Справа № 466/8886/14 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/6193/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Федоришина А.В.

секретаря Куцика І.Б.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Яськевича О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівгаз» про визнання дій неправомірними, скасування повідомлень та актів, відшкодування майнової та моральної шкоди,-

встановила:

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ "Львівгаз", з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26.02.2015 року, просив визнати протиправними та незаконними дії працівників ПАТ "Львівгаз", скасувати попередження №336 та № 367, а також акт № 024978 як такі, що складені необґрунтовано і незаконно, відновити газопостачання в його квартиру, стягнути з відповідача в його користь 3000 грн. (1000 грн. - моральної шкоди та 2000 грн. матеріальної шкоди).

Вимоги обґрунтовує тим, що 30 вересня 2014 р. у квартиру, де він проживає, прийшли працівники ПАТ «Львівгаз», попросили надати їм доступ для огляду газового обладнання та приладів. Після завершення огляду вони заявили, що в квартирі незаконно розміщена газова плита, оскільки в них зареєстровано тільки газову пічку з кухонним вогнищем, яка одночасно служить для обігріву помешкання та приготування їжі.

Як стверджує позивач, його заперечення з цього приводу не взяті до уваги, натомість запропоновано для вирішення ситуації дати хабаря. Оскільки позивач відмовився від такої пропозиції, через деякий час отримав попередження за вих. № 336 від 01.10.2014 р. де вказувалось, що він самовільно встановив газові прилади, чим порушив норми п.п. 1.4.5. та 4.5.7. «Правил безпеки систем газопостачання України». Після цього, 16.10.2014 р. повторно працівники ПАТ «Львівгаз» ОСОБА_5 та ОСОБА_6, при черговому огляді квартири склали Акт № 024978 про те, що позивач незаконно використовує інфрачервоний пальник замість передбаченого інжекторного, у пічці із кухонним вогнищем. Такий інфрачервоний пальник він встановив замість старого задля ефективного та економного використання газу.

В подальшому, 07.11.2014 року він отримав нове попередження за вих. № 367 від 31.10.2014 р., в якому вимагалося усунути недоліки в термін до 12.11.2014 р., а в разі не виконання або не допуску до перевірки у квартиру, його попередили, що буде припинено газопостачання без додаткових попереджень. Крім цього, в попередженні звернуто увагу на порушення «Правил безпеки систем газопостачання України» та ст.103-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з підстав самовільного підключення до газу комбінованої газово-електричної плити та незаконного переобладнання пічки з кухонним вогнищем з встановленням пальника інфрачервоного випромінювання.

13.11.2014 р. працівники ПАТ „Львівгаз" відключили газопостачання у квартирі позивача за те, що він не замінив пальник.

Такі дії працівників ПАТ „Львівгаз" вважає незаконними. Просив поновити газопостачання в його квартирі та стягнути заподіяну йому шкоду, яка полягає в тому, що з моменту відключення газу він палив у квартирі дровами, на купівлю яких поніс значні витрати. Крім цього, пережив душевні страждання, а тому просить стягнути і відшкодування моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Львівгаз" про визнання дій працівників незаконними, скасування попередження та акту, відновлення постачання газу та стягнення матеріальної і моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2, вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, оскільки ухвалене без повного та всебічного з»ясування обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що доказів того, що він підключав комбіновану газово-електричну плиту до газової мережі надано не було, а доводи з цього приводу побудовані виключно на припущеннях.

Звертає увагу на те, що під час попередніх перевірок немає згадок про такі порушення, при цьому пальник інфрачервоного випромінювання і плиту він використовує на протязі кількох років.

Також, виявивши пальник інфрачервоного випромінювання, працівники ПАТ «Львівгаз» навмисне не провели з ним роз'яснювальну роботу та не пояснили йому положення «Правил безпеки систем газопостачання України», натомість видано чергове попередження, чим порушено його права, визначені ЗУ «Про захист прав споживачів».

На його переконання, про упередження ставлення до нього свідчить звинувачення у порушенні ст. 103-1 КУпАП, оскільки диспозиція цієї статті вказує на використання теплової чи електричної енергії без приладів обліку чи самовільне використання газу з корисливою метою.

Вважає, що Акт про відключення від 13.11.2014 року є сфальсифікованим, оскільки у такому стоїть підпис головного інженера, однак, з показань допитаних свідків встановлено, що при відключенні квартири від газопостачання головний інженер не був присутній, в чому вбачає порушення процедури відключення.

Крім цього, візит працівників ПАТ «Львівгаз» 30.09.2014 року не був офіційний, оскільки згідно графіку планового обстеження систем газопостачання житлових будинків, таке обстеження мало проводитись в першій половині місяця.

Зазначає, що внаслідок наведених дій працівників відповідача він поніс матеріальні витрати та зазнав моральну шкоду, які оцінює в 2000 грн. та 1000 грн. відповідно.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.06.2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачу було відомо про необхідність заміни пальника, що підтверджується заявою його дружини на ім»я начальника СВГО м. Львова про залишення у квартирі заміненого пальника, а також що у проведенні обстеження квартири позивача працівниками ПАТ «Львівгаз» не вбачається порушень вимог закону.

Стосовно вимог відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд вказав, що квартира позивача відключена від газопостачання 13.11.2014 р., у позивача була можливість вирішити питання заміни пальника, однак він цим не скористався, натомість поніс певні витрати користуючись дровами, а відтак ці вимоги вважав безпідставними.

Розглядаючи даний спір та перевіряючи законність оскаржуваного рішення судова колегія виходить з наступного.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права подання позову про визнання дій неправомірними, скасування повідомлень та актів, відшкодування майнової та моральної шкоди, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Судом встановлено наступні юридично значимі факти та відповідні їм правовідносини.

З довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку № 326 від 12.02.2015 року встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає АДРЕСА_1, крім позивача за вказаною адресою проживає ще шестеро осіб, які пов'язані родинними зв'язками (а.с. 51).

ПАТ «Львівгаз» - публічне акціонерне товариство, яке займається газопостачанням та газифікацією у місті Львові та Львівській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", газопостачання є одним із видів житлово-комунальних послуг.

Відносини між ПАТ «Львівгаз» та позивачем, які є різновидом договірних правовідносин, регулюються,крім ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, в редакції постанови КМУ № 276 від 14.04.2004 року та Правилами безпеки систем газопостачання України, затвердженими наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці (Держнаглядохоронпраці) від 1 жовтня 1997 року № 254.

Відповідно до Акту прийому в експлуатацію робіт по встановленню побутових лічильників газу (ПЛГ) від 02.12.2002 року, складеного за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованої газової плити у квартирі позивача немає, що підтверджується підписом замовника на даному Акті (а.с. 32-33).

Про відсутність газової плити також свідчить схема газопроводу за адресою АДРЕСА_1, де позначене лише квартирне вогнище (а.с. 34-35).

30.09.2014 р. працівниками ПАТ „Львівгаз" ОСОБА_7 та ОСОБА_8, під час планового обстеження газових приладів у квартирі позивача, виявлено використання позивачем у кухонному вогнищі пальника інфрачервоного випромінювання, про що складено відповідний акт (а.с. 70).

Про необхідність заміни такого пальника на протязі 15-ти днів, 01.10.2014 р. позивачу скеровано попередження, при цьому роз»яснено, що таке використання пальника є грубим порушенням Правил безпеки систем газопостачання України (а.с. 7).

В результаті повторного обстеження квартири позивача 16.10.2014 р. виявлено, що пальник позивачем не замінений, про що складено акт № 024978, останнього попереджено про необхідність проведення заміни пальника та можливого відключення газопостачання у квартирі (а.с. 72).

В подальшому, 30.10.2014 року працівники ПАТ «Львівгаз» в черговий раз склали акт про те, що позивачем вимоги не виконані та пальник не замінений (а.с. 75).

Крім цього з'ясовано, що раніше встановлену пломбу С18590124 абонент ОСОБА_9 зняв і закрити газ на кухонне вогнище працівників дільниці Личаківського СВГО не допустив, про отримання Акту відмовився розписатись.

Відповідно до пунктів 29, 32 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживач і газопостачальне підприємство зобов'язані неухильно дотримуватися Правил безпеки систем газопостачання.

Згідно із п. 4.5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 254 від 01.10.1997 року (чинна редакція станом на час проведення перевірок) в житлових будинках переміщення, заміна газових приладів і апаратів провадяться спеціалізованими підприємствами газового господарства або газовими службами підприємств з урахуванням вимог нормативних документів і внесенням змін в технічну документацію.

Пунктом 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, в редакції постанови КМУ № 276 від 14.04.2004 року, передбачено, що газопостачання припиняється, зокрема, у разі: самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

У зв'язку з невиконанням вимог ПАТ «Львівгазу», 13.11.2014 року складено акт про відключення квартири позивача від газопостачання (а.с. 76).

В свою чергу, пунктом 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачено, що відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному та газорозподільному підприємству.

Встановивши дійсні правовідносини сторін, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про те, що відповідач не заперечує право позивача користуватися газовою мережею у належній останньому квартирі та право на споживання газу, проте таке споживання повинно здійснюватися з дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством, а тому пропозиції відповідача ПАТ "Львівгаз" щодо вчинення позивачем певних дій для відновлення газопостачання відповідають нормам законодавства, яке спрямоване на запобігання нещасних випадків при користуванні газовими приладами в побуті.

З наведеного слідує, що оскільки у діях працівників ПАТ «Львівгаз» не встановлено порушень вимог закону, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними та незаконними дії працівників ПАТ "Львівгаз", скасування попередження № 336 та № 367, а також акта № 024978, відновлення газопостачання в його квартиру, стягнення з відповідача в його користь 3000 грн.

Інші доводи апелянта, що стосуються зокрема, графіку планових перевірок, упередженого ставлення працівників відповідача, є безпідставними та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.Ф. Павлишин

А.В. Федоришин