У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Касьяна О.П., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом прокурора м. Нова Каховка Херсонської області в інтересах ОСОБА_3 до комунального підприємства «Каховське бюро технічної інвентаризації», Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: житлово-будівельний кооператив «Молнія», Новокаховська державна нотаріальна контора, про визнання незаконним та скасування реєстраційного посвідчення, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, зобов'язання скасувати реєстрацію права власності, визнання права власності, зобов'язання зареєструвати право власності та виселення без надання іншого жилого приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Новокаховської міської ради Херсонської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року прокурор м. Нова Каховка Херсонської області в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, яка у 1974 році прийнята в члени житлово-будівельного кооперативу та повністю сплативши пай у розмірі 4 866 руб. за квартиру АДРЕСА_1, отримала ордер на вселення в неї. 10 вересня 1981 року ОСОБА_6 дозволила тимчасове проживання у цій квартирі ОСОБА_7, на якого у подальшому переоформила особистий рахунок. 15 серпня 1994 року житлово-будівельний кооператив «Молнія» видав ОСОБА_7 довідку для оформлення права власності на спірну квартиру. 25 серпня 1994 року на підставі вказаної довідки ОСОБА_7 видано реєстраційне посвідчення на право власності на зазначену квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2008 року визнано незаконним та скасовано п. 1.9 рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 25 жовтня 2005 року № 276 про надання ОСОБА_7 свідоцтва на право власності на спірну квартиру. Проте комунальним підприємством «Каховське бюро технічної інвентаризації» реєстрацію права власності не скасовано. Вказував, що реєстраційне посвідчення від 25 серпня 1994 року є незаконним, оскільки ордер на вказану квартиру видано ОСОБА_6, яка є її власником. Враховуючи, що ОСОБА_3 не може оформити спадщину, що залишилась після матері, просив задовольнити позов.

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом. Зазначала, що у грудні 2011 року вона дізналася, що постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2008 року визнано незаконним та скасовано п. 1.9 рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області від 25 жовтня 2005 року № 276 про надання ОСОБА_7 свідоцтва на право власності на спірну квартиру. Право власності спадкодавця підтверджувалось свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 26 жовтня 2005 року, виданим виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області на підставі зазначеного рішення від 25 жовтня 2005 року, яке визнано судом незаконним та скасовано. Враховуючи, що її право на спадщину за заповітом від 19 вересня 2006 року оспорюється, просила задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 24 липня 2013 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 8 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 25 лютого 2015 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що з 21 червня 1959 року по 19 лютого 1976 року ОСОБА_3 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_7 За ордером НОМЕР_2 від 29 травня 1974 року ОСОБА_6, мати ОСОБА_3, вселилася в однокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1 та проживала в ній до 5 серпня 1980 року.

ОСОБА_6 була прийнята в члени Житлово-будівельного кооперативу «Молнія» і 4 червня 1974 року внесла перший пайовий внесок у сумі 2 051 руб, що складав 40% вартості квартири; періодично протягом 1975 року - першого кварталу 1983 року вона вносила платежі, загальна сума яких складала 1 283 руб; всього нею сплачено 3 334 руб паю.

Рішеннями загальних зборів уповноважених членів Житлово-будівельного кооперативу «Молнія» від 31 липня 1980 року, оформленими протоколами № № 18, 19, ОСОБА_6 виключена з членів кооперативу за сімейними обставинами, а колишній чоловік її дочки - ОСОБА_7 прийнятий в члени кооперативу з наданням йому квартири, яку раніше займала ОСОБА_6

За період з ІІ кварталу 1983 року по ІІІ квартал 1990 року ОСОБА_7 сплатив решту суми паю за квартиру в розмірі 1 532 руб.

Оскільки загальна сума сплачених пайових внесків дорівнювала визначеній сумі паю за цю квартиру в розмірі 4 866 руб, останній оформив право власності на квартиру, отримавши 23 серпня 1994 року відповідне реєстраційне посвідчення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, її дочка - ОСОБА_3 у визначений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і 20 грудня 1999 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, попередньо 20 жовтня 1995 року склавши заповіт, за яким заповів належну йому квартиру ОСОБА_4

19 вересня 2006 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким вона успадкувала 5/6 частин зазначеної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st61> обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 17 серпня 2005 року, які залишені в силі апеляційним судом Кіровоградської області від 22 лютого 2008 року, як судом касаційної інстанції в порядку Глави 2 Розділу V ЦПК України, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності, у задоволе <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1820/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>нні <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1821/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1> позову відмовлено. У зазначеній справі суда <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>ми встановлено, що ОСОБА_7 в установленому законом порядку набув право власності на спірну квартиру. ОСОБА_6, якою частково було сплачено пайовий внесок за квартиру, не оспорювала набуте ним право в установленому законом порядку та в установлені строки. До своєї смерті ОСОБА_8 склав заповіт, яким заповів квартиру своїй дружині ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 30 травня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Новокаховської міської ради Херсонської області, житлово-будівельного кооперативу «Молнія» про визнання незаконним рішень зборів уповноважених членів ЖБК «Молнія» від 21 липня 1980 року та 31 липня 1980 року, викладених у протоколах зборів № 18 і 19, згідно з якими ОСОБА_7 прийнято у члени вказаного кооперативу, а ОСОБА_6 виключена із його членів, у задоволенні позову відмовлено. Встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Остання за життя була членом ЖБК «Молнія» та користувалась квартирою НОМЕР_2 по АДРЕСА_1. Рішенням зборів уповноважених членів ЖБК «Молнія» від 21 липня 1980 року, яке викладене у протоколі № 18, ОСОБА_6 виключена із членів кооперативу на підставі поданої нею заяви, а ОСОБА_7 прийнятий у члени того ж кооперативу з одночасною передачею йому спірної квартири. Рішенням виконкому Новокаховської міської Ради від 08 серпня 1980 року № 424/15 затверджене зазначене рішення зборів. Особовий рахунок на спірну квартиру відкритий на ОСОБА_7 Пайовий внесок у розмірі 2 884 крб. внесено ним у 1980 році, решта внеску в розмірі 1 532 крб. сплачена за період з другого кварталу 1983 року по третій квартал 1990 року.

Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991 року № 697-XII, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру, і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати.

Враховуючи те, що на час набрання чинності цим Законом ОСОБА_6 членом кооперативу не була, рішення зборів про її виключення та прийняття ОСОБА_7 у його члени оспорювалось і у позові було відмовлено, їх законність перевірялась судом при вирішенні спору між цими ж сторонами, то відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини доведенню при розгляді справи, яка є предметом розгляду, не підлягають і суд не може робити інший висновок щодо законності вказаних рішень.

Оскільки ОСОБА_7, будучи членом кооперативу в період дії Закону України «Про власність», сплативши пайовий внесок за квартиру, набув право власності на неї в установленому законом порядку, він мав право розпоряджатися цим майном, тому апеляційний суд дійшов правильного висновку про залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним виданого на ім'я ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7 та права власності за позивачем на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_6

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи та грунтуються на нормах матеріального права.

Та обставина, що ОСОБА_6 не отримала пай при виключенні з кооперативу є підставою для його стягнення, а не визнання права власності на квартиру в ЖБК не за членом кооперативу, а, відповідно, таке право власності не може виникати у позивача в порядку спадкування.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на те, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права, касаційна скарга підлягає відхиленню відповідно до положень ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.П. Касьян В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук