Справа № 188/1969/14-ц
Провадження № 2/188/75/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді : Курочкіної О.М.

при секретарі : Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання

права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

На обгрунтування позову зазначено, що на підставі рішення виконавчого комітету Петропавлівської селищної Ради депутатів трудящих від 15 серпня 1962 року батькові позивачів, ОСОБА_4 надано дозвіл на побудову нового житлового будинку зі зносом старого житлового будинку на власній земельній ділянці за адресою; АДРЕСА_1, який в подальшому був перенумерований на №36.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року наш батько ОСОБА_4 помер, .після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка матір'ю позивачів, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки постійно проживала в спірному будинку, однак в установленому законом порядку документи на спадкове майно не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді вказаного будинку.

У встановленому законом порядку, позивачОСОБА_1. звернувся до Петропавлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене домоволодіння.

Єдиними спадкоємцями домоволодіння АДРЕСА_1, є діти померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1.

Позивачі подали позов з вимогою визнати за ними, як спадкоємцями за законом право власності на домоволодіння.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали в суд заяви про розгляд справи у їх відсутність, від позовних вимог на свою користь відмовились, просять заявлений позов задовольнити на користь брата ОСОБА_1

Представник відповідача, третя особа надали заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнали у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що сторона відповідача проти задоволення позову не заперечує, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1.є спадкоємцем за законом, своєчасно звернувся до нотаріуса для отримання спадщини.

Інші спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від спадщини відмовились, до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертались.

Домовою книгою підтверджується, що крім померлих батьків позивача, ніхто в даному домоволодінні не проживав.

Випискою із рішення виконкому Петропавлівськї селищної ради, заявою, схематичним планом підтверджується правомірність забудови померлим ОСОБА_4

Свідоцтвами про смерть підтверджується, що батьки позивача померли.

Листом нотаріуса підтверджується, що позивач звертався з заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно у вигляді на житлового будинку АДРЕСА_1 який складається з - житлового будинку - А, загальною площею 48,5 кв.м., житловою 32,4 кв.м., сіней - а, літньої кухні - Б, сараю - б, гаражу - В, сараю - в, сараю - Г, погребу - пдГ, сараю - Д, сараю - Е, сараю - С, воріт - №1,2, огорожі - №3, колодязю - к.

Довідками Петропавлівської селищної ради підтверджується, що власниками домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 були померлі батьки позивача і з ними на день смерті ніхто не проживав, підтверджено, що померлому ОСОБА_4 була виділене земельна ділянка за зазначеною адресою загальною площею 0,35 га.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Якщо інше не встановлено ЦКУ.

Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом або раніше тобто до 1 січня 2001 року.

Враховуючи, що правовстановлюючих документів права власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 відсутні, то суд приходить до висновку, що померлий ОСОБА_4 набув його за набувальною власністю.

Набувальна давність є юридичним фактом. Рішення суду про встановлення факту спливу строку набувальної давності не замінюватиме собою державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а буде лише підставою для її проведення.

Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача засновані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов'язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Виходячи із першої необхідної умови об'єктом володіння є житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1 Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що свідчить відповідна технічна документація.

Стаття 328 ЦК України ч.1 передбачає: право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а згідно ч.2 - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого (вільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання,

Відповідно до ст, З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду і захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ст.ст. 15, 328, 1261, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 11, 57-60 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за законом на спадкове майно у вигляді на житлового будинку АДРЕСА_1 який складається з - житлового будинку - А, загальною площею 48,5 кв.м., житловою 32,4 кв.м., сіней - а, літньої кухні - Б, сараю - б, гаражу - В, сараю - в, сараю - Г, погребу - пдГ, сараю - Д, сараю - Е, сараю - С, воріт - №1,2, огорожі - №3, колодязю - к, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна