Справа № 362/5612/15-ц
Провадження № 2/362/2244/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

при секретарях - Яренко Н.М., Стукаловій І.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та просила визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачці, оскільки відповідач не був членом сім'ї ні попереднього власника і не є членом сім'ї позивача та ніколи не проживав в зазначеній квартирі. Також просила стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що жодних перепон в користуванні квартирою відповідач не чинив і не чинить. Посилаються на те, що рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2015 р. позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням задоволено. Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1. Проте рішенням Апеляційного суду Київської області від 03.04.2015 р., зазначене рішення було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено. Тому вважають, що спір з цього предмету вже був розглянутий судом, отже і відсутній спір, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно договору купівлі-продажу квартири від 06.08.2003 р. ОСОБА_6, яка діяла від імені ОСОБА_7 і ОСОБА_3 (Продавці) уклали з ОСОБА_5 (Покупцем) договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Згідно п. 5 даного договору Продавці своїми підписами підтвердили зі сторони Покупця повного розрахунку за продану квартиру та відсутність щодо нього претензій фінансового характеру. Згідно п. 10 даного договору право власності на квартиру виникає у Покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.02.2013 р. (а.с. 7) та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8) позивачці на праві власності належить АДРЕСА_1

В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Відповідач не проживає в даній квартирі з 2003 р., а проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 517 від 30.06.2015 р., виданою виконкомом Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області, а також не заперечується самим відповідачем (а.с. 5).

Оскільки відповідач залишається зареєстрованим в спірній квартирі, він порушує право позивача як власника користуватися та розпоряджатися її майном.

Ч. 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України), При цьому згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється зокрема, в разі відчуження власником свого майна.

Тобто, після укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право власності на спірну квартиру перейшло від відчужувача ОСОБА_3 набувачу ОСОБА_5, тобто право власності ОСОБА_3 на квартиру припинилося.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Зміст вищевказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника квартири користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно, тобто права колишніх членів сім'ї власника будинку (квартири) на об'єкт власності є похідним від права самого власника.

Правила ч. 4 ст. 156 ЖК України передбачають збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами, відповідач не був членом сім'ї попереднього власника і не є членом сім'ї позивача, а тому гарантії, визначені ст. 156 ЖК України на нього не розповсюджуються, його право власності на квартиру припинилося укладенням договору купівлі-продажу, він не проживає у спірній квартирі з 2003 р.. а залишив її, переїхавши на інше постійне місце проживання, а своєю реєстрацією у спірній квартирі порушує право позивача, як власника на користування та розпорядження майном, захист якого передбачений ст. 391 ЦК України.

Суд не бере до уваги твердження відповідача та його представника про обов'язок суду закрити провадження у справі з підстав розгляду тотожного спору Апеляційним судом Київської області, оскільки з даного приводу судом винесено ухвалу та відмовлено в даному клопотанні з посиланням на те, що позов пред'явлено новим власником спірної квартири та з інших підстав.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. (а.с. 1), а також на користь держави - 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 316, 346, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Устимівка Васильківського району Київської області таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 121 (сто двадцять одну) грн. 80 (вісімдесят) коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 121 (сто двадцять одну) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Кравченко