щоб отримувати пенсію в повному обсязі.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що з відповідачем він перебуває у трудових відносинах з 1.10.2007 року. По 30 серпня 2014 року йому виплачувалась заробітна плата, а потім виплата заробітної плати припинилася,фактично з вказаного часу він не працює і керівництво відсутнє. 21.05.2015 року він звернувся до відповідача з письмовою заявою про звільнення з 5.06.2015 року за власним бажанням та видачу трудової книжки. Лист із вказаною заявою був вручений відповідачеві 22.05.2015 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Він є пенсіонером, інвалідом 3 групи і у зв»язку із тим, що він працює, йому виплачують лише 85% розміру призначеної пенсії. Просив встановити факт його звільнення з 7 липня 2015 року за власним бажанням, зобов»язати товариство видати йому трудову книжку із внесенням відповідного запису.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Краснолиманське» просить рішення суду скасувати, як таке, що ґрунтується на недоведених обставинах. Посилаючись на те, що судом розглянуто позовні вимоги двох різних видів, які повинні розглядатися в окремому провадження. Не надано доказів наявності трудових відносин між сторонами. Позивачем не надано доказів того, що він направляв на адресу відповідача саме заяву про звільнення його з роботи і що ця заява була отримана відповідачем. Надане позивачем рекомендоване повідомлення на підтвердження направлення заяви про звільнення вручено »Макарській», однак вона не наділена повноваженнями на звільнення. 01.10.2014 року підприємство було захоплено озброєними людьми. До цього часу у керівництва та працівників підприємства відсутній доступ до робочих місць, а тому ніхто із працівників підприємства не міг отримати пошти. Таким чином підприємство не отримувало заяви позивача про звільнення і не могло її розглянути.

В судове засідання з»явилася представник ТОВ «Краснолиманське» за дорученням Козинець Ю.С., ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, та представник Управління Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином,що підтверджується телефонограмами, та їх заявами з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи безстроково. За відомостями Красноармійської об»єднаної державної податкової інспекції за 2-ий квартал 2014 року отримував доходи із ТОВ «Краснолиманське», з яких перераховувалися в державний бюджет податки.

Згідно листа Управління Пенсійного Фонду України в м.Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області ОСОБА_1 перебуває на обліку з 02.09.1992 року як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно звітності в системі персоніфікованого обліку про застрахованих осіб, наданих ТОВ «Краснолиманське» за період з 01.10.2007 року по 30.08.2014 року застраховану особу ОСОБА_1 прийнято в товариство на роботу 01.10.2007 року,як працюючого інваліда. В наступній звітності відомості про звільнення даного працівника не надавалися.

Заявою від 21.05.2015 року, адресованою директору ТОВ «Краснолиманське» за адресою знаходження юридичної особи, ОСОБА_1 просив звільнити його з роботи з 05 червня 2015 року за власним бажанням. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адресованого на ім»я директора ТОВ «Краснолиманське», 22.05.2015 року лист отримано уповноваженою особою Макарською. Таким чином позивачем дотримано вимог ч.1ст.38 КЗпП України про попереднє попередження про намір звільнитися. І оскільки власник не видав наказ про звільнення позивача з роботи та не видав трудову книжку, як того вимагають положення ст.116 КЗпП України та Інструкції про ведення трудових книжок працівників, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з урахуванням встановленого порушення права ОСОБА_1 на звільнення і єдиного способу захисту його порушеного права.

Заява про звільнення надійшла до відповідача 22.05.2015 року, тому суд з урахуванням двох тижнів, за які працівник повинен повідомити власника про звільнення, встановив дату звільнення саме 7.07.2015 року.

Доводи про те, що судом допущено порушення процесуального права, так як позивачем заявлено позовні вимоги двох різних видів, а саме: про встановлення факту звільнення та про зобо»язання вчинити певні дії-зобов»язання внести до трудової книжки відомості про звільнення та видачу трудової книжки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам діючого законодавства. Звільнення працівника із роботи покладає обов»язок на власника чи уповноважену ним особу внести до трудової книжки відомості про звільнення та видати трудову книжку. Тому заявлені позовні вимоги не є різними, а навпаки ,взаємопов»язані.

Посилання на те, що рішення містить недоведеність обставин,що мають значення для справи і саме те, що позивач не зазначив номер наказу про прийняття на роботу, найменування посади,яку займав, не надав жодних доказів,які б підтверджували перебування його у трудових відносинах з відповідачем є безпідставними, так як вирішення питання про звільнення не потребує додаткової інформації, якою повинен володіти працедавець. А надання інформації про суми виплачених доходів та утриманих податків із заробітної плати працівників і в тому числі позивача є належним та допустимим доказом існування між сторонами трудових відносин. Так як відрахування проводяться лише із заробітної плати, яку працівник отримує на конкретному підприємстві. Також факт перебування позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується персоніфікованими даними Пенсійного фонду. Зазначені докази судом правильно враховані як належні та допустимі. Доказів, які б спростовували надані офіційні дані про те, що ОСОБА_1 є працівником ТОВ «Краснолиманське» представником відповідача не надано.

За повідомленням заступника начальника першого слідчого відділу СУ прокуратури Донецької області ТОВ «Краснолиманське» має процесуальний статус потерпілого у кримінальному провадженні за фактами захоплення 05.09.2014 року невідомими особами приміщень та виробничих потужностей ДП «Вугільна компанія»Краснолиманська» та ТОВ «Краснолиманське».

Торгово-промисловою палатою України встановлено з 1 жовтня 2014 року для ТОВ «Краснолиманське» настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України,які стосуються справляння та сплати податків та обов»язкових платежів.

Посилання на те, що підприємство захопили невідомі люди і у керівництва та працівників немає доступу до робочих місць і документації, а тому керівник підприємства не мав змоги отримати заяву ОСОБА_1 про звільнення, не впливає на правильність висновків суду, так як зазначені обставини не можуть бути підставою для порушення прав позивача. Оскільки трудові відносини перешкоджають ОСОБА_1 отримувати пенсію в повному розмірі і праця на даному підприємстві є правом, а не обов»язком позивача .

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог,оскільки від встановлення факту залежить зміна особистих та майнових прав позивача.

Постановлене судом рішення законне і обґрунтоване, норми матеріального та процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку, що неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону, призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст.308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Краснолиманське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду від 1 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: