Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2015 Справа №607/20454/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі Круцько О.Б.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Друга Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Друга Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме на ? частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловіка ОСОБА_1

В обґрунтування вимог вказує, що квартира за АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, відповідачам ОСОБА_2., ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала разом із ним. Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частину квартири після смерті ОСОБА_1 отримала відмову у зв'язку з тим, що частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності не визначена. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1 становить 1/4. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на доводи викладені у заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали та не заперечують щодо його задоволення.

Представник Другої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали шлюб 25.10.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.10.1987, виданим Відділом ЗАГС Тернопільського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис за №1531.

Від даного шлюбу у них народилися діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1997 року виданого Міським БТІ встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 16.04.2014 року, актовий запис за №584.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на частку квартири АДРЕСА_1 у праві спільної сумісної власності.

Спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2, ОСОБА_3

Дружина ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання 16 вересня 2014 року до Другої Тернопільської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом строк подали у Другу Тернопільську державну нотаріальну контору заяви про відмову від належної їм частки у спадщині після смерті батька ОСОБА_1, що підтверджується даними викладеними у постанові Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за № 558/02-31 від 17.10.2014 року.

Постановою державного нотаріуса Другої Тернопільської державної нотаріальної контори за №558/02-31 від 17.10.2012 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи , дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

За нормами ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємці майна померлого за законом доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк подали у нотконтору заяви про відмову від спадщини.

ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги у встановлений законом строк прийняла спадщину подавши у нотконтору про це відповідну заяву.

Інших спадкоємців за законом та заповітом не має.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 370 ЦК у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або рішенням суду.

В силу вимог ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу у натурі.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити та визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1 становить 1/4.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 357, 1226 Цивільного кодексу України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Друга Тернопільська нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на квартиру за АДРЕСА_1 становить 1/4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча-підпис: І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя І.М.Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька