Справа № 346/944/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : головуючого - судді П'ятковського В.І.,

секретаря Реви М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що після смерті тітки ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 успадкувала за законом і заповітом, відповідно, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що у АДРЕСА_1

Після звернення у нотаріальну контору за свідоцтвом про спадщину отримала відмову через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Просить суд, у зв'язку з виниклими обставинами, визнати за нею право власності на спадщину.

У судове засідання сторони не з»явилися, натомість подали до суду письмові заяви згідно яких проти задоволення позову не заперечують, а розгляд справи просять проводити без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало на праві спільної часткової власності тітці позивачки ОСОБА_3 та батькові позивачки ОСОБА_4, по одній другій частині.

Наведене підтверджується даними виписки з інвентаризаційних матеріалів № 51939 від 05 січня 2015 року та даними довідки Джурківської сільської ради Коломийського району № 803 від 25 грудня 2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року - ОСОБА_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть.

Обоє померлих проживали у спадковому будинку по день своїх смертей, що видно із довідок Джурківської сільської ради Коломийського району №№ 804, 805 від 25 грудня 2014 року.

ОСОБА_4 залишив заповіт на користь позивачки від 02 листопада 1992 року, зареєстрований у реєстрі за № 10, що був посвідчений секретарем Джурківської сільської ради Коломийського району Данилюком Ярославом, згідно якого все належне майно заповів позивачці, своїй дочці.

Згідно з даними довідки Джурківської сільської ради Коломийського району № 803 від 25 грудня 2014 року від померлої ОСОБА_3 заповітів не посвідчувалося. Натомість зазначено, що після її смерті в управління спадковим майном вступила позивачка, яка проживала у цьому будинку на момент смерті своєї тітки, здійснювала обробіток земельної ділянки, сплачувала страхові платежі.

Отже, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спадкову масу ввійшло вищезазначене будинковолодіння.

05 січня 2015 року на вказане майно було виготовлено технічний паспорт, згідно з даними якого загальна площа будинку становить 52 кв.м., а відповідно до висновку про вартість об»єкта оцінки від 05 січня 2015 року його вартість складає 54013 грн.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2015 року, виданої державним нотаріусом Петрук О.Л. видно, що через відсутність у позивачки правовстановлювального документа на спірне майно, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Так, з відповідного повідомлення у газеті «Вільний Голос» видно, що вищезазначений документ - свідоцтво про право власності, видане 18 січня 1989 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 59 від 12 квітня 1989 року на ім»я спадкодавців, вважати недійсним.

У силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Виходячи з того, що позивачка являється єдиною спадкоємицею на частину будинку після смерті батька за заповітом, а також за законом успадкувала частину будинковолодіння після смерті тітки, з якою проживала разом та вступила в управління спадковим майном після її смерті, інших спадкоємців після смерті останньої немає, а також враховуючи той факт, що позивачка не в змозі оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, то суд вважає за можливе визнати за нею право власності на вищезазначене будинковлодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 346, 328, 1233, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 197, 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя П'ятковський В. І.