ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6679/14-ц
Провадження № 2/210/609/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" січня 2015 р.
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Ромашевського В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, без фіксування звукозаписувальним технічним засобом згідно ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2014 року на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області передано вищевказану цивільну справу. 16 грудня 2014 року відкрито провадження, а справу призначено до розгляду. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що з 05 жовтня 2002 року по 05 вересня 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 . У зв`язку із тим, що відповідач у добровільному порядку відмовлявся надавати матеріальну допомогу на утримання спільної дитини, 17 листопада 2004 року за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з нього було стягнуто аліменти на її користь у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_4 . На час звернення до суду з позовною заявою «про стягнення аліментів» нею було враховано той факт, що відповідач вже сплачує за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 вересня 1999 року аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому відповідач їй пообіцяв, що за рахунок продажу квартири у якій вони разом з дитиною мешкали він забезпечить свого старшого сина та вирішить питання свого фінансового забезпечення, після чого буде сплачувати аліменти в більшому розмірі. В подальшому відповідач так і не звернувся до суду з позовом «Про зміну розміру аліментів». Посилається на те, що окрім поліпшення матеріального стану відповідача, потреби їх спільної дитини також зросли. На підставі вищевикладеного просила суд прийняти рішення, яким збільшити розмір аліментів, встановлених за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2004 року в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до 1/4 частини від доходу відповідача.
Позивач та її представник до зали суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. 09 січня 2015 року представником позивача адвокатом Чепурновим В.І. (договір про надання правової допомоги б/н від 02 грудня 2014 року, посвідчення адвоката №2211 від 11 червня 2012 року (а.с.13-14,15) до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до зали суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 24 листопада 2014 року надав до канцелярії Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області письмові заперечення, в яких посилався на те, що з 05 жовтня 2002 року, перебуваючи у шлюбі з позивачем вони спільно проживали у квартирі його батьків за адресою: АДРЕСА_1 , яку у 2003 році йому було подаровано батьками за договором дарування з усім необхідним для життя майном. За час спільного проживання у них народилася дитина. В позовній заяві про розірвання шлюбу від 10 січня 2005 року, позивачка наполягала на тому, що одразу після народження доньки, з пологового будинку вона пішла на тимчасове проживання до своїх батьків з метою навчитися доглядати за дитиною, він пішов з нею. Через деякий час позивачка стала наполягати на тому, щоб він сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 25% від його заробітку, а оскільки він на той час вже сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 25%, позивачка наполягала на зменшенні аліментів на сина до 16,6%, оскільки на той час, він працював на ВАТ «Міттал Стіл» Прокат-3» і його заробітна плата з вирахуванням аліментів на утримання сина не відповідала життєвим потребам позивачки. При цьому, маючи корисний намір, позивачка стала наполягати на тому, щоб він переписав квартиру, подаровану йому батьками на неї, бо інакше вона не буде з ним проживати, він відмовився і позивачка разом зі своїми батьками вигнали його, і він змушений був повернутися в квартиру, яку йому подарували батьки. 29 травня 2004 позивачка маючи корисний намір, користуючись його відсутністю у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , вивезла з неї все майно. Після цього його батьки вирішили розірвати договір дарування від 09 грудня 2003 року з ціллю повернення всього майна. До серпня 2006 року позивач судилася, вимагаючи грошової компенсації за продаж квартири, а так як позивачка вивезла усе майно, яке перебувало у квартирі, з нею була усна домовленість про додаткову матеріальну допомогу дитині за рахунок коштів від реалізації забраного з квартири майна. Всі гроші за реалізацію квартири АДРЕСА_2 були передані його батькам, то він не мав матеріальної можливості забезпечити свого старшого сина та вирішити питання свого фінансового забезпечення шляхом покращення свого матеріального становища, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в більш значному розмірі. Зазначав також те, що на теперішній час проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та двома її неповнолітніми дітьми 2000 та 2001 року народження, а з 29 квітня 2014 року знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції в складі батальйону територіальної оборони (а.с.17-18). На підставі вищевикладеного просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Третя особа до зали суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Разом з тим позивачем не подано, а судом не здобуто достатньо доказів, які підтверджують наявність передбачених законом обставин, які є підставами для зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме позивачем не надано доказів, що у відповідача покращилось матеріальне становище та він отримує більший дохід.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із наступного.
Так, судом встановлено, що 05 вересня 2005 року між сторонами по справі Саксаганським відділом РАЦС КМУЮ Дніпропетровської області було розірвано шлюб, про зроблено відповідний актовий запис №500 (а.с.3).
Зі свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4 (а.с.4).
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17листопада 2004 року з відповідача на користь позивача було присуджено аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від його доходу (а.с.5). Крім цього, постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 1999 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 доходу відповідача (а.с.6).

З довідки №43 від 02 грудня 2014 року, виданої головою житлово-будівельного кооперативу «РАССВЕТ-30» вбачається, що позивач зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з нею у вказаній квартирі проживає її донька ОСОБА_4 та знаходиться на її утриманні (а.с.16).

Позивачем суду не доведено збільшення витрат на утримання дитини, при цьому в підтвердження цього факту до суду надано лише копію дитячого абонементу в спортивно-оздоровчу групу (а.с.41). Виписки з медичних карт як докази суд до уваги не сприймає, так як вони стосуються позивача а не дитини, аліменти на утримання якої позивач просить суд збільшити.

Посилання позивача на те, що на даний час у відповідача покращилося фінансове становище за рахунок продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 суд також вважає безпідставними, так як договір дарування квартири батьками відповідача останньому у подальшому ними ж був скасований, а гроші за її реалізацію залишились у них а не у відповідача.

Крім цього з повідомлення Дзержинсько - Долгінцевського об`єднаного районного військового комісаріату м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №421 від 15 липня 2014року та повідомлення начальника штабу військової частини пп НОМЕР_1 вбачається, що з 01 червня 2014 року, в складі штатного підрозділу військової частини пп НОМЕР_1 , ОСОБА_2 бере безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.24,25). Дану інформацію суд розцінює як таку, що свідчить про те, що на даний момент відповідач не працює, за ним лише збережено робоче місце на час його перебування в зоні проведення антитерористичної операції, а тому про ніяке поліпшення його матеріального становища мова не йде.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.ст.231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Ю. Вікторович