Справа № 450/4390/13-ц Провадження № 2/450/130/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із цивільним позовом до ОСОБА_6 у якому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_7, посвідчений 20.04.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 за такими реквізитами: номер у спадковому реєстрі 52707345; бланки ВРР 964319; номер у реєстрі нотаріальних дій 574, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. В подальшому на задоволення клопотання позивача протокольною ухвалою первісного відповідача ОСОБА_8 було замінено на належного відповідача ОСОБА_3, на задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 до участі у справі було залучено третю особу без самостійних вимог приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, на задоволення клопотання ОСОБА_5 протокольною ухвалою її залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2012 році померла баба позивача, ОСОБА_7, яка проживала разом із позивачем та її сімєю в одному будинку. При зверненні до державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, ОСОБА_9 стало відомо про наявність заповіту після смерті ОСОБА_7 Проте вважає, що такий заповіт не відповідає вільному волевиявленню своєї баби та складений з порушенням вимог законодавства, оскільки на час складання заповіту ОСОБА_7 виповнилось 87 років, за декілька місяців до смерті у неї різко погіршився стан здоровя, що свідчить про те, що остання самостійно не могла звернутись до нотаріуса для складання та посвідчення заповіту. З огляду на зазначене вважає, що заповіт було складено під психічним впливом, а заповідачка через стійкий розлад здоровя не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, проте у попередніх судових засіданнях надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити. Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання зявився, пояснив, що позов підтримує у повному обсязі із підстав зазначених позивачем та наведених у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак 13.08.2015 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій зазначив, що позов не визнає і просить у задоволенні такого відмовити. Крім того, згідно заперечення на позовну заяву про визнання заповіту недійсним поданого 18.03.2014 року відповідач вважає, що заповідач не бажала щоб після її смерті ОСОБА_2 отримала спадкове майно, що заповіт складено ОСОБА_7 при необхідному обсязі цивільної дієздатності для вчинення правочину, з вільним волевиявленням, без стороннього тиску, а тому спірний заповіт є таким, що відповідав внутрішній волі заповідача та вимогам чинного законодавства.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, проте 18.03.2015 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо ухвалення рішення поклався на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_5 у судове засідання зявилась, зазначила, що заповідач, яка була її матірю, ніколи не хворіла, лише від старості боліли ноги та тіло, психічно хворою людиною вона ніколи не була, а тому проти позовних вимог заперечила, у задоволенні позову просила відмовити.

Свідок ОСОБА_10 у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із сімєю позивача. Перед смертю вона хворіла, блудила, мала склероз, говорила нісенітниці, виходила гола на подвіря, вискакувала з дому через вікна, це було приблизно за 2 роки до її смерті, проте її стан погіршувався із кожним днем. Зазначила, що офіційно працює медсестрою у поліклініці, щоденно до 15-15:30 год.

Свідок ОСОБА_11 у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна кожного дня у нічній сорочці сиділа на подвірї і на її думку чекала дочку. Вважає, що це не адекватні дії. До церкви ОСОБА_7 ходила і була ніби нормальна. Доглядала за останньою сімя позивача. Зазначила, що не могла визначити емоційний стан останньої.

Свідок ОСОБА_12 у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що покійна мала склероз, що сімя позивача, яка доглядала за нею, старалась не випускати її з дому, щоб та не заблудилась. ОСОБА_7 ходила на город і до церкви ще приблизно за 2 місяці до смерті. Також вона їздила на громадському транспорті, блудити почала приблизно за 1 місяць до смерті. Останній раз спілкувалась із покійною за тиждень до її смерті, коли ОСОБА_7 дякувала ОСОБА_12А за те, остання викликала їй священика для того, щоб посповідатись. Вважає, що психічно хворою ОСОБА_7 не була.

Свідок ОСОБА_13 у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази аналогічні показам ОСОБА_11, та додатково зазначила, що з померлою були сусідами, часто спілкувалась і ОСОБА_7 розповідала, що часто забувається та може заблудитись, а також часто падає під час ходьби. Останній раз коли ОСОБА_13 бачила потерпілу, то остання ледве ходила по городі.

Свідок ОСОБА_14 у судове засідання зявилась 31.01.2015 року, надала покази про те, що часто спілкувалась із померлою, яка жалілась, що її болить від старості все тіло. Вважає, що остання була адекватною до смерті, ходила до церкви, мала хорошу пам'ять, усіх із родичів знала і впізнавала.

Суд, зясувавши думку сторін у справі, заслухавши покази допитаних в залі судового засідання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2013 року померла ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №329883 від 01.08.2013 року.

Встановлено, що ОСОБА_2, була дочкою ОСОБА_15, що стверджується свідоцтвом про народження №322623 від 10.07.1978 року, прізвище з «Трухан» на «Глушек» було змінено внаслідок реєстрації шлюбу, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії 1-СГ №121648 від 14.09.2002 року, а ОСОБА_15 був сином ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЛ №090391 від 28.08.1954 року, відтак у суду не виникає сумніву, що позивач ОСОБА_2 була онукою ОСОБА_7.

Встановлено, що ОСОБА_7 20.04.2012 року на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області, зареєстровано у реєстрі за №574, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У ст. 1234 ЦК України зазначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаним заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (частини 1, 2 ст. 1257 ЦК).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, як на підстави для визнання недійсності спірного заповіту, покликається на те, що заповіт складено в порушення вимог законодавства, оскільки правочин було вчинено заповідачем під психологічним впливом, так як сама ОСОБА_7 мала стійкий розлад здоровя та не могла усвідомлювати значення своїх дій, також не могла звернутись до нотаріуса для складання заповіту.

В процесі розгляду справи, на задоволення клопотань представника позивача, судом було постановлено ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової психолого-психіатричної експертизи.

Згідно висновку №3527 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №2/450/445/14, який складено 20.11.2014 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, у суду не виникає сумніву, що спірний заповіт було підписано ОСОБА_7.

У висновку судово-психіатричного експерта №237 від 27.03.2015 року проведеного на підставі ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області у Комунальному закладі Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні м. Львів, зазначено, що встановити чи могла ОСОБА_7 на час укладання заповіту від 20.04.2012 року усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не виявляється можливим.

Жодних доказів того, що у момент підписання оспорюваного заповіту ОСОБА_7 її волевиявлення не було вільним і не відповідало її волі позивачем суду не подано, покази свідків про таке не свідчать, а письмові пояснення ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16 та ОСОБА_13, які долучені до матеріалів справи до уваги судом не беруться, оскільки не є належними доказами, так як отримані не у спосіб визначений ЦПК України. Отже, позивачем не доведено обставин, на які він послався як на підставу своїх вимог, що виключає нікчемність заповіту чи визнання його судом недійсним та є підставою для відмови у позові.

В процесі розгляду справи позивачем та її представником було заявлено ряд клопотань про витребування доказів, зокрема, документів, які містять рукописні тексти виконані ОСОБА_7, із ПАТ «ВіЕс Банк», УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». Однак у задоволенні таких судом було відмовлено, оскільки жодного доказу про наявність рахунків заповідача у ПАТ «ВіЕс Банк» суду не представлено, так само як і не обґрунтовано необхідності та доречності у витребуванні зазначених документів із УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Також представником позивача було заявлено клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «ВіЕс Банк», УПФ України в Пустомитівському районі Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» та Відділення поштового звязку Сокільники Поштамту-Центру поштового звязку №1 м. Львів Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта». Згідно вимог ч.2 ст.35 ЦПК України, якщо судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб. Однак будь-яке рішення, ухвалене судом у даному випадку ніяким чином не вплине на права чи обовязки осіб, зазначених у клопотанні, відтак у задоволенні такого слід відмовити.

Позивачем заявлено письмове клопотання про призначення повторної комплексної психолого-психіатричної (посмертної) експертизи, крім того у зазначеному клопотанні ОСОБА_2 просила викликати і допитати у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_16 Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі обєкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Оскільки у матеріалах справи вже міститься висновок судово-психіатричного експерта №237 у якому чітко зазначено, що встановити чи могла ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в цей період часу не виявляється можливим. Зважаючи на вказане, суд не вбачає обєктивних підстав для повторного проведення зазначеної експертизи, а клопотання про призначення такої розцінює як спосіб затягування розгляду справи. Щодо виклику свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, то позивачем не надано жодного доказу, що зазначеним особам відомі будь-які обставини, що стосуються розгляду справи та можуть мати значення для ухвалення правомірного рішення. Щодо виклику і допиту у якості свідка ОСОБА_16, то таке клопотання вже було задоволено судом, однак зазначена особа на виклик суду не зявилась, що є його правом, відтак, в цілях процесуальної економії у задоволенні клопотання про виклик і допит у якості свідків зазначених вище осіб судом відмовлено.

Також позивач заявила клопотання про призначення додаткової почеркознавчої експертизи. Згідно зазначеної вище Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо обєкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Однак із висновку №3527 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи №2/450/445/14, який складено 20.11.2014 року, однозначно вбачається, що підпис на спірному заповіті виконано ОСОБА_7, тому підстави для призначення повторної експертизи відсутні, а клопотання є таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 10, 60, 61, 63, 66, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1234, 1247, ч.1,2 ст.1257 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяОСОБА_20