11.09.2015 Справа № 2-415
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

при секретарі Міцней А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору позики складеного 21 жовтня 2008 року між сторонами, посилаючись на те, що з боку ОСОБА_2 під час укладення вказаного правочину було здійснено на неї тиск у формі погроз щодо її життя.

В судове засідання позивачка не зявилася та подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він жодного тиску на позивачку під час укладення успорюваного договору не вчиняв. Зазначена угода була укладена як новація договору позики у звязку із тим, що ним було передано позивачці аванс в розмірі 3000 Євро в рахунок майбутнього продажу квартири в АДРЕСА_1, однак від укладення вказаної угоди вони відмовилися. Жодних угод з приводу оренди зазначеного житла він із позивачкою не укладав. Вважає поданий позов безпідставним, оскільки рішенням Новоселицького районного суду від 13.01.2010 року по справі № 2-105, яке набрало законної сили, було задоволено його позов до позивачки про стягнення на підставі зазначеного правочину 30000 гривень та у вказаній справі у звязку із поданням заперечення ОСОБА_1 досліджувалося питання щодо здійснення з його боку тиску під час укладення даного договору.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 21.10.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого остання отримала позику в сумі 30000 гривень із зобовязанням повернути її в термін 3 місяці. Вказана угода виникла із домовленості сторін укласти договір купівлі-продажу квартири в АДРЕСА_1, у звязку із чим відповідачем було передано позивачці аванс в розмірі 3000 Євро, про що свідчить розписка позивачки від 03.03.2007 року. У відповідності до ст. 1053 ЦК України сторони домовилися, що переданий аванс, який в переводі на валюту України становить 30000 гривень, буде переведено в боргове зобовязання. Вказані обставини були встановлені в рішенні Новоселицького районного суду від 13.01.2010 року по справі № 2-105, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню у звязку із тим, що по справі беруть участь ті ж самі особи. В своїх запереченнях по вищевказаній справі позивачка посилалася на вчинення тиску на неї з боку відповідача, які є аналогічними підставам даного позову. Відповідно до ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 21.04.2010 року по справі №2-105 було встановлено, що ОСОБА_1 не довела факту вчинення насильства з боку ОСОБА_2 під час укладення договору позики.

На підставі ст.ст. 203, 215, 1047, 1053 ЦК України, суд, керуючись ст.ст. 208, 213, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики від 21 жовтня 2008 року недійсним відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 600 гривень

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: