Справа № 752/1347/14-ц
Провадження № 2/752/566/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 лютого 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Конельській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила про те, що з 25.10.2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який має певні проблеми зі здоров'ям, внаслідок чого потребує постійного нагляду та сторонньої допомоги для пересування. Позивач за освітою є лікарем-неврологом, у зв'язку із чим має відповідні знання та фах для організації процесу лікування сина, приймає у лікуванні сина активну участь. Позивач зазначає, що постійно слідкує за станом здоров'я дитини, слідкує за його розвитком, піклується про сина, має постійне та стабільне джерел доходу для утримання сина та задоволення його життєвих потреб. Також, вказує на те, що відповідач не має постійного джерела доходу для забезпечення потреб дитини, внаслідок чого не може забезпечувати умов для нормального життя та розвитку дитини.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначили про те, що сторони у справі проживають у квартирі АДРЕСА_1 разом із спільним сином, дані обставини встановлені і рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2014 року, яким розірвано шлюб між сторонами у справі. Враховуючи, що сторони у справі проживають за однією адресою, вимога позивача щодо визначення місця проживання сина разом з матір'ю не відповідає положенням ст. 161 Сімейного кодексу України, у зв'язку із чим є безпідставною.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Додатково, при наданні пояснень суду, зазначила, що працівниками служби проведено бесіду з малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який повідомив, що має неприязне відношення до батька ОСОБА_2, через поведінку останнього та його відношення до мами.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. укладено шлюб, зареєстрований 25.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис № 1725, що підтверджується даними свідоцтва про одруження НОМЕР_1, виданим 25.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 01.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Згідно даних вказаного вище свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 37-40).

Як вбачається з довідки № 38, виданої 18.07.2014 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 (а.с. 37).

Згідно довідки про доходи позивача ОСОБА_1, остання працює з 01.07.2010 року у ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на посаді менеджера з питань регіонального розвитку, має стабільний та постійний дохід.

Обставини щодо наявності чи відсутності постійного джерела доходу у відповідача ОСОБА_2, суд не мав можливості перевірити, оскільки докази на підтвердження наведених вище обставин, відповідачем суду надані не були.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами у справі виникали конфлікти з приводу місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується сторонами у справі.

Працівниками Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації 02.09.2014 року проведено обстеження житлово-побутових умов за місцем реєстрації малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, та з'ясовано, що квартира, в якій проживає малолітній ОСОБА_3, є чистою, в ній зроблений сучасний ремонт, є всі необхідні меблі та побутова техніка. Кімната, в якій проживає дитина, об лаштована усім необхідним. В іншій кімнаті проживає мати, третя кімната замкнена. Батька на момент обстеження не було. Для дитини виділено окрему кімнату, де є ліжко, шафа для одягу та речей, письмовий стіл та парта. Наявні дитячі речі та іграшки.

Під час проведення обстеження члени комісії спілкувались з малолітнім ОСОБА_3, за результатами проведення обстеження, комісія зробила висновок про те, що умови для проживання, виховання та розвитку ОСОБА_3 створені належним чином. В ході спілкування з дитиною встановлено, що у дитини до батька неприязне відношення, оскільки хлопчик чув як батько ображає маму, зламав замок в його кімнату (а.с. 92).

Відповідно до висновку, наданого Службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 09.09.2014 року, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом. Відповідно до інформації клініки сімейної медицини «Здравиця», де обслуговується дитина, до медичного центру зверталась мама, ОСОБА_1, яка і була присутня на обстеженнях дитини лікарем. Мама ретельно виконувала призначення лікаря вдома, приводила дитину на повторні огляді до медичного центру за необхідністю. Відповідно до інформації навчально-виховного комплексу «Барвінок», який відвідує малолітній ОСОБА_3 з вересня 2012 року, хлопчик зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень. З 2013 року малолітнім ОСОБА_3 опікується виключно матір, батько дитини, ОСОБА_2, у школі не з'являвся та не телефонував, хоча до цього часу співробітники школи бачили, що він опікується сином. Взаємовідносини у сім'ї (ОСОБА_3 та матір) дружні, доброзичливі, відверті. Матір дитини, ОСОБА_1, приділяє сину достатньо уваги та часу, що позитивно впливає на його виховання та навчання, зміцнення його здоров'я, забезпечення всіх потреб. Керуючись рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дитини, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, діючи виключно в інтересах дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю ОСОБА_1 (79-80).

У судовому засіданні достовірно встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, має незадовільний стан здоров'я. Так, дитина з 12.04.2005 року, тобто фактично з моменту народження, спостерігається в Українському медичному центрі реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України (медичний висновок а.с. 15), проходив курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування (виписка з історії хвороби а.с. 17). Також судом встановлено, що лікуванням сина займається мати, яка проходить з ним санаторно-курортне лікування у спеціальних закладах (копія санаторно-курортної книжки а.с. 104), відвідує спортивно-оздоровчі заклади, де ОСОБА_3 проходить спортивно-оздоровчі процедури (копії договорів про надання спортивно-оздоровчих послуг а.с. 107-110).

Разом з тим, батько ОСОБА_2 у судовому засіданні доказів того, що останній приймає участь у лікуванні, фізичному розвитку сина, суду не надав.

Судом достовірно встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не можуть дійти згоди з приводу місця проживання малолітнього сина - ОСОБА_3, року народження, внаслідок чого між сторонами існує спір з вказаного приводу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи наведене та оцінюючи у сукупності вказані вище обставини, першочергово приймаючи до уваги відношення малолітнього ОСОБА_3 до свого батька, участь самого батька у розвитку та вихованні сина, а також участь матері у розвитку та вихованні дитини, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 6 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 150, 161 СК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження НОМЕР_3, видане 01.03.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві) разом з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя