Провадження № 2/127/5461/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини.

В позові позивач зазначила про те, що з 29.07.2006 року позивач із відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають трьох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 З лютого місяця 2015 року позивач була змушена залиши свого чоловіка та переїхати проживати до батьків за адресою: АДРЕСА_1. В даний час в проваджені Вінницького міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Позивач проживає разом з дітьми, ніде не працює, жодних доходів не має, що підтверджується довідками з місця проживання за якими син ОСОБА_5 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 в житловому будинку, що є спільною власністю подружжя, в с. Селище Тиврівського району по вул. Леніна, буд. 99. Зважаючи на викладене, позивач потребує матеріальної допомоги на її утримання. ОСОБА_3 працює на договірних умовах з ТОВ «ВІН ІНТЕРАКТИВ», має постійне робоче місце в товаристві, отримує регулярний і достатній дохід за виконану роботу, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини ОСОБА_1, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 15, 00 % доходів, щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року до 13.04.2016 року.

До початку розгляду справи по суті позивачем та її представником було уточнено позовні вимоги. Позивач та її представник просили суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 29.07.2015 року до 13.04.2016 року. Позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві.

Відповідач та його представник позов не визнали.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 021735, виданого 29.07.2006 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 29.07.2006 року, актовий запис № 1680. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3. (а.с. 5)

Судом встановлено, що позивач з відповідачем від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с. 6-8)

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 із своєю дружиною ОСОБА_1 та їх спільними дітьми наразі разом не проживають. Діти проживають разом із ОСОБА_1 Дані обставини були визнані сторонами по справі.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 127/17805/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про розірвання шлюбу, провадження у якій зупинено до закінчення строку, наданого судом подружжю для примирення до 09.12.2015 року. (а.с. 36)

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ніде не працює, з лютого місяця 2015 року проживає разом із дітьми окремо від чоловіка ОСОБА_3 у своїх батьків, здійснює догляд за своїми малолітніми дітьми. Натомість, ОСОБА_3 є самозайнятою особою, зареєстрований приватним з 09.03.2010 року (види діяльності: видання компютерних ігор та іншого програмного забезпечення, компютерне програмування, консультації з питань інформації, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і повязана з цим діяльність), що підтверджується випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 21.08.2015 року та витягом з реєстру платників єдиного податку від 25.08.2015 року. (а.с. 45-46) Також, згідно повідомлення ТОВ «ВІН ІНТЕРАКТИВ» № 242 від 16.07.2015 року на адвокатський запит, ОСОБА_3 працює із ТОВ «ВІН ІНТЕРАКТИВ» на підставі цивільно-правового договору. (а.с. 9)

В судовому засіданні відповідач повідомив, що він має достатній дохід для утримання своєї сімї, хоча й дохід є мінливим, однак постійним.

За правилами ч. 1 та ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання в тому, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони наразі перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час проживають окремо. ОСОБА_1 подано позов про розірвання шлюбу. Однак, судом прийнято до уваги, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що позивач має право на її утримання відповідачем до досягнення дитиною ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, згідно ч. 2 ст. 84 СК України.

Судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Твердження представника відповідача про те, що наразі суд не може визначити розмір аліментів на утримання дружини її чоловіком, оскільки судом не вирішено питання з ким саме будуть проживати неповнолітні діти і який розмір аліментів буде визначено судом на їх утримання, судом прийняті до уваги бути не можуть, враховуючи наступне.

На час вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дружини, в даному випадку, визначальним і суттєвим є той факт, що дитина, яка не досягла трирічного віку наразі проживає разом із матірю. Суду не надано доказів того, що між сторонами взагалі існує спір про визначення місця проживання дітей. Однак, в будь-якому випадку Сімейним Кодексом України чітко визначено підстави припинення права дружини на утримання. Судом прийнято до уваги обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, який зокрема, покладено на обох батьків.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини судом враховано й те, що відповідач здорова й працездатна особа, що ним особисто було визнано в судовому засіданні. Також, враховано те, що відповідач має постійний дохід від підприємницької діяльності. У відповідності до ч. 2 ст. 80 СК України судом встановлено, що позивач не має повнолітніх дітей, які б мали можливість її утримувати. Також, при визначенні матеріальних можливостей відповідача до уваги взято його сімейне становище, характер доходів, стан здоровя та матеріальне становище позивача, інші обставини справи, що підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи та поясненнями позивача і відповідача.

Судом прийнято до уваги, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів.

В той же час, судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Клопотання представника відповідача про визначення розміру аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі судом прийнято до уваги, однак положення ч. 1 ст. 80 СК України передбачає можливість присудження аліментів одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Тому, в даному випадку, враховуючи вище встановлені обставини по справі та принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про можливість визначення розміру аліментів саме у частці від доходу відповідача, як того вимагає позивач.

Крім того, положення яке передбачає, що за заявою платника аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, не може бути застосовано до даних правовідносин, оскільки дана норма розповсюджується на правовідносини щодо обовязку батька, матері утримувати дитину та його виконання (глава 15 СК України). Главою 9 СК України, яка регулює правовідносини щодо прав та обовязків подружжя по утриманню не передбачено право платника аліментів клопотати перед судом про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази та врахувавши обставини справи, вимоги чинного законодавства, суд дійшов до переконання в тому, що відповідач зобов'язаний та може надавати щомісячне утримання для його дружини, а саме аліменти в розмір 1/7 частин від усіх видів свого заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, трирічного віку, починаючи стягнення з 29.07.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

19.07.2015 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 було укладено договір № 10 про надання юридичних (адвокатських) послуг. (а.с. 25) Згідно квитанції № 22 від 31.08.2015 року позивачем було сплачено адвокату ОСОБА_2 2 000, 00 гривень за оформлення позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини та представництво інтересів позивача в суді. (а.с. 12, 32)

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є адвокатом, згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 649 від 25.05.2009 року.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Договір № № 10 про надання юридичних (адвокатських) послуг є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором, згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України. Представником позивача суду надано розрахунок робочого часу на надання юридичних послуг від 31.08.2015 року, яким сторонами було погоджено затрати робочого часу адвоката та їх вартість. (а.с. 32) З даного розрахунку вбачається яка саме робота була зроблена представником позивача, в якому обсязі і скільки часу було витрачено, що відповідно, надало можливість встановити суду відповідність заявленої вартості правової допомоги.

Судом встановлено, що розмір витрат на правову допомогу, яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь не перевищує граничний розмір витрат встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Тому, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 000, 00 гривень судових витрат за надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», його згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 487, 20 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 та ч. 4 ст. 75, ст. 80, ч. 2, ч. 4 та ч. 6 ст. 84 СК України, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 901 ЦК України, Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст.ст. 10, 11, 58-60, 79, 84, ч. 1 та ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212-215, 217, 218, 294, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на її утримання в розмірі 1/7 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, починаючи стягнення з 29.07.2015 року.

Рішення суду в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу в сумі 2 000, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 487, 20 гривень в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: