Справа № 460/4147/14-ц
Провадження №2/460/476/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові

цивільну справу за позовом Публічого акціонерного товариства «Дельта Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

23.12.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», як правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1776 грн. 80 коп., з віднесенням судових витрат по справі на відповідача. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27 липня 2007 року між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта» та гр.ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002-13035-270707, згідно якого відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 1342 грн. 00 коп, зі сплатою відсотків за користування кредитом 10,00 % річних. У відповідності до кредитного договору позичальник зобовязувався щомісячно, у визначені строки, здійснювати погашення частини кредитних коштів та відсотків, однак даних умов відповідач не виконав. Станом на 06.11.2014 року відповідач має наявну заборгованість в сумі 1776 грн. 80 коп.

В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує.

Також в судове засідання не зявилася відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. В письмовому запереченні позивача ОСОБА_1 на заявлений позов вказується, що позовні вимоги незаконні та необґрунтовані, у позивача відсутнє право на звернення до суду. Позовна заява подана 01.12.2014 року, тобто пізніше ніж через 3 роки з моменту закінчення позовної давності. Відповідно до чинного законодавства сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Замість обумовлених в договорі 1550 гривень вона повернула позивачу кошти в сумі 1610 гривень. Просить визнати письмове заперечення заявою про застосування позовної давності і в заявленому позові відмовити.

Дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що дійсно 27.07.2007 року між ТзОВ «КБ «Дельта» та гр.ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №002-13035-270707, згідно якого відповідачу ОСОБА_1 було надано споживчий кредит в сумі 1342 грн. 00 коп, зі сплатою за користування кредитом 10,00 % річних, на строк 10 місяців, кінцевим терміном повернення і сплати всіх платежів не пізніше ніж 26 травня 2008 року.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у

2

розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п.2.8 укладеного кредитного договору позичальник зобовязувався щомісячно не пізніше 27 числа сплачувати кредитору рівними частинами суму грошових коштів в розмірі 155 гривень на відповідний рахунок позивача.

Свої зобовязання по укладеному кредитному договору позивач виконав, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник свої грошові зобовязання по поверненню кредиту та сплату відсотків за користування кредитом належним чином не виконувала.

Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання.

За умовами укладеного договору кінцевий термін повернення кредиту та відсотків за користування кредиту був визначений не пізніше ніж 26.05.2008 року, а останній платіж в сумі 300 гривень відповідач ОСОБА_1 здійснила 08.07.2008 року.

Подане письмове заперечення на заявлений позов відповідач ОСОБА_1 просить визнати заявою про застосування позовної давності і в заявленому позові відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 257, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 чергові щомісячні платежі на погашення кредиту та відсотків за користування кредитом здійснювала не регулярно, з порушенням визначених в умовах укладеного договору строків, відповідно в позивача виникало право на звернення з позовом до суду, тобто починався перебіг строку позовної давності.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 добровільно здійснила останній платіж на виконання укладеного кредитного договору 08.07.2008 року в сумі 300 гривень, визнавши свій борг перед позивачем, чим було перервано перебіг позовної давності (ч.1 ст.264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності розпочався заново і загальний строк позовної давності закінчився 08.07.2011 року, а позов до суду представником позивача було подано 23.12.2014 року.

Згідно з ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Стороною позивача, незважаючи на письмову вимогу суду, не було подано доказів на заперечення спливу позовної давності чи клопотання про визнання поважними причинами пропущення позовної давності тощо.

Таким чином, суд визнає, що в даному спорі сплив строк позовної давності, відповідачем заявлено вимогу про застосування спливу позовної давності до даного спору, яка підлягає до задоволення, що є підставою для відмови в позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

3

В И Р І Ш И В:

в позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, в звязку з спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: