У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що починаючи з 1994 року вона разом з чоловіком та сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживали в квартирі АДРЕСА_1, яка належить матері її чоловіка ОСОБА_5 - ОСОБА_3 За час проживання в квартирі вона сплачувала всі витрати на її утримання, періодично здійснювала поточний ремонт, а також зробила капітальний ремонт. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2013 року її було виселено з квартири.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 на підставі положення ст. 819 ЦК України просила суд стягнути з відповідача на її користь вартість капітального ремонту в розмірі 114 тис. грн, оскільки здійснення капітального ремонту покладено на наймодавця. Крім того, під час виконання рішення суду щодо її виселення з квартири, були винесені її та сина особисті речі, предмети домашнього побуту та вжитку, що є спільним сумісним майном подружжя. Була зіпсована сантехніка, електропостачання, що робило неможливим проживання в квартирі і тягло за собою фізичні, моральні переживання та страждання, оскільки відповідач особисто приймала участь в її виселенні, тому просила також стягнути на її користь 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник