Апеляційний суд міста Києва
Справа № 761/301/14-ц Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4931/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Сабітова Сергія Володимировича - представника Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.04.2013 о 04 год. 30 хв. по вул. О. Теліги в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фіат»д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Део» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2013 у справі № 761/12271/13-п винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_5 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент настання ДТП була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно із Полісом № АВ/2605643. Позивач 22.04.2013 звернувся до страхової компанії із заявою на виплату страхового відшкодування. Страхова компанія не залучаючи незалежного експерта направила на огляд транспортного засобу власного працівника, відповідно до звіту якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача перевищує його ринкову вартість, таким чином відповідач страхова компанія визначила, що автомобіль позивача є тотально загиблим. Позивач згідний з тим, що його автомобіль фізично знищений, проте не згідний з визначеною працівником відповідача ринковою вартістю свого транспортного засобу до моменту ДТП та вартості залишків свого транспортного засобу після настання страхового випадку. Відповідно до проведеного огляду транспортного засобу позивача працівником відповідача-1 вартість транспортного засобу «Део» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП склала 57 600,00 грн., разом з тим вартість придатних залишків автомобіля у пошкодженому стані було оцінено в 19 880 грн. Таким чином, вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП було оцінено страховою компанією у розмірі 37 720,00 грн. Оскільки полісом АВ/2605643 передбачено франшизу у розмірі 510 грн., то страховою компанією було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 37 210,00 грн. Позивач не погоджуючись із сумою страхового відшкодування звернувся до ФОП ОСОБА_6 для проведення незалежної оцінки завданих йому матеріальних збитків, зокрема, відповідно до звіту № 8828 про оцінку автомобіля «Део», д.н.з. НОМЕР_2 від 07.08.2013 ринкова вартість автомобіля «Део» д.н.з. НОМЕР_2 в непошкодженому стані на момент ДТП 20.04.2013 складає 70 211,02 грн., у т.ч. ПДВ - 11 701,84 гр., утилізаційна вартість автомобіля позивача станом на 20.04.2013 складає 19 996,67 грн., таким чином вартість матеріальних збитків завданих позивачу внаслідок ДТП становить 50 214,35 грн., а тому з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи, передбачених страховим полісом АВ/2605643, з боку Відповідач-1 повинен був сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 49 490 грн. Зважаючи на те, що страховою компанією було виплачено 37 210,00 грн. страхового відшкодування, то розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 12 280,00 грн. На його звернення страхова компанія відмовилася переглянути суму страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, позивач просив: - стягнути з ПАТ «СК «Універсальна» на свою користь 12 280 грн. недоплаченого страхового відшкодування та 229,40 грн. сплаченого судового збору; - стягнути зі ОСОБА_5 на свою користь 22 000,00 грн., як відшкодування моральної шкоди, 510,00 грн. франшизи та 229,40 грн. сплаченого позивачем судового збору; стягнути солідарно з відповідачів 800 грн. за проведене експертне дослідження.

Заочним рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_4 недоплачене страхове відшкодування у сумі 12 280,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 229,40 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду Сабітов С. В. - представник Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення необгрутовано надав перевагу доказам та доводам стороні позивача та не оцінив доводи страхової компанії, зокрема, доказів щодо оцінки вартості пошкодженого автомобіля. На його думку, вартість пошкодженого автомобіля правильно визначена страховою компанією, а звіт, який надав позивач, проведений в порушення Методики. Вважає, що рішення суду ухвалене на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм права. Просив призначити судову автотоварознавчу експертизу на підставі матеріалів справи, поставивши запитання судовому експерту у даному випадку чи вірно застосовувати п. 7.4 Методики чи п. 7.6 Методики. Рішення суду просив скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання, окрім представника позивача, не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

За правилами ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Із змісту апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог. В частині відмовлених позовних вимог рішення суду сторонами не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційної перевірки.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін ( ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. З Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 28 цього ж Закону, шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу та з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Задовольняючи позовні вимоги в зазначеному розмірі, суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

З такими висновками суду слід погодитись, оскільки суд дійшов їх з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах належної правової оцінки наданих сторонами в справі доказів та норм матеріального закону.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що 20 квітня 2013 року о 04 год. 30 хв., ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом «Фіат» державний номер НОМЕР_1 по вул. О. Теліги в м. Києві, порушила п.10.9 Правил дорожнього руху, залежно від дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечним, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Део», державний номер НОМЕР_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2013 року у справі № 761/12271/13-ц ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн.

На момент скоєння ДТП відповідальність ОСОБА_5, як особи, що на відповідній правовій підставі керувала автомобілем «Фіат», державний номер НОМЕР_1, була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/2605643 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» строком дії до 20.07.2013 включно, що підтверджується копією поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, матеріальні збитки позивачу було завдано протиправними діями ОСОБА_5, а оскільки її цивільно-правова відповідальність була застрахована, то шкоду заподіяну у результаті ДТП зобов'язане відшкодувати ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в межах ліміту.

22.04.2013 позивач звернувся до страхової компанії із заявою про відшкодування матеріального збитку, завданого його автомобілю внаслідок ДТП 20.04.2013, в якій, зокрема, зазначав, відомості про поліс страхування - АВ/2605643 від 20.07.2012р., що підтверджується копією відповідної заяви.

ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було здійснено розрахунок страхового відшкодування, за яким страхове відшкодування, яке підлягає виплаті Позивачу внаслідок ДТП, яке сталося 20.04.2013 за участю забезпеченого транспортного засобу, складає 37 720,00 грн. (а.с.81) та складено страховий акт № 3836/1 (а.с.79). На підставі вказаного страхового акту, Наказом ПАТ «СК «Універсальна» № 3836/1 від н/в бухгалтерії Відповідача-1 повідомлено про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування за наданими позивачем реквізитами у сумі 37 720,00 грн.

Згідно звіту № 8288, зробленого на замовлення позивача, про оцінку автомобіля Daewoo Nexia держномер НОМЕР_2 від 07.08.2013., складеного фізичною особою-підприємець ОСОБА_6 та оцінювачем ОСОБА_7, які діяли на підставі свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_3 від 07.05.2002 та № 712 від 03.11.2003 відповідно, ринкова вартість автомобіля Daewoo Nexia держномер НОМЕР_2 в непошкодженому стані на момент ДТП 20.04.2013 складає 70 211,02 грн., утилізаційна вартість автомобіля Daewoo Nexia держномерНОМЕР_2 станом на 20.04.2013 складає 19 996,67 грн. (а.с.11- 18). До Звіту № 8288 від 07.08.2013 додано Ремонтну калькуляцію № 8288 від 07.08.2013 (а.с.19-21), акт виконаних робіт № К000015026 від 25.06.2012р. УзАВТО-Київ (а.с.23), копії зворотних повідомлень про вручення телеграм про повідомлення власника транспортного засобу «Фіат» - ОСОБА_8, винуватця ДТП - ОСОБА_5 та ПАТ «СК «Універсальна» про дату та час проведення експертизи (а.с.24-26), протокол огляду колісного транспортного засобу від 07.08.2013р. (а.с.27-28), фото таблиця.

Враховуючи висновки, встановлені Звітом № 8288, позивач звернувся до Страховика із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування з урахуванням проведеної експертизи, в якій просив виплатити йому 12 280,00 грн. несплаченого страхового відшкодування.

У відповіді на заяву Позивача, СК «Універсальна» у своєму листі № 1616/09-203 від 13.09.2013 зазначила, що вимоги Позивача щодо здійснення доплати з боку страховика є безпідставними та необгрунтованими, оскільки у Звіті № 8288 від 07.08.2013р. визначено ринкову вартість КТЗ Daewoo Nexia НОМЕР_2 всупереч вимогам та рекомендаціям Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме: безпідставно застосовано формулу, що наведена у п.7.6. указаної Методики. Пунктом 7.6. чітко передбачено, що дана формула застосовується у разі неможливості визначення ринкової вартості КТЗ із застосуванням середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ, тобто п.7.4. Методики. Враховуючи інформацію, що наведена у довіднику «Бюлетені автотоварознавця» ДНДІСЕ ЮЦ СЕУ, випуск № 70, єдино вірним буде використання при визначенні ринкової вартості указаного КТЗ п.7.4. Методики, що і було застосовано при розрахунку страхового відшкодування (а.с.84).

Колегія суддів вважає, що такі дії ПАТ «СК «Універсальна» не можна визнати законними та такими, що дозволяють вважати виконаним належним чином їх зобов'язання перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування.

Листом ФОП ОСОБА_6 Позивача повідомлено, що позиція ПАТ «СК «Універсальна» помилкова, т.я. формула, що наведена у п.7.6. Методики застосована у Звіті № 8288 методично вірно, оскільки КТЗ на момент оцінки мало строк експлуатації до року, точніше 10 місяців (0,83 року). Методика розрахунку у такому випадку викладена у розділі «Определение стоимости подержаных транспортных средств со сроком эксплуатации до одного года», Бюллетня авто товарознавця № 70, стор. 41, де саме присутнє посилання на використання формули п.7.6. Методики, а не формули з п.7.4. Методики (а.с.ЗЗ).

Таким чином, висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру страхового відшкодування , складеного експертом на замовлення страхової компанії, на думку колегії суддів, не є обґрунтованим та таким, що дає можливість з точністю визначити вартість пошкодженого автомобіля до ДТП, оскільки він носить упереджений характер щодо відповідних цін та був розрахований згідно п. 7.4 Методики та спростовується звітом №8828, проведеного на замовлення позивача із застосуванням п.7.6 Методики, за яким вартість автомобіля була визначена у більшому розмірі і становить 70 211,02 грн. , а не 57 600 грн. за визначенням страхової компанії.

Не погоджуючись із висновками суду, зокрема щодо покладення в основу рішення суду звіту виконананого на замовлення позивача, в основу якого було покладено (застосовано) п. 7.6 Методики розрахунку вартості пошкодженого автомобіля до ДТП, відповідач подаючи апеляційну скаргу просив призначити судову автотоварознавчу експертизу щодо правильності застосування експертами пунктів методики, а саме п.п 7.4 чи 7.6. В апеляційну інстанцію представник відповідача після пояснень сторін та вирішення клопотання щодо призначення експертизи та виклику в судове засідання експертів, не з'явився. Натомість, колегія суддів прийшла до висновку, що правових підстав до задоволення клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи в суді апеляційної інстанції не було, оскільки поставлене питання відповідачем стосується теоретичної інформації, а не реальної вартості автомобіля до ДТП, що в свою чергу, застосувавши п.7.4 (звіт відповідача)Методики для оцінки КТЗ, дало змогу страховику значно зменшити розмір страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до

правильного висновку з приводу правових підстав до задоволення позовних вимог та прийняв до уваги належний та допустимий доказ у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України - звіт, виконаний на замовлення позивача, оскільки він проведений по відповідній Методиці, обгрутований спеціалістом в частині застосування відповідного її пункту та не був спростований стороною відповідача.

Зваживши на наведене, судова колегія вважає , що розмір недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 12 280 грн судом першої інстанції визначений правильно та у межах страхової суми (ліміту), зазначеної у страховому полісі.

Розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, про що і ухвалив рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сабітова Сергія Володимировича - представника Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: