АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 681/166/14-ц
Провадження № 22-ц/792/91/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Власенка О.В., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представниці позивача Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Полонська районна державна адміністрація Хмельницької області, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року,

встановила:

В січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначило, що за умовами кредитного договору від 20 вересня 2007 року № HMPWGA00000774 банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 10000 доларів США на строк до 19 вересня 2017 року під 11,04 % річних. У забезпечення виконання останньою зобов'язання за кредитним договором відповідачі передали банку в іпотеку житловий будинок і земельну ділянку по АДРЕСА_1. ОСОБА_2 не виконує своїх обов'язків зі сплати кредиту, процентів і комісії, внаслідок чого станом на 4 грудня 2013 року виникла заборгованість у сумі 10768 доларів 53 центи США, яка складається з 9021 долара 28 центів США неповернутого кредиту, 1038 доларів 43 центів США процентів, 86 доларів 93 центів США комісії, 79 доларів 30 центів США пені, 31 долара 29 центів США штрафу (фіксована частина), 511 доларів 30 центів США штрафу (процентна складова). Банк вправі достроково стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, одержавши задоволення за рахунок предмета іпотеки, що є підставою для виселення з житлового будинку всіх мешканців.

У зв'язку з цим, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 10768 доларів 53 центи США, що еквівалентно 86040 грн. 52 коп., звернути стягнення на житловий будинок і земельну ділянку по АДРЕСА_1, шляхом їх продажу з укладенням банком від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням банком витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки та дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселити відповідачів та інших осіб з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Суд залучив Полонську районну державну адміністрацію Хмельницької області (далі - орган опіки та піклування) і ОСОБА_5 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що ОСОБА_2 не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором, однак банк не вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у зв'язку з набранням чинності Законом України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон № 1304-VII).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В порядку, передбаченому ст. 37 ЦПК України, апеляційний суд залучив до участі у справі правонаступника померлої третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 і представник органу опіки та піклування, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися.

Заслухавши учасницю процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 20 вересня 2007 року закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_2 укладено кредитний договір № HMPWGA00000774, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 11125 доларів США на строк до 19 вересня 2017 року включно під 11,04 % річних.

З указаних кредитних коштів 10000 доларів США ОСОБА_2 одержала в банку на споживчі цілі, а 1125 доларів США спрямовані позивачем на щорічну сплату позичальником страхових платежів за договором страхування іпотечного майна та договором особистого страхування.

При порушенні ОСОБА_2 зобов'язань з погашення кредиту вона зобов'язалася сплатити банку проценти за користування кредитом у розмірі 34,8 % річних на суму простроченої заборгованості.

Сторони домовились, що ОСОБА_2 сплачує банку винагороду за надання фінансового інструмента в розмірі 2,4 % річних від суми кредиту. У разі порушення ОСОБА_2 строків повернення кредиту та сплати процентів вона зобов'язалася сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочення.

У випадку: затримки сплати позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10 %; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; іншого істотного порушення умов даного договору, - банк на власний розсуд мав право розірвати кредитний договір. При цьому ОСОБА_2 зобов'язалася повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду та проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов'язання за договором.

20 вересня 2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3, ОСОБА_2 уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_7 В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором відповідачі передали банку в іпотеку житловий будинок загальною площею 56,5 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м. і земельну ділянку загальною площею 624 кв.м. по АДРЕСА_1.

При порушенні ОСОБА_2 строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, відповідачі мали сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5 % від суми позову. В такому випадку банк мав право стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

З кінця 2009 року ОСОБА_2 не виконує належним чином грошового зобов'язання за кредитним договором.

Станом на 4 грудня 2013 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 10146 доларів 64 центи США, з яких 9021 долар 28 центів США - неповернутий кредит, 1038 доларів 43 центи США - проценти, 86 доларів 93 центи США - комісія.

Крім того, банк нарахував пеню за порушення позичальником грошового зобов'язання - 79 доларів 30 центів США, штраф (фіксована частина) - 31 долар 29 центів США, штраф (процентна складова) - 511 доларів 30 центів США. Загальний розмір неустойки склав 621 долар 89 центів США.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Згідно до ст.ст. 572, 575 ч. 1 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Як передбачено частинами 1 і 3 статті 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-ІV), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В силу ч. 1 ст. 40 Закону № 898-IV звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

7 червня 2014 року набрав чинності Закон № 1304-VII, нормами якого встановлено тимчасову заборону у визначених цим Законом випадках на примусове стягнення нерухомого житлового майна, що вважається предметом іпотеки.

Зокрема, у відповідності до підпункту 1 пункту 1 Закону № 1304-VII не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчим кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не виконала грошового зобов'язання за кредитним договором.

Разом із тим, житловий будинок по АДРЕСА_1, є предметом іпотеки, що забезпечує зобов'язання ОСОБА_2 за споживчим кредитом, наданим їй позивачем в іноземній валюті. При цьому спірний житловий будинок використовується як місце постійного проживання відповідачів і членів їх сім'ї, які іншого житла не мають, а його загальна площа не перевищує 250 кв.м.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даних висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бобяк Б.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 27