Справа № 471/880/15-ц
Провадження №2/471/352/15
Номер рядка звіту 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2015 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Скарницької І.Б.,

при секретарі- Даниловій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2, про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту.

В своєму позові позивач зазначив, що між ним та ОСОБА_2 10.07.2007 року було укладено кредитний договір, в забезпечення виконання зобов'язань за договором було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого у заставу було надано автомобіль IVECO, модель 190.E27, рік випуску 2000, тип ТЗ: вантажний бортовий тентований, № кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за договором, позивачем прийнято рішення по звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль ВАЗ, модель 21112, рік випуску 2006, тип ТЗ легковий, № кузова/шасі НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач зазначає, що реалізувати своє право щодо реалізації заставного майна не може, в зв'язку з тим, що за постановами відповідачів автомобіль знаходиться у арешті, заборонено його відчуження та реалізацію.

Позивач вважає, що він, як заставодержавтель має переважне право на продаж автомобіля, заборгованість ОСОБА_2 перед банком не погашена, в зв'язку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги та звільнити заставне майно з-під арешту.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

10 липня 2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 239000,00 дол США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 уклали договір застави рухомого майна, згідно якого у заставу було надано зокрема автомобіль IVECO, модель 190.E27, рік випуску 2000, тип ТЗ вантажний бортовий тентований, № кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1., що належить на праві власності ОСОБА_2

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

15 грудня 2014 року ОСОБА_2 надав ПАТ "Приватбанк" довіреність, відповідно до якої Банку надано право на відчуження (продаж або обмін) заставного майна, а саме автомобіля IVECO, модель 190.E27, рік випуску 2000, тип ТЗ вантажний бортовий тентований, № кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Проте, Позивач позбавлений можливості реалізувати автомобіль в зв'язку з тим, що відповідно до постанов відповідачів на зазначений автомобіль накладено арешт, заборонено його відчуження та реєстрацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження", для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту (ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України ,,Про виконавче провадження", про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя, не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно Закону України ,,Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, в силу якого кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про заставу", право застави виникає з моменту укладання договору застави. Отже, права ПАТ КБ "Приватбанк", як заставодержателя заставленого автомобіля, виникли 10.07.2007 року.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Крім того, Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов'язки, встановлені законом та/або договором (ст. 3 Закону).

У відповідності до ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або його частини.

Згідно акту перевірки стану заставного майна від 16 червня 2015 року, автомобіль IVECO, модель 190.E27, рік випуску 2000, тип ТЗ: вантажний бортовий тентований, № кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться по АДРЕСА_1

Враховуючи те, що саме арешт державного виконавця не дає змоги позивачу одержати задоволення з вартості заставного автомобіля для погашення заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору від 10.07.2007 року, яка є не погашеною, а державна виконавча служба не має правових підстав на реалізацію заставного майна, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 209, 210 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, третя особа: ОСОБА_2, про звільнення майна з-під арешту - задовольнити в повному об'ємі.

Зняти арешти, заборону відчуження, оголошення розшуку з заставного майна, а саме автомобіля ІVECO, модель 190.E27, рік випуску 2000, тип ТЗ: вантажний бортовий тентований, № кузова/шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладені за:

постановою Ленінського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції, вих. № 45152 від 01.12.2014 року.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя І.Б. Скарницька