Справа №586/942/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Банчукова В. І.
Номер провадження 22-ц/788/215/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звертаючись з позовом просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 5668 грн. 83 коп.

Рішенням Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року позов задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 5668,83 грн. за кредитним договором № б/н від 01.08.2008 року, яка складається з 1338,57 грн. - заборгованості за кредитом, 3822,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, штраф 250 грн. (фіксована частина), 258,04 грн. (процентна складова). Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким банк надав а позичальник отримав 1800 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Але взятих на себе зобов'язань відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року за ним виникла заборгованість, яка становить 5668,83 грн., яка складається з 1338,57 грн. - заборгованості за кредитом, 3822,22 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: штраф 250 грн. (фіксована частина), 258,04 грн. (процентна складова).

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором у останнього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. Щодо тверджень ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності, суд першої інстанції дійшов висновку про їх помилковість.

Проте з даними висновками суду в цілому колегія суддів погодитись не може.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами дійсно укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надано відповідачу кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається із заяви клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, Пам'ятки клієнта, Тарифів. За умовами договору ОСОБА_3 був встановлений щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, який включає в себе нараховані до виплати відсотки і частину заборгованості по кредиту.

Згідно п. 9.12 Умов і правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Із заявами про припинення дії договору сторони один до одного не зверталися.

На виконання договору відповідач отримав кредитку, яку використовував як для зняття кредитних коштів так і для погашення заборгованості. Сторони договору домовилися, що строк дії кортики не співпадає зі строком дії договору.

По закінченню строку дії картки остання продовжується Банком на новий строк, шляхом надання клієнту картки з новим строком дії (п. 3.1.3. Умов і правил надання банком послуг). Останнє погашення заборгованості вчинені відповідачем 24 листопада 2009 року. Інших погашень заборгованості відповідач не здійснював.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.8-12) позивач на виконання укладеного договору проводив нарахування щомісячних платежів відповідачу, проте останній їх не сплачував, у зв'язку з чим у позивача виникло право звернутися до суду з позовом про його сплату. Проте банк звернувся з позовом лише 28 серпня 2014 року, тому стягненню підлягає лише заборгованість, яка виникла за останні три роки, що передували дню звернення до суду.

Заборгованість яка виникла до 1 серпня 2011 року стягненню не підлягає у зв'язку зі спливом строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач в суді першої інстанції.

Тому рішення місцевого суду на підставі ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині стягнення заборгованості, яка виникла до 1 серпня 2011 року з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строку позовної давності, підлягає скасуванню рішення суду і в частині розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення підлягає зміні, шляхом стягнення заборгованості, яка виникла після 1 серпня 2011 року в сумі 3624,64 грн, яка складається: 567,30 грн. заборгованість за кредитом, 2646,65 грн. заборгованість за відсотками, 250 грн. штраф (фіксована частина), 160,69 грн. штраф (процентна складова).

При звернені до суду позивач сплатив 243,60 грн. судового збору, позов підлягає задоволенню на 63,93%, тому відшкодуванню підлягає судовий збір на суму 155,73 грн. Відповідач за апеляційний розгляд сплатив судовий збір в сумі 121,80 грн., апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на 36,07% тому відшкодуванню згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягає судовий збір на суму 43,93 грн. Застосувавши взаємозалік відшкодуванню підлягає судовий збір сплачений позивачем за рахунок відповідача в сумі 111,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року в даній справі скасувати в частині розподілу судових витрат і в частині стягнення заборгованості, яка виникла до 1 серпня 2011 року і у задоволені позову в цій частині у зв'язку з спливом строку позовної давності відмовити.

Резолютивну частину рішення суду змінити, виклавши в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 3624,64 грн. за кредитним договором № б/н від 1 серпня 2008 року, яка складається: 567,30 грн. заборгованість за кредитом, 2646,65 грн. заборгованість за відсотками, 250 грн. штраф (фіксована частина), 160,69 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» 111,80 грн. на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: