Справа № 283/1525/15-ц
Провадження №2/283/559/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Міхненка С.Д.

секретаря Ільніцької С.В.

за участю відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 2100 грн.,-

.ВСТАНОВИВ :

24 червня 2015 року позивач звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача.

В судове засідання позивач не зявилась, направила до суду заяву в якій позов підтримала повністю, просить розглянути справу без її участі.

Зазначила в позовній заяві, що відповідно до договору позики від 29 березня 2015 року позичила відповідачеві гроші в розмірі 2100 грн., які ОСОБА_2 зобовязана була повернути в строк до 30 квітня 2015 року. Незважаючи на зобовязання, відповідач борг за договором позики не сплатила.

Відповідач позов визнала частково. В судовому засіданні не заперечила факт отримання 29 березня 2015 року від позивача коштів в позику в розмірі 2100 грн., які зобовязана була повернути до 30 квітня 2015 року.

Однак на початку травня 2015 року ОСОБА_2 на виконання умов договору позики повернула ОСОБА_1 частину коштів в розмірі 1350 грн., а тому сума неповернутих коштів за договором позики повинна становити 750 грн. Підтвердити будь якими доказами факт передачі коштів в розмірі 1350 грн., відповідач не в змозі.

Суд, вислухавши відповідача , дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до статей 1046,1049 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або такуж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками .

Судом встановлено, що 29 березня 2015 року між сторонами був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_2 отримала у ОСОБА_3 у позику 2100 грн., які зобовязувалася повернути до 30 квітня 2015 року.

Факт отримання коштів в розмірі 2100 грн. та написання розписки про отримання позики відповідачем не заперечується.

Відповідно до статей 11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказів про те, що ОСОБА_2 повернула позивачу частину коштів, отриманих у позику в розмірі 1350 грн., відповідач суду не надала.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача боргу за договором позики в розмірі 2100 грн. є обґрунтованими та доведеними.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене , керуючись ст.ст. 3,11,60,88,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 1046 1049 ЦК України , суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 2100 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення .

Суддя: ОСОБА_4