У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.,

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

за участі: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду від 13 вересня 2013 року у справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного суду від 13 вересня 2013 року задоволено подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції (далі - державний виконавець) та тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1 Рівненського району Рівненської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, - до виконання зобов'язань за виконавчим листом в справі № 2-949/11, що був виданий 21.02.2011 року Рівненським районним судом Рівненської області.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на її незаконність через порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Обґрунтовуючи її, зазначав про нез'ясування та не обґрунтування судом тих обставин, яким чином вжиті заходи забезпечення виконання виконавчого документа у виді обмеження у праві виїзду за кордон можуть забезпечити виконання вимоги про сплату боргу. За можливості, він сплачує борг та не змінює місце проживання. Вважав, що оскаржувана ухвала ґрунтується на припущеннях, без посилання на докази, які б свідчили про його намір залишити Україну, а також суперечить положенням ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Крім того, матеріально-правові вимоги банку за кредитним договором повністю забезпечені майном, належним йому на праві власності, що є додатковою гарантією виконання рішення суду.

Покликаючись на ч.1 ст.33 Конституції України, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити державному виконавцю в задоволенні подання про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі та з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи ОСОБА_1, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційне скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції правильно виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення з нього на користь АКІБ "УкрСиббанк" грошових коштів, а тому обмежив ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виконавчим листом.

Згідно з ч.1 ст. 377 (1) ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Матеріалами справи встановлено, і ця обставина боржником не заперечується, що з 8 червня 2011 року в державного виконавця перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача 396 139, 94 гривень (а.с. 4-4, зв.).

Як визнав у засіданні апеляційного суду ОСОБА_1, жодного разу на виклики державного виконавця він не з'являвся, будь-яких грошових коштів на сплату заборгованості не вносив, свою явку до Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції з приводу вирішення питань про погашення заборгованості не ініціював.

Вирішуючи питання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд вірно з'ясував обставини справи, повно перевірив і переконався у наявності об'єктивних доказів про ухилення боржника від виконання боргових зобов'язань.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон державний виконавець вправі звертатись лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань. Аналогічні вимоги встановлені і нормами ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". Оскільки місцевим судом встановлено достатні обставини ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, тому вбачаються законні підстави для обмеження особистих немайнових прав ОСОБА_1

Підставою для залишення апеляційної скарги без змін відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України є додержання судом першої інстанції вимог закону при постановленні оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312-315, 377 (1), 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Рівненського районного суду від 13 вересня 2013 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді :