АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 -ц/796/ 1124/2015 року Головуючий у 1 інстанції Кравець Д.І.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів : Волошиної В.М. , Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі наказу №20 та наказу № 20/1 від 04 вересня 2008 року за сфабрикованими документами його було звільнено з посади інженера - електронника першої категорії Гідрометцентру Чорного та Азовського моря Державної гідрометеорологічної служби України з надзвичайних ситуацій на підставі п.п.3.,4,7 ст. 40 КЗпП України та згідно наказу №20/1 від 04.09.2008 року на підставі п.4 ст. 40 КЗпП уКраїни, де він пропрацював більше тридцяти років.

Враховуючи те, що обидва накази датовані одним днем, зміст яких суперечить чинному законодавству, тобто він звільнений двічі в один день. А також відповідно до ст. 7 ЗУ "Про звернення громадян" неодноразово звертався з листами до Міністерства з надзвичайних ситуацій , правонаступником якого є Державна служба України з надзвичайних ситуацій про поновлення його на посаді та компенсації завданої шкоди, на які отримував відписки на його звернення і в яких йому було відмовлено, чим грубо порушено його конституційні права.

За таких обставин, просив стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування за заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду 1 000 000 грн., половину з яких перерахувати на Будинок малютки № 1 , який знаходиться по провулку Маячному (Дача Ковалевського) м. Одеси. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися, представник відповідача причину неявки не повідомив, а позивач просив слухати справу у його відсутності , у зв'язку з поганим самопочуттям.

Виходячи з наведеного , колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положенням ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що наказом № 20 від 04 вересня 2008 року за неодноразові порушення трудової дисципліни та халатне відношення до своїх службових обов'язків ОСОБА_1 оголошено сувору догану та звільнено за п.3,4,7 ст. 40 КЗпП України ( а.с.2)

У цей наказ наказом №20/1 від 04.09.2008 №475 були внесені зміни , згідно яких ОСОБА_1 звільнено з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України , у зв'язку з відсутністю на роботі 29.07.2008 року без поважних причин. (а.с.8).

Зі змісту листа Територіальної державної інспекції праці у Одеській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України від 27.08.2009 року № 15.П436/1830.058, листа Департаменту цивільного захисту МНСУ від 01.02.2012 року № 163/11-56/07, листа Міністерства надзвичайних ситуацій України від 15.02.2013 року №04-912/29 про розгляд звернення позивача щодо працевлаштування в ГМЦ ЧАМ випливає, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2009 року, яке ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 квітня 2009 року залишено без змін, ОСОБА_1 відмовлено в задоволені позову про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки суд дійшов висновку, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог закону та з дотримання встановленого порядку. (а.с.14-16, 64-68, 75,78).

В матеріалах справи є також неодноразові звернення позивачаё які він надсилав відповідачу та які були предметом перевірки останнього і за наслідками розгляду яких відповідач надав відповіді в межах наданих йому повноважень

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у пункті 3 постанови N 4 від 31.03.1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"

під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Частиною 1 статті60 ЦПК України передбачено , що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволені позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність підстав до відшкодування з відповідача моральної шкоди , оскільки позивач не довів свої вимоги.

Судом з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, а тому посилання в апеляційній скарзі про неповне з'ясування обставин справи та не відповідність висновків суду вимогам закону є безпідставним.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308 , 315ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: