Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_5, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява (а. с. 3-4), в обґрунтування якої позивач посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2597, набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Проте в реалізації прав власника даною нерухомістю позивачу заважає наявність реєстрації в зазначеній квартирі колишньої дружини попереднього власника квартири - ОСОБА_3, яка в ній не проживає більше року та місце перебування якої не відомо. Тому ОСОБА_1 просив суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування вказаною квартирою та зобов'язати відповідний державний орган зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в тому числі шляхом надання оголошення в засобах масової інформації про виклик у судове засідання (а. с. 26), про причини неявки суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку.

Представник третьої особи - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, для участь в розгляді даної цивільної справи не з'явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, при вирішенні даного спору поклався на розсуду суду (а. с. 17).

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві також просив суд задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки відповідач ніколи не мешкала за адресою своєї реєстрації та на даний час знаходиться за межами України (а. с. 18).

Вислухавши пояснення осіб. Що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 13 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 2597, позивач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. Викладене підтверджується зазначеним договором та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копії яких наявні в матеріалах справи (а. с. 5-6, 7).

З матеріалів справи також вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки № 014/3101/12836 від 19 квітня 2007 року, укладеного між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 388, перебувала в іпотеці ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", найменування якого було змінено на ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (а. с. 8-10). Проти продажу предмету іпотеки банк не заперечував.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою квартири АДРЕСА_1, проте в ній ніколи не проживала та не проживає, що підтверджується довідкою № 684 від 23 жовтня 2014 року, виданою ОК ЖБК № 60 "Залізничник-2" (а. с. 12).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, відповідач відсутня за адресою: АДРЕСА_1 понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України.

У зв'язку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнана такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За викладених обставин, суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 316, 317, 319, 391, 405 ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 1979 року народження, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську ГУ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3, 1979 року народження, за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В.Черновськой