У Х В А Л А

26 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Парінової І.К.,

суддів: Горелкіної Н.А., Дем'яносова М.В.,

Журавель В.І., Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11», про визнання права користування житловим приміщенням на умовах житлового найму,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11» (далі - КП ВЖРЕП № 11), обґрунтовуючи вимоги тим, що з 15 серпня 1992 року їх сім'я разом з ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2) проживала в державній квартирі по АДРЕСА_1. У травні 1994 року вони були переселені в квартиру АДРЕСА_2, у зв'язку із проведенням капітального ремонту житлового будинку по АДРЕСА_1. З 1997 року вони були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2. Оскільки капітальний ремонт у будинку по АДРЕСА_1 не проводився, відповідач періодично продовжував термін їх проживання у спірній квартирі. У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача з заявою про видачу на її ім'я ордера на вказану квартиру для приватизації, однак листом від 05 серпня 2013 року відповідач повідомив її про те, що вказана заява не може бути задоволена, оскільки вона має право на тимчасове проживання в цій квартирі. Посилаючись на те, що вони постійно проживають у квартирі АДРЕСА_2, сплачують квартирну плату та комунальні платежі, ця квартира є їх єдиним місцем проживання, позивачі просили позов задовольнити.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право постійного користування квартирою АДРЕСА_2 на умовах житлового найму.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2014 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено на підставі ст. 337 ЦПК України. Рішення Житомирської області від 11 червня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, ст. 47 Конституції України та ст. ст. 9, 61-64 ЖК України.

Згідно зі статтею 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції вказаних норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року в справі № 6-8354св14 за позовом про визнання права користування житловим приміщенням на умовах житлового найму.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України» неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Із змісту заяви та долученої до заяви копії судового рішення, на яке здійснюється посилання як на приклад неоднакового застосування норм матеріального права судами касаційної інстанції, не вбачається неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, судові рішення ухвалені у справах, в яких підстави позову не є тотожними та за різних встановлених судами фактичних обставин.

Оскільки неоднакове застування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах відсутнє, у допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11», про визнання права користування житловим приміщенням на умовах житлового найму, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.К. Парінова

Судді: Н.А. Горелкіна

М.В. Дем'яносов

В.І. Журавель

В.О. Савченко