АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/844/15 Справа № 183/3585/14 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави. Позивач вказував на те, що 12 грудня 2006 року між ними було укладено договір №DND0AE00006158, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 24 000 доларів США на купівлю автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12 грудня 2011 року. В той же день, у забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між ними було укладено договір застави, за яким відповідач надав в заставу належний йому автомобіль Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_1. Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов договору, у зв'язку з чим станом на 02 квітня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 47 281,82 доларів США, позивач просив в рахунок погашення заборгованості вилучити у ОСОБА_2 та передати в заклад банку вказаний автомобіль, комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звернути стягнення на автомобіль шляхом його продажу банком з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям зазначеного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення, як незаконного, постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Зі справи вбачається, що 12 грудня 2006 року між сторонами було укладено договір №DND0AE00006158, за умовами якого банк надав відповідачеві кредит у розмірі 24 000 доларів США на придбання автомобіля з кінцевим терміном повернення 12 грудня 2011 року (а.с.15-18).

В той же день, у забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, між сторонами було укладено договір застави, за яким відповідач надав в заставу належний йому автомобіль Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.19-24).

Раніше ПАТ КБ «ПриватБанк» вже зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, вказуючи на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 грудня 2013 року, яке набрало чинності, в задоволенні позову було відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 виконав свої зобов'язання за вказаним кредитним договором (а.с.45).

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд вирішив справу на підставі припущень щодо наявності судового рішення, не дослідивши надані позивачем докази, не є підставою для скасування рішення, оскільки відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Посилання апеляційної скарги на те, що вказаним судовим рішенням було відмовлено банку у задоволенні заявлених вимог у зв'язку з тим, що у відповідача була відсутня прострочена заборгованість за кредитним договором, є надуманим, оскільки суд послався в рішенні від 12 грудня 2013 року на виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком, а також на відсутність будь-якої заборгованості за вказаним кредитним договором.

Крім того, строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився 12 грудня 2011 року, а тому при зверненні у січні 2012 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, банк вказував на наявність повної, а не простроченої заборгованості за кредитним договором, що підтверджується матеріалами дослідженої апеляційним судом справи №2/202/506/2013 Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Романюк М.М.