Справа № 525/1427/14-ц
Провадження № 2-о/525/2/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2015 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Білецької В.І., при секретарі Лопатка О.В., представника заявника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Білоцерківська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

в с т а н о в и в:

З заяви ОСОБА_2 вбачається, що в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами, який в цілому складається з житлового будинку (літ.А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. Г), погреба (літ. б), загальною площею 61,5 кв.м., житловою площею 40,9 кв.м.

Даний житловий будинок станом на 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 Членів двору не було.

29.06.1989 року на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області народних депутатів №21 від 25.01.1989 року їй було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та це домоволодіння пройшло державну реєстрацію в Полтавському БТІ про що було зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим №31, але в даному свідоцтві була допущена помилка в її прізвищі: свідоцтво було видане на прізвище «ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2».

Свідоцтво про народження в заявниці відсутнє, відомості в архіві не збереглися, в шлюбі вона не перебувала.

З 1943 року вона була членом колгоспу «Жовтень» Білоцерківської сільської ради і 05.05.1967 року їй була видана трудова книжка на ім'я «ОСОБА_2.».

В свідоцтві про народження сина заявниці ОСОБА_3 матір'ю записана ОСОБА_2.

В паспорті громадянина України 24.04.1996 року запис був зроблений з паспорта зразка СРСР та вказано прізвище «ОСОБА_2».

Пенсійне посвідчення НОМЕР_1 було видано заявниці відповідно до паспорта зразка СРСР у 1981 році на прізвище «ОСОБА_2».

В посвідченні на пільги, як ветерану війни, НОМЕР_2, яке їй було видане 28.03.2005 році на прізвище «ОСОБА_2».

Посилаючись на викладене та на те, що в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок була допущена помилка, вона не може розпорядитись даним житловим будинком, заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою і просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 29.06.1989 року, яке було видане на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради народних депутатів №21 від 25.01.1989 року та пройшло державну реєстрацію в Полтавському БТІ про що було зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером №31.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Білоцерківської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду направили листа, в якому позов ОСОБА_2 визнають в повному обсязі, не заперечують проти його задоволення. Просять справу розглянути у відсутність їх представника (а.с.28).

Суд, заслухавши думку представника заявника адвоката ОСОБА_1, покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту належності громадянинові правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з таких підстав.

За нормою ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, судом встановлено, що 29.06.1989 року на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області народних депутатів №21 від 25.01.1989 року ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9).

Дане свідоцтво пройшло державну реєстрацію в Полтавському БТІ про що було зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером №31.

Однак, у вказаному свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначено, що воно видане на ім'я «ОСОБА_2».

Між тим судом встановлено, що з 1943 року ОСОБА_2 була членом колгоспу «Жовтень» Білоцерківської сільської ради і 05.05.1967 року їй була видана трудова книжка на ім'я «ОСОБА_2.» (а.с.4).

Також в свідоцтві про народження сина заявниці ОСОБА_3 матір'ю записана ОСОБА_2 (а.с.6).

В паспорті громадянина України 24.04.1996 року запис в якому був зроблений з паспорта зразка СРСР вказано прізвище «ОСОБА_2» (а.с.10).

Пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видано заявниці відповідно до паспорта зразка СРСР у 1981 році і в ньому також вказано прізвище «ОСОБА_2» (а.с.8).

В посвідченні на пільги, як ветерану війни, НОМЕР_2, яке було видане 28.03.2005 року також вказане прізвище заявниці «ОСОБА_2».

В картці платника податків значиться прізвище заявниці ОСОБА_2 (а.с.10).

З показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 є рідною сестрою їх померлих матерів, які також мали дівоче прізвище «ОСОБА_2».

На а.с. 11 мається довідка Білоцерківської сільської ради №1202 від 18.11.2014 року про те, що в АДРЕСА_3 перейменована на АДРЕСА_1.

Отже, з урахуванням наявних доказів по справі та позиції заінтересованої особи по справі - Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка не заперечує проти задоволення даної заяви, суд приходить до висновку, що в свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яке було видане заявниці 29.01.1989 року на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області народних депутатів №21 від 25.01.1989 року, допущена помилка і прізвище заявниці помилково вказано «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2».

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу (в даному випадку свідоцтва про право власності на житловий будинок) необхідно заявниці ОСОБА_2 для реалізації свого права щодо володіння і користування належним їй майном.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

При таких обставинах справи, коли заявниця ОСОБА_2 довела суду, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке було видане на ім'я ОСОБА_2 в дійсності належить заявниці - ОСОБА_2, цей факт повинен бути встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,60,197,212-215,235,256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_2 свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 29.06.1989 року, який розташований в АДРЕСА_1, та яке було видане на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради народних депутатів №21 від 25.01.1989 року та пройшло державну реєстрацію в Полтавському БТІ про що було зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером №31.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя