1Справа № 335/6120/14-ц 2/335/2616/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 21.02.2006 року між АКБ соціального розвитку « Укрсоцбанк» в особі заступника керуючого ЗОФ АКБ „ Укрсоцбанк ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06А020-К.

14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до абзацу 5 п.1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк».

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 166 500 гривень зі сплатою 15 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 20.02.2012 р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 166 500 гривень.

21 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору.

30 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №2 до кредитного договору.

01 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору.

27 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №4 про внесення змін до кредитного договору.

21 лютого 2006 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, було укладено договір застави № 06А020-3.

30 серпня 2006 року між позичем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору застави.

27 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №3 про внесення змін до Договору застави.

Відповідно п. 1.1.1. договору застави предметом застави є рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марки КІА; модель SORENTO, № кузова KNEJC15; д/н НОМЕР_1.

Відповідач порушив умови п. п. 1.1, 3.3.7., 3.3.8. договору кредиту.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.6.З., 3.2.3., 4.3., 5.4. відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, у разі порушення відповідачем вимог: п. п 4.2.1. протягом більше, ніж 30 (тридцяти) календарних днів, вимог п. 3.3.8. цього, договору, він сплачує кредитору штраф у розмірі 3 (три) відсотка від суми невиконаного (простроченого) зобовязання, за кожний випадок, а вимог п. 3.3.2 цього договору - штраф у вищезазначеному розмірі, який обчислюється, відповідно, від заставної вартості предмета застави, зазначеної в п. 1.3 цього договору; п. п 4.2.2. протягом більше, ніж 30 (тридцяти) календарних днів, вимог п. п. 3.3.4, 3.3.9., 3.3.10. цього договору, він сплачує кредитору штраф у розмірі 0, 5 (нуль цілих п'ять десятих) відсотка від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок; п. 4. З У випадку невиконання відповідачем зобов'язань, визначених п. п. 3.3.2.-3.3.13. цього договору, протягом більше сорока п'яти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився та, відповідно відповідач зобов'язаний погасити кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

В результаті порушення умов кредитного договору станом на 01.03.2014 року заборгованість за договором складає 197 122 гривень, що становить заборгованість за кредитом у розмірі 88 275 гривень 85 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 85 359 гривень 16 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10 768 гривень 59 копійок, пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 10 469 гривень 29 копійок, інфляційні витрати за кредитом у розмірі 1 143 гривень 35 копійок, інфляційні витрати за відсотками у розмірі 1 105 гривень 76 копійок.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 197 122 гривень.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 21237,88 гривень, застосувавши строк позовної давності щодо стягнення пені, в іншій частині позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що 21.02.2006 року між АКБ соціального розвитку « Укрсоцбанк» в особі заступника керуючого ЗОФ АКБ „ Укрсоцбанк ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 06А020-К.

14 червня 2010 року, на виконання вимог ч.5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який являється його правонаступником.

Відповідно до абзацу 5 п.1.2. Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк».

Відповідно до умов п. 1.1 кредитного договору банк надав відповідачу кредит у сумі 166 500 гривень зі сплатою 15 % річних та порядку повернення кредиту та сплати відсотків згідно графіку погашення та кінцевим строком погашення заборгованості не пізніше 20.02.2012 р., а відповідач повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

Банк свої зобовязання за кредитним договором перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредит в сумі 166 500 гривень.

21 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду №1 до Кредитного договору.

30 серпня 2006 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №2 до Кредитного договору.

01 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору.

27 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №4 про внесення змін до кредитного договору.

21 лютого 2006 року в якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, було укладено договір застави № 06А020-3.

30 серпня 2006 року між позичем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору застави.

27 серпня 2009 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду №3 про внесення змін до договору застави.

Відповідно п. 1.1.1. договору застави предметом застави є рухоме майно, а саме: транспортний засіб, марки КІА; модель SORENTO, № кузова KNEJC15; д/н НОМЕР_1.

Відповідач порушив умови п. п. 1.1, 3.3.7., 3.3.8. договору кредиту.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником термінів сплати відсотків, визначених в п. 2.4. кредитного договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 2.6.З., 3.2.3., 4.3., 5.4. відповідач сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, у разі порушення відповідачем вимог: п. п 4.2.1. протягом більше, ніж 30 (тридцяти) календарних днів, вимог п. 3.3.8. цього, договору, він сплачує кредитору штраф у розмірі 3 (три) відсотка від суми невиконаного (простроченого) зобов'язання, за кожний випадок, а вимог п. 3.3.2 цього договору - штраф у вищезазначеному розмірі, який обчислюється, відповідно, від заставної вартості предмета застави, зазначеної в п. 1.3 цього договору; п. п 4.2.2. протягом більше, ніж 30 (тридцяти) календарних днів, вимог п. п. 3.3.4, 3.3.9., 3.3.10. цього договору, він сплачує кредитору штраф у розмірі 0, 5 (нуль цілих пять десятих) відсотка від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок; п. 4. З У випадку невиконання відповідачем зобовязань, визначених п. п. 3.3.2.-3.3.13. цього договору, протягом більше сорока пяти днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився та, відповідно відповідач зобовязаний погасити кредит та сплатити відсотки за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору відповідачу було нарахована неустойка.

Аналізуючи норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед звернення кредитора до суду, а починається з дня (місяці), з якого вона нараховується у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків нарахована з 27.02.2013 року по 27.02.2014 року, тобто в межах однорічного строку спеціальної позовної давності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Враховуючи, що неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 зобовязань за договором від 21.02.2006 року підтверджене доказами та виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобовязання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обовязковості договору, з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 197 122 гривень, що становить заборгованість за кредитом у розмірі 88 275 гривень 85 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 85 359 гривень 16 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10 768 гривень 59 копійок, пеня за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 10 469 гривень 29 копійок, інфляційні витрати за кредитом у розмірі 1 143 гривень 35 копійок, інфляційні витрати за відсотками у розмірі 1 105 гривень 76 копійок.

Відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_2 від 12.03.2014 року позивач сплатив судовий збір у розмірі 1971,22 гривень на користь держави.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.525, 526, 625 ЦК України, ст. 88. 208,209, 212-215ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 197 122 гривень, судовий збір у розмірі 1971 гривень 22 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.В.Воробйов