АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/590/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/994/15 Доповідач - Костів О.З.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

за участю апелянти: ОСОБА_1,

представника апелянтки: ОСОБА_2,

позивача: - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду від 18 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Заліщицького районного суду із позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі, в якому народилася дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю. ОСОБА_1 постійно чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною і не виконує рекомендацій висновку органу опіки і піклування, згідно якого йому встановлено побачення з сином через тиждень в суботу з 12 год. 00 хв. до неділі по 18 год. 00 хв. з ночівлею за місцем проживання батька. Саме цей висновок позивач просив взяти за основу та зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною.

Рішенням Заліщицького районного суду від 18 червня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку АДРЕСА_1 не перешкоджати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю АДРЕСА_2, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити, як спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні сина особисте спілкування з ним через тиждень з 12 години 00 хв. суботи по 18 годину 00 хв. неділі з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_3, враховуючи те, що забирати в суботу у ОСОБА_1 сина ОСОБА_4 та віддавати їй в неділю ОСОБА_3 повинен у присутності представника органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації, або представника кримінальної міліції у справах дітей Заліщицького РВ УМВС України в Тернопільській області.

ОСОБА_1 подала на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що нею не чиняться перешкоди батьку в спілкуванні із дитиною. Судом при встановленні графіку побачень та визначенні, що дитина повинна двічі на місяць ночувати в батька не враховано вік дитини, якій лише 2 роки 6 місяців. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким визначити час для виховання та вільного спілкування батьком з дитиною двічі на тиждень, а саме: в будь який робочий день із 16 години до 18 години та щонеділі з 12 години до 15 години в її присутності за місцем її проживання.

В судовому засіданні апелянт - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення Заліщицького районного суду від 18 червня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що графік спілкування батька з сином, який рекомендований органом опіки та піклування та про встановлення якого просить позивач, є найбільш оптимальним з урахуванням насамперед інтересів малолітньої дитини.

З таким висновком колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено, що з 25 листопада 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2015 року даний шлюб розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина стала проживати із відповідачкою в с.Головчинці Заліщицького району.

У сторін виникли непорозуміння щодо участі позивача у вихованні сина, в зв»язку із чим останній звернувся із заявою в орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації, який 30 квітня 2015 року прийняв рішення, яким визначив наступний порядок побачень ОСОБА_3 із сином ОСОБА_4: через тиждень в суботу з 12 год. 00 хв. до неділі 18 год. 00 хв. з ночівлею за місцем проживання батька, інші способи участі у вихованні малолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з їх сином ОСОБА_4, що суперечить вимогам Сімейного кодексу України.

Даний факт підтверджується інформацією Заліщицього РВ УМВС України в Тернопільській області №№3050, 3051 від 19 травня 2015 року та №3269 від 26 травня 2015 року, з яких вбачається, що згідно заяви ОСОБА_3 про заборону його побачень із сином з сторони ОСОБА_1 було проведено перевірку, в ході якої встановлено, що рішення органу опіки та піклування Заліщицької райдержадміністрації ОСОБА_1 не виконується.

Таким чином, рішення суду в частині зобов»язання відповідачки не чинити перешкод в спілкуванні та вихованні дитини є законним і обґрунтованим.

Разом із тим визначений судом графік побачень батька із дитиною не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд, при винесенні рішення, враховує позицію органу опіки та піклування, проте не приймає її за належне, та не керується нею.

Судом при винесенні рішенні не в повній мірі враховано інтереси дитини віком два роки і шість місяців.

Зокрема, визначаючи, що дитина повинна ночувати двічі в місяць за місцем проживання батька, який проживає в іншому населеному пункті на відстані більше 20 км. судом не враховано, що дитина звикла до матері та домашньої обстановки, в якій зростає всю свідому частину свого життя, що негативно вплине на психічний стан дитини, яка може сумувати та плакати за матір'ю.

Із наведених підстав колегія суддів не приймає до уваги наявний в матеріалах справи висновок органу опіки та піклування Заліщицької райдержадміністрації, який не враховує наведених обставин.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Визначаючи спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини колегія суддів вважає, що необхідно призначити побачення щотижня, аби убезпечити психічний стан дитини від негативних наслідків.

Враховуючи інтереси дитини, а також існуючі неприязні стосунки між сторонами суд вважає за необхідне обумовити побачення із дитиною присутністю представника органу опіки та піклування.

Обираючи найоптимальніший спосіб участі батька у спілкуванні із дитиною, який би враховував інтереси сторін та дитини, колегія суддів вважає за необхідне встановити побачення двічі на тиждень, а саме: кожен вівторок і четвер із 16 год. до 19 год. та щонеділі із 12 год. до 15 год. в межах населеного пункту за місцем проживання матері в АДРЕСА_1 в присутності представника органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, ч.2 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовільнити частково.

Рішення Заліщицького районного суду від 18 червня 2015 року в частині визначення способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини - змінити.

Визначити ОСОБА_3 час для спілкування з дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, двічі на тиждень, а саме: кожен вівторок і четвер тижня із 16:00 год. до 19:00 год. та щонеділі із 12:00 год. до 15:00 год., в присутності представника органу опіки та піклування Заліщицької районної державної адміністрації, в межах населеного пункту за місцем проживання матері і дитини в АДРЕСА_1

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис.

Судді - два підписи.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області О.З. Костів