Справа № 370/1226/15-ц Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/780/4744/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 31.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22 травня 2015 року за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22 травня 2015 року заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт в межах позовних вимог на частки, як обєкт цивільних прав ( річ ), де ОСОБА_2 є учасником зокрема: ТОВ «Торговий дім «Камілла» ( ) адреса: м. Київ, вул. Проспект Академіка Глушкова, 13-Б з часткою в 80% статутного капіталу;

50% - Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», ( м. Київ, вул. Новопирогівська, 62-а);

20 % - ТОВ «Булат», ( 03045, м. Київ, вул. Новопирогнівська, 62-а ), зареєстровані державним реєстратором відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Голосіївського району м. Києва реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві;

50% - ТОВ «ТІДІСІ Україна», ( 02089, Київ, вул. Радистів, 73-а );

100% - ТОВ «Укртаткап», ( 02089, м Київ, вул. Радистів, 73-а ), зареєстровані державним реєстратором відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Деснянського району м. Києва реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві та заборонено ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо укладення правочинів та договорів, щодо відчуження, зменшення, припинення реєстрації та будь-якого обтяження в тому числі: застави, поруки, гарантії, тощо часток у зазначених господарюючих субєктах.

Накладено арешт в межах позовних вимог на нерухоме майно, зокрема, земельні ділянки на вул. Глазунова, 13 у Печерському районі м. Києва ( кадастровий номер :79:061:0038), на вул. Глазунова, 10 у Печерському районі м. Києва ( кадастровий номер :82:089:0003), за адресою: Сороко-Львівська с/рада Пустомитівського району Львівської області ( кадастровий номер :04:000:0004), на 1/2 частку жилого будинку за адресою: м. Київ, вул. Глазунова, 10, на квартиру 4 за адресою: м. Київ вул. Глазунова, 13, на 1/3 частку приміщень №8,9,10,11,12,13, загальною площею 528,7 кв.м., на вул. Глазунова, 13, на ? частку комплексу споруд ( літ. А,Б ), площею 1 564,80 кв.м. на вул. Радистів, 73а, на 1/2 частку будинку охорони, площею 29,1 кв.м. за адресою: Львівська область, Пустомитівський район., с/рада Сороко-Львівська, 1/2 частку складського приміщення, площею 3 517,1 кв.м., за адресою: автодорога М-06, ліворуч, Львівська обл., Пустомитівський район, с/рада Сороко-Львівська, квартиру 10 у АДРЕСА_1, що по вул. Панаса Мирного, 2/44, земельні ділянки №75,77,79,81,83,85,87, що за адресою: м. Київ, вул. Радистів, кадастрові номера :62:038:027, :62:038:028, :62:038:029, :62:038:030, :62:038:030, :62:038:031, :62:038:032, :62:038:033 згідно чергового кадастрового плану.

Накладено арешт на грошові кошти у межах позовних вимог, що відкриті на рахунках ОСОБА_2 і ОСОБА_4 в ПАТ АКБ «Укрсоцбанк» та ПАТ «БТА «Банк».

На обґрунтування судового рішення зазначено, що з метою забезпечення виконання можливого позитивного рішення у справі, враховуючи значний розмір боргу, співмірність виду забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, місцевий суд вважає за можливе застосувати заявлені позивачем заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу де просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом процесуального права при її постановленні та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд, зясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, керуючись наступним.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 152 ЦПК позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб , забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю ( включаючи догляд за хворою дитиною ), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обовязку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, ОСОБА_3, як субєкт підприємницької діяльності, 22 травня 2015 року звернувся до Макарівського районного суду Київської області із названим позовом, де просив стягнути із ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, солідарно, на його користь 20 000 грн. майнової поруки за договором «Про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу в статутному капіталі ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17 грудня 2014 року, із ОСОБА_2, ОСОБА_4, солідарно, 7 980 000 грн. за невиконання цього правочину, 3 296 000 - інфляційних втрат, 95 999,38 .- 3% річних ( а.с. 1-8 т. 1 ).

Одночасно із зазначеними вимогами позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, де просив накласти арешт на зазначене майно та грошові кошти в межах позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_4 ( а.с. 99-108 т. 1 ).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 22 травня 2015 року заявлені вимоги щодо забезпечення позову задоволені ( а.с. 169-172 т. 1 ).

Постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, повністю дотримався вимог ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,

При цьому, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, із врахуванням особи відповідача за вимогами, відповідності виду забезпечення позову поданим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення судом процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 57, 59, 60, 151, 152, 153, ЦПК України, п.п. 2, 4, 6 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» і цивільних прав та інтересів апелянта, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді другої інстанції.

За таких обставин, постановлена ухвала не підлягає скасуванню згідно положень п. 1 ст. 312 ЦПК України, т.я. вона постановлена з додержанням вимог закону.

При цьому, інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про неспівмірність заявлених вимог і заходів забезпечення позову, відсутність у справі даних про вартість майна, незастосування заходів забезпечення по заявлених вимогах до ОСОБА_5, відсутність доказів утруднення чи неможливості виконання рішення, можливість забезпечення заявлених вимог лише частиною майна, що знаходиться у власності зазначених відповідачів, відсутність доказів ухилення відповідачів від виконання зобовязань за правочинами та існування реальної загрози спричинення збитків позивачу, порушення прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5, нанесення збитків господарській діяльності ОСОБА_2, на переконання апеляційного суду, не спростовують висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22 травня 2015 року за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_6