Справа № 473/3779/15-ц
РІШЕННЯ
іменем України
"07" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенського району Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :
21.09.2015 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівної довідки № 2878-1, виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України 12.06.2015 року, в якій його прізвище вказано « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».

Свої вимоги мотивує тим, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби солдатом гвардії військової частини № НОМЕР_1 .

Вона є пенсіонером за віком та отримує пенсію, перебуваючи на обліку в управлінні ПФУ в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області.

Крім того, вона має право на пенсію в разі втрати годувальника, проте, при зверненні до управління ПФУ в м. Вознесенську та Вознесенському районі їй було відмовлено у призначені вищевказаного виду пенсії у зв`язку з тим, що надані нею документи містять розбіжності в написанні прізвища померлого її сина ОСОБА_3 , а саме в зазначеній архівній довідці, тоді як в інших документах а саме свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть останнього вказано - « ОСОБА_6 ».

Встановлення даного факту має для заявника правовстановлююче значення, в адміністративному порядку усунути вказані недоліки неможливо, тому вона змушена звернутися до суду, просить заяву задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні, заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Заявник ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 03.01.1974 року ( а.с. 4 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 21.04.1993 року, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків (а.с. 6).

Заявник отримує в Управлінні пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області пенсію за віком та має намір оформити в пенсію в разі втрати годувальника на підставі ст. 29 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-Х-ІІ.

Як вбачається з повідомлення Управління пенсійного фонду України в м. Вознесенську та Вознесенському районі Миколаївської області від 03.09.2015 року, ОСОБА_2 набуде право на пенсію в разі втрати годувальника за умови підтвердження факту перебування на утриманні померлого сина ОСОБА_3 та підтвердження належним чином факту приналежності правовстановлюючого документи ( архівна довідка від 12.06.2015 року № 278-1 (прізвище ) та наданні документів зазначених Порядком № 3-1, оскільки у вищевказаній архівній довідці прізвище померлого вказано « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 » ( а.с. 10-11 ).

В той же час факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа повністю підтверджується

- копією військового квитка серії НОМЕР_4 виданого Вознесенським міським військовим комісаріатом Миколаївської області 30.11.1992 року, де вказано, що ОСОБА_3 покликаний на військову службу з 30.11.1992 року, що співпадає з датами, зазначеними в довідках військкомату (а.с. 5);
- довідкою Вознесенського міськвійськкомату Миколаївської області від 15.10.2001 року, в якій вказано, що ОСОБА_3 дійсно загинув під час проходження служби в Збройних силах України 19.04.1993 року ( а.с. 8 );
- довідкою Вознесенського об`єднаного районного військового комісаріату Миколаївської області від 06.08.2015 року № 3710 про те, що ОСОБА_3 проходив службу в Збройних силах України з 30.11.1992 року по 19.04.1993 року ( а.с. 9)
За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.
Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Оскільки архівна довідка № 2878-1, видана галузевим державним архівом Міністерства оборони України 12.06.2015 року, на час розгляду справи залишається чинною, водночас наявні в ній помилки в написанні прізвища померлого ОСОБА_3 перешкоджають подальшому розгляду питання щодо права заявника на отримання пенсії уразі втрати годувальника, а тому суд знаходить підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа заявнику.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, архівної довідки № 2878-1, виданої галузевим державним архівом Міністерства оборони України 12.06.2015 року на прізвище - « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 ».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.