У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 про забезпечення позову, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває справа № 758/11215/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначає, що сума боргу відповідача є значною, а тому він має достатньо обґрунтовані припущення вважати, що до розгляду справи по суті майно, що належить відповідачу, яке може виступити гарантом повернення грошового зобов'язання, може бути відчужено на користь третіх осіб, оскільки ніщо не заважає укласти фіктивні або будь-які інші угоди відносно свого майна відповідачем з третіми особами, що призведе до виникнення прав цих осіб на об'єкт нерухомості.

Посилається на те, що на даний час йому стало відомо від спільних знайомих з відповідачем, що останній вчиняє дії по оформленню договору дарування на своїх родичів майна, що йому належить, для уникнення в майбутньому його реалізації для погашення боргових зобов'язань, а тому на його думку виникнення такої ситуації призведе до неможливості виконання рішення суду, або ще більше втягне його у судові справи та утруднить взагалі виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року, звертається з даною заявою до суду і просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Подільського районного суду м. Києва дійсно перебуває цивільна справа № 758/11215/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Як вбачається з матеріалів зазначеної справи, предметом спору між сторонами в ній є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики в розмірі 864 400, 00 грн.

Згідно наданих суду позивачем доказів якими він обґрунтовує доводи своєї заяви про забезпечення позову, відповідачу дійсно на даний час на праві приватної власності належить будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що об'єктивно підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 46554304 від 29.10.2015 року.

Стаття 151 ЦПК України, визначає, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Верховний суд України в своїй Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, зазначив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд оцінивши в сукупності надані заявником докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, приходить до висновку про доведеність останнім того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача, наявний в переліку видів забезпечення позову визначеному ч. 1 ст. 152 ЦПК України та відповідає заявленим позовним вимогам і не порушує прав та законних інтересів інших осіб у зв'язку з чим заява заявника підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її проголошення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко