Справа №442/3978/15-ц
Провадження №2/442/1424/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

02 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Нестір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та договору поруки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати правовідносини поруки та договір поруки №8606/2 від 20.09.2011 року припиненими. В обґрунтування позову покликається на те, що 05.09.2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ВL/8606. Для забезпечення виконання зобов'язань котрі на себе взяв ОСОБА_2 з ним було укладено договір поруки №8606/2, від 20.09.2011 року. Відповідно до умов п. 1.2.2. Кредитного договору зобов'язання щодо повернення кредиту встановлюються у відповідності до встановленого графіку погашення кредиту.

Вважає, що його порука є такою що припинилася в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, яка припиняється в силу строку встановленого в договорі поруки, а коли такий не вказано у договорі поруки - якщо протягом шести місяців від дня настання строку основного зобов'язання.

З представленого розрахунку боржник за основним зобов'язанням виконував свої зобов'язання до 01.04.2013 року, з цього часу перестав погашати кредит. Таким чином, вважає, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань про повернення боргу щомісяця частинами, позовна давність за вимогами кредитора до нього повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, таку правову позицію висловлено Верховним судом України в постанові від 19.03.2014 року у справі №6-20цс14. А оскільки поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що боржник, зазначені правила повинні застосовуватись і до поручителя.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просив задоволити.

Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» на виклик суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про проведення розгляду справи, керуючись ст.224 ЦПК України, суд вважає його повідомленим про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку представника відповідача не поважною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 відносно задоволення позову не заперечив, вважає, що договір поруки є припиненим, оскільки його довірителем з 01.04.2013 року не сплачується борг за основним договором.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що 05 вересня 2008 року між відповідачем Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №BL8606 про надання коштів в сумі 111000 дол. США, які мають бути повернуті в терміни та розміри, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до такого Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 10.09.2033 року (п.1.1.) з процентною ставкою у розмірі 15,45 % річних (п.1.3.1.), за користування кредитними коштами понад строк в розмірі 30,9 % річних (п. 1.3.2.) щомісячно ануїтетним платежем 01 числа кожного поточного календарного місця ( п.1.2.2.) (а.с.6-9).

20 вересня 2011 року в контексті вказаного вище договору між відповідачем Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (кредитор) та позивачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки №8606/2, за яким остання зобов'язалась відповідати перед кредитором за невиконання ОСОБА_7 (боржник) усіх його зобов'язань, що виникли з вказаного кредитного договору та додатковими угодами до нього, що укладені та тими, що будуть укладені в майбутньому; зобов'язання щодо повернення ОСОБА_7 в повному обсязі кредитних коштів на зазначений в Основному договорі в рахунок та у терміни, встановлені Основним договором, але в будь-якому випадку не пізніше 01.09.2013 року. Якщо не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Основного договору та/або згідно умов іншої угоди між кредитором та боржником; зобов'язання щодо процентів, неустойки. Відповідальність поручителя та боржника є солідарною(а.с.4-5).

За п. 2.1. договору кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. В матеріалах справи містяться додаткові угоди до договору, однак судом не може надано такому належну оцінку в контексті збільшення обсягу зобов'язань, оскільки позивач не покликається як на підставу для визнання договору поруки припиненим в своїх позовних вимогах. Та не було предметом судового розгляду виходячи із змісту позовної заяви.

Порука припиняється із припиненням всіх зобов'язань боржника за основним договором, що забезпечуються такою порукою (п.4.2.). Сторони притримуються загальних умом щодо строків позовної давності (п. 5.3.).

Додатком №1 до кредитного договору передбаченого черговість погашення кредиту до 01 вересня 2033 року.

За змістом ст.ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Разом з тим, Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року у справі 6-20цс14, зазначено, що якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень ч. 4 ст. 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, а не так як стверджує позивач з моменту настання першого непогашеного платежу, за яким проводилися інші щомісячні платежі.

Як вбачається з графіка погашення кредиту, чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 1 числа кожного місяця, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень ч. 4 ст. ст. 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Крім того, при застосуванні ч. 4 ст. 559 ЦК України слід враховувати таке.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності ч.4 ст. 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті ч.4 ст. 559 ЦК України застосовуються поняття «пред'явлення вимоги» та «пред'явлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Таким чином, виходячи з положень другого речення ч.4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами, що має місце в даному випадку) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст. ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи ч.4 ст. 559 ЦК України , слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Саме таку правову позицію було висловлено Верховним Судом України в постанові від 17 вересня 2014 року у справі 6-53цс14. В такій постанові Верховного Суду України також зазначено, що не можна вважати припиненим в іншій частині правовідносини поруки, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, що має місце в даному випадку.

Так, з доданого розрахунку заборгованості від 24.11.2014 року не підтверджується покликання позивача на 01.04.2013 року як на строк, коли боржник перестав погашати кредит як відлік для дати припинення поруки. Натомість вбачається з такого, що боржник ОСОБА_2 перестав виконувати свої зобов»язання за договором 01.08.2014 року, остання сплата відбулась 01.07.2014 року.

Тому не заслуговує на увагу твердження представника позивача, що мали місце несплата деяких чергових щомісячних платежів, тому з цього часу слід застосовувати шестимісячний термін для визнання поруки припиненою, адже такі чергові платежі були не послідовними, і за ними мали місце інші чергові щомісячні платежі аж до 01.07.2014 року включно.

При цьому Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося з позовом до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_9 про стягнення боргу за кредитним договором № BL 8606, від 05.09.2008 року в розмірі 119 7780,60 дол. США, вихідна дата 19.12.2014 року, вхідна дата реєстрації 26.01.2015 року ( справа №442/628/15-ц).

Таким чином, оскільки позов до поручителя був пред'явлений 26.01.2015 року (вихідний 19.12.2014 року, конверт про відправлення позову відсутній), основний боржник перестав виконувати свої кредитні зобов'язання 01.08.2014 року, щомісячно 01 числа наставав строк погашення кожного чергового платежу і саме з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя.

Таким чином, шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя слід обраховувати з 01.08.2015 року. Пред'явлений же позов про стягнення заборгованості поданий в межах шестимісячного терміну, тому договір поруки не можна визнати припиненим з підстав, передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», ОСОБА_2 про припинення правовідносин поруки та договору поруки №8606/2 від 20.09.2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» -відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Івасівка

Повний текст виготовлено та підписано 07.09.2015 року.