Справа № 462/9188/13 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/4907/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю: представника ПАТ «Приватбанк» - Жарського І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Приватбанк» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 8 травня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Приватбанк». В апеляційній скарзі представник стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин справи. Зазначає, що строк позовної давності не пропущено, оскільки сторони в договорі не обмежували строк дії кредитної картки конкретною календарною датою. Посилається на те, що відповідач із заявою про закриття поточного рахунку не звертався, картку в банк не повертав, заборгованість не погасив, а тому поточний рахунок на даний момент відкритий. Стверджує, що договір щорічно продовжує дію на кожні наступні 12 місяців. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Приватбанк» - Жарського І.Р.на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А відтак рішення суду переглядається в межах доводів апеляційної скарги ПАТ «Приватбанк».

Матеріалами справи встановлені наступні обставини.

7 березня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ КБ «Притатбанк», правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк», укладено договір, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 250 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умов) договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.

Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 8. 6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором , позивальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідач належно умов договору не виконував.

Згідно з розрахунком заборгованості, поданого представником позивача, заборгованість ОСОБА_5 станом на 30.09.2013р оку складає 22 758,56 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступним.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ч.4 ЦПК України).

Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.258 ч.2 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ст. 261 ч.1 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов»язується не скільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами ( фактами ), які свідчать про порушення прав особи ( ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до пунктів 3.1.1,5.4 Правил користування платіжною карткою кредит надається з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки; граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле «MONTH»)

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу було видано картку НОМЕР_1. (а.с.11-зворот)

Відповідно до інформації про строк дії карток на ім»я ОСОБА_4 вбачається, що строк дії картки НОМЕР_1 зазначений до 12/09.

Згідно з розрахунком заборгованості з липня 2008 року відповідач припинив сплачувати відсотки за користування кредитом.

А відтак, оскільки строк дії картки дійсний до останнього дня грудня 2009 року, то колегія суддів вважає, що позивачу достовірно було відомо про порушення його прав починаючи з дати припинення позивачем сплати відсотків за користування кредитом та закінчення строку дії платіжної картки, однак останній своєчасно не звернувся до суду за захистом свого порушеного права в межах загального трирічного строку позовної давності, подавши позовну заяву лише в листопаді 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що із закінченням строку дії картки не закінчується строк дії договору, тому банком не пропущено строк позовної давності, колегією суддів не приймаються, оскільки в договорі строк погашення кредиту не визначено, а відтак такий строк визначено строком дії картки - грудень 2009 року.

Вищезазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду України від 19 березня 2014р. у справі № 6-14 цс, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, в якій зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

В зв»язку з викладеним колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ПАТ «Приватбанк» відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 8 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.