Справа№ 311/2607/15-ц
Провадження№ 2/311/877/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кочевої І.В., при секретарі Кириченко О.В., за участю представника третьої особи ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Василівського району запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третіх осіб: Василівської державної нотаріальної контори , реєстраційної служби Василівського РУЮ Запорізької області про визнання права власності на будинок у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 05 травня 1986 року - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Миру,39 в с.Приморське Василівського району Запорізької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спадщину в нотаріальній конторі позивачка оформити не може, оскільки спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації свого права власності на вказане нерухоме майно, що було причиною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачі також у судове засідання не зявилися, суду надано їх заяви про розгляд справи без їх участі та про визнання ними позовних вимог.

Представник третьої особи нотаріальної контори також не зявився у судове засідання, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника.

Представник третьої особи реєстраційної служби Василівського РУЮ ОСОБА_1 суду пояснив, що заперечень проти позову не має. Просить вирішити позовні вимоги на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивачка з другого листопада 1973 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 з 14 жовтня 1998 року, що підтверджено її паспортом, копія якого є у справі (а.с.3-4) та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8). 05 травня 1986 року ОСОБА_5 у віці 34 роки помер у с.Приморське Василівського району Запорізької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі (а.с.8).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 24 червня 1977 року ОСОБА_5 купив житловий будинок по вул.Миру,39 в с.Приморське Василівського району Запорізької області. Зміст та форма договору, посвідченого секретарем сільської ради, відповідають вимогам чинного на час укладення договору Цивільного Кодексу УРСР. Договір був зареєстрований у виконкомі тієї ї ж сільської ради за №42. Відмітка про реєстрацію договору у БТІ у договорі відсутня (а.с.9).

Відповідно до довідки Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_5, який помер 05 травня 1976 року по день смерті проживав за вказаною вище адресою разом з дружиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10). відповідно до запису земельно-шнурової книги Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.а.11) земельна ділянка за вказаною адресою площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд не приватизована. У технічному паспорті на вказаний будинок (а.с.12-16) зазначено відомості щодо його характеристики та належних до нього будівель і споруд. Вартість будинку, відповідно до витягу зі зівіту про його оцінку (а.с.17-19) на червень 2015 року становить 67 483 грн.

Постановою нотаріуса від 05 червня 2015 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 05 травня 1986 року чоловіка ОСОБА_5 у звязку з не проведенням державної реєстрації права власності спадкодавця на вказаний житловий будинок (а.с.20). З копії спадкової справи та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.38-44) судом встановлено, що єдиним спадкоємцем за

законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого 05 травня 1986 року є його дружина позивачка у цій справі.

До правовідносин у цій справі, відповідно до п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила книги шостої цього кодексу застосуванню не підлягають. У даному випадку правовідносини регулюються між сторонами положеннями ЦК УРСР, в редакції чинній на час смерті спадкодавця, оскільки спадщину за законом прийняла фактично ОСОБА_2, яка на день смерті проживала та проживає постійно і на теперішній час у вказаному будинку.

На час укладення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку спадкодавцем був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок. Відповідно до ст. 100, 101 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок. Відповідно до ст.128 цього ж Кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Станом на 1986 рік на час укладення договору купівлі-продажу будинку, питання щодо реєстрації обєктів нерухомого майна регулювалися «Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР. Відповідно до п.1 цієї інструкції реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Таким чином, у звязку зі смертю власника нерухомого майна, реєстрація права власності на яке у БТІ, відповідно до діючого на той час законодавства, не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому власнику або наступних власників повинні вирішуватися в судовому порядку.

Оскільки отримати свідоцтво про право спадщину на вказаний житловий будинок позивач на теперішній час не може в нотаріальній конторі, бо спадкодавець не здійснював державної реєстрації свого права власності у БТІ, така можливість на сьогодні втрачена, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на житловий будинок обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 101, 128 ЦК України (ред.1963р.), п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (ред.2003 р.), Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР. ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер 05 травня 1986 року - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Миру,39 в с.Приморське Василівського району Запорізької області, а саме: житловий будинок А, гараж Б, літню кухню В, сарай Г, сарай Д, погріб Є, убиральню Ж, огорожу №1, колодязь №2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засідання протягом того ж строку з дня отримання копрії рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7