АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

14 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Панченка М.М.,Саліхова В.В.

при секретарі: Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1»

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2014 року

в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власності шляхом виселення та зустрічного позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» про визнання договору дійсним ,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.09.2014 року у задоволенні зазначених позовів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення Приватне акціонерне товариство «Київміськбуд-1» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового про задоволення первісного позову у повному обсязі . Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин,що мають значення для справи,неправильну оцінку наявних у справі доказів,що призвело до помилкових висновків. Вважає,що у зв'язку із закінченням договору оренди та відсутністю договірних відносин між сторонами, відповідачка самоуправно займає спірне житлове приміщення чим порушує права власника ,що безпідставно не ураховано судом.

В суді апеляційної інстанції представник Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити. Зазначила,що вона вселилася у спірну квартиру на підставі договору ,а не самовільно, сплатила 260 тис. грн. за догово-ром бронювання, які їй не повернуті позивачем, а тому вважає що в неї не має боргів по орендній платі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині колегія суддів приходить до висновку ,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову суд виходив з того,що відповідачка вселилася до спірного житлового приміщення на підставі договору оренди, а тому не можна вважати,що вона зайняла квартиру самоуправно. На інші правові підстави позивач не посилався та не доводив їх у судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом Приватному акціонерному товариству «Київміськбуд-1» ( далі ПрАТ "Київміськбуд-1" ) на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

07 листопада 2007 року між сторонами було підписано протокол про наміри відповідно до якого позивач зобов'язався укласти з відповідачкою договір оренди та надав їй дозвіл на проведення опоряджувальних робіт у квартирі АДРЕСА_1 до 01.01.2008 року.

01 січня 2008 року між ПрАТ "Київміськбуд-1" та відповідачкою укладено договір № КВГ2Б010 оренди зазначеної квартири.

Актом прийому-передачі від 01 січня 2008 року ПрАТ "Київміськбуд-1" передав, а відповідачка прийняла в користування квартиру АДРЕСА_2.

20 липня 2011 року між сторонами був укладений договір бронювання № ВГ2-Б/10 за умовами якого позивач зобов'язався закріпити за відповідачкою квартиру АДРЕСА_1 та продати її їй в подальшому, а відповідачка взяла зобов'язання купити дану квартиру за ціною 873 050 грн.( п. 1, 22.1 договору).

31 серпня 2011 року сторони уклали Додаткову угоду №1, згідно якої відповідачка зобов'язалася у строк до 22.07.2011 року сплатити позивачу аванс за квартиру у розмірі 50 тис. грн. 00 коп., а решту суми - до 31.12.2011 року.

На виконання договору бронювання відповідачка сплатила 260 000 грн.

Виходячи з встановлених обставин,суд дійшов вірного висновку про неможливість виселення відповідачки зі спірної квартири з підстав ч.3 ст.116 ЖК України якою позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, а саме як особи що її самоуправно зайняла, оскільки відповідачка вселилася на спірну жилплощу за згодою позивача.

Та обставина ,що відповідачка не сплачує орендну плату більше ніж 60 діб, є підставою для розірвання договору оренди відповідно до п.4.3 та стягнення з неї заборгованості,проте таких вимог позивачем не заявлено,як не заявлено й вимог про виселення відповідачки як тимчасової мешканки.

При цьому відповідачка зазначає,що готова сплатити залишок коштів за договором бронювання при виконанні ПрАТ "Київміськбуд-1" обов'язку передати їй квартиру у власність відповідно до укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначені положення закону, суд не міг вийти за межі заявлених позовних вимог та вирішити спір з інших ніж зазначено та обґрунтовано позивачем правових підстав.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційні скарги не містять.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київміськбуд-1» - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 29 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 758/14382/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 935 /2015

Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.