АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Побірченко Т.І., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про наміри та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, відшкодування збитків та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений

договір про наміри, за умовами якого продавець ОСОБА_1 зобов'язувався в строк до 28 листопада 2014 року включно забезпечити позитивний результат розгляду на засіданні секції "Містобудування та архітектури, будівництва об'єктів цивільного та промислового призначення, будівельних матеріалів та виробів" Науково-технічної ради Мінрегіону України питання про погодження відхилень ДБН при будівництві багатоквартирного житлового будинку з мансардою та вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1, а покупець ОСОБА_2, у свою чергу, передати 32000 доларів США для виконання цього зобов'язання. Також сторони договору погодили, що у випадку невиконання продавцем зобов'язання у визначений договором строк, даний строк автоматично продовжується до 5 грудня 2014 року включно. При цьому, у випадку виконання продавцем свого зобов'язання в строк до 5 грудня 2014 року, ОСОБА_2 зобов'язаний в трьохденний термін передати ОСОБА_1 100000 доларів США, що містяться в банківському сейфі в КБ "Преміум" згідно договору від 25 квітня 2014 року, укладеного між продавцем та ОСОБА_4, а після передачі цих коштів продавець має ще один календарний місяць для виконання свого обов'язку за договором.

Посилаючись на те, що у встановлений договором строк, а саме 30 грудня 2014 року, позивач виконав свої зобов'язання повністю, а відповідачем грошові кошти у визначеному договором розмірі передані не були, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором про наміри в розмірі 2105000 грн.

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив суд визнати недійсним договір про наміри від 26 листопада 2014 року, укладений між ним та ОСОБА_1; зобов'язати ОСОБА_1 повернути грошові кошти в розмірі 32000 доларів США, що за курсом НБУ становить 675200 грн., що були сплачені в якості авансу; визнати відповідача винною стороною та зобов'язати його відшкодувати йому збитки у подвійному розмірі, а саме 32000 доларів США, що за курсом НБУ становить 675200 грн., а також відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що для забезпечення своїх дійсних намірів та на виконання умов договору про наміри від 26 листопада 2014 року він передав ОСОБА_1 32000 доларів США, як авансовий платіж, та поклав 100000 доларів США у банківський сейфі в КБ "Преміум", тим самим повністю забезпечивши покладені на відповідача зобов'язання за цим договором. Разом з тим, у визначений договором строк - 5 грудня 2014 року ОСОБА_1 не виконав умови договору, що, на його думку, свідчить про те, що відповідач навіть не намагався виконати свої зобов'язання, оскільки не звертався до нього за довіреністю, яку мав би отримати, не витребовував жодних документів та матеріалів, які б могли допомогти в процесі захисту його інтересів під час виконання умов договору, тим самим не прагнув реального настання правових наслідків, обумовлених договором, що суперечить положенням п. 5 ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1072261 грн. 81 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Скаржник зазначає, що всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач жодним належним доказом не довів факт виконання ним своїх зобов'язань за договором, не зазначив які саме його дії призвели до позитивного результату на засіданні секції "Містобудування та архітектури, будівництва об'єктів цивільного та промислового призначення, будівельних матеріалів та виробів" Науково-технічної ради Мінрегіону України питання про погодження відхилень ДБН при будівництві багатоквартирного житлового будинку з мансардою та вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1, а також на яких правових підставах він діяв, оскільки жодних повноважень діяти від імені відповідача та можливостей забезпечити позитивний результат (рішення) засідання сесії позивач не мав.

В іншій частині рішення сторонами не оскаржується, тому в силу ст. 303 ЦПК України не перевіряється.

Представники ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що 26 листопада 2014 року між ОСОБА_1, як продавцем з однієї сторони, та ОСОБА_2, як покупцем з іншої сторони, був укладений договір про наміри, за умовами якого покупець передав, а продавець отримав 32000 доларів США для виконання обов'язку, викладеного в п. 2 цього договору, згідно якого в строк до 28 листопада 2014 року включно зобов'язувався забезпечити позитивний результат розгляду на засіданні секції "Містобудування та архітектури, будівництва об'єктів цивільного та промислового призначення, будівельних матеріалів та виробів" Науково-технічної ради Мінрегіону України питання про погодження відхилень ДБН при будівництві багатоквартирного житлового будинку з мансардою та вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1.

У пункті 3 договору сторони погодили, що у випадку невиконання продавцем обов'язку, викладеного в п. 2 цього договору, в строк до 28 листопада 2014 року включно, даний строк автоматично продовжується до 5 грудня 2014 року включно.

У випадку виконання продавцем свого зобов'язання в строк до 5 грудня 2014 року, ОСОБА_2 зобов'язаний в трьохденний термін передати ОСОБА_1 100000 доларів США, що містяться в банківському сейфі в КБ "Преміум" згідно договору від 25 квітня 2014 року, укладеного між продавцем та ОСОБА_4 (п. 4 договору)

Крім того, згідно п. 6 договору після передачі продавцем покупцю цих коштів, продавець має ще один календарний місяць для виконання свого обов'язку, викладеного в п. 2 цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту виконання зобов'язання за договором про наміри від 26 листопада 2014 року ОСОБА_1 надав відповідачу Витяг з протоколу № 15 засідання секції "Містобудування та архітектури, будівництва об'єктів цивільного та промислового призначення, будівельних матеріалів та виробів" Науково-технічної ради Мінрегіону України.

У Витягу зазначається, що враховуючи підсумки обговорення, з урахуванням відомостей, що містяться у Витягу з містобудівного кадастру м. Києва (№ замовлення 0008725), виданого Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), листа ДП "НДПІмістобудування" від 29 грудня 2014 року № 1276/4/1/7-07 про можливість погодження із застосуванням відповідних компенсаційних заходів вважати за можливе відхилення від вимог державних будівельних норм при будівництві багатоквартирного житлового будинку з мансардою та вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Установивши, що ОСОБА_2 не виконав належним чином умови взятих на себе зобов'язань за договором про наміри від 26 листопада 2014 року, внаслідок чого станом на 30 грудня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 68000 доларів США, що за курсом НБУ становить 1072261 грн. 81 коп., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на стягнення вказаних коштів з відповідача й обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доводи скаржника про те, що позивач не довів факт виконання ним своїх зобов'язань за договором, не зазначив які саме його дії призвели до позитивного результату на засіданні секції, а також на яких правових підставах він діяв, оскільки жодних повноважень діяти від імені відповідача та можливостей забезпечити позитивний результат (рішення) засідання сесії позивач не мав, є необґрунтованими та підлягають відхиленню з огляду на те, що умовами договору про наміри від 26 листопада 2014 року не було передбачено ані порядку, ані способу його виконання, ані необхідності отримання будь-яких додаткових документів, зокрема, довіреності, а головною метою укладеної між сторонами угоди було отримання позитивного результату на засідання секції "Містобудування та архітектури, будівництва об'єктів цивільного та промислового призначення, будівельних матеріалів та виробів" Науково-технічної ради Мінрегіону України, яку позивач ОСОБА_1 виконав належним чином у передбачений договором строк.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Т.І. Побірченко

Л.Д.Поливач