Номер провадження: 22-ц/785/4543/15
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів -Гончаренко В.М., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Одеська залізниця», Інспекції з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.01.2015р.,-

в с т а н о в и л а :

06.03.2014р.ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного підприємства «Одеська залізниця», Інспекції з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди і просив визнати незаконними результати перевірки поїзда №23 «Москва-Одеса» від 29.12.2012 р., проведеної Інспекцією з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах, визнати незаконним та скасувати наказ начальника Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці №ЛВЧДК-3-05/73-ОС від 18.01.2013 року, поновити позивача в резерв Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці на посаді провідника пасажирського вагону, стягнути з Пасажирського вагонного депо Одеса-головна Одеської залізниці заробітну плату за час вимушеного прогулу, компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 5600 гривень.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те,що працював провідником на підставі контракту від 25.05.2011р.

29.12.2012р. проведеної Інспекцією з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах перевіркою поїзду №23 «Москва-Одеса» було встановлено,що він перевозив безбілетних пасажирів,тому наказом в.о.начальника депо від 18.01.2013р. був звільнений з роботи за п.8 ст.36 КЗпП України.

Позивач стверджував,що звільнений без законних підстав,тому просив про задоволення позову.

Відповідач ДП «Одеська залізниця» позов не визнав,відповідач Інспекція з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах в судове засідання не з'явився.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 20.01.2015р. в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування рішення,мотивуючи тим,що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.3ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.1997 р. №764 затверджено перелік категорій та посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору.

Провідник пасажирських вагонів відноситься до переліку категорій і посад працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.94 р. №170 затверджене Положення Про порядок укладання контрактів при прийомі на роботу працівників, п. 17 якого передбачає, що контрактом можуть визначатися, зокрема, додаткові, крім встановлених законодавством, підстави для його розірвання.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.98 року № 12-рп/98 у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення ч. 3 ст. 21 КЗпП України визначено, що сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору, тощо.

Відповідно до ст.ст. 4, 15 Закону «Про залізничний транспорт» управління залізницями та іншими підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної власності, здійснюється органом управління залізничним транспортом України (Укрзалізниця), підпорядкованим Міністерству транспорту України.

Листом Укрзалізниці від 10.06.2003 р. №ЦЗЛ-13/531 залізницям України надіслані рекомендовані форми контрактів, які розроблені відповідно наказу Міністерства праці України від 15.04.1994 р. №23 і згідно якому затверджено Типову форму контракту.

Пунктом 18 типової форми контракту передбачено самостійне визначення в контракті додаткових підстав припинення та розірвання контракту, не передбачених законодавством.

При розгляді справи судом встановлено,що 23.05.2011 р. між ОСОБА_2 та керівником Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці був укладений контракт за №104.

За умовами контракту ОСОБА_2 погодився та зобов'язався виконувати свої посадові обов'язки відповідно до контракту, а також Інструкції

провідника пасажирських вагонів №ЦЛ-0038 та інших нормативних актів, що регулюють порядок роботи провідника пасажирських вагонів.

Підпунктом «а» пункту 18 контракту від 23.05.2011р. №104 встановлені додаткові підстави припинення та розірвання контракту - встановлення факту перевезення безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі (а.с.48).

Згідно повагонного наряду поїзду №24/23 сполученням Одеса-Москва, позивач виконував обов'язки провідника у вагоні №16/28619 вказаного поїзду (а.с.120).

29.12.2012 року працівниками Інспекції з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах була проведена перевірка поїзду №23 сполученням Москва-Одеса на дільниці «Київ-Козятин». У вагоні №16/28619, в якому провідником працював позивач, було виявлено 60 пасажирів без проїзних документів, про що свідчить акт від 29.12.2012 №006965 (а.с.122).

Наказом начальника Пасажирського вагонного депо Одеса-Головна Одеської залізниці №ЛВЧДК-3-05/73-ОС від 18.01.2013 року позивача звільнено з роботи згідно п.8 ст.36 КЗпП України, на підставі передбаченій контрактом (а.с.64).

Звертаючись з позовом до суду,а згодом і оскаржуючи рішення суду,ОСОБА_2 стверджував,що при наявності 52 місць у вагоні,неможливо було перевезти 60 безківткових пасажирів. Заперечуючи проти вказаного доводу апелянта ( позивача),начальник Інспекції з контролю обслуговування пасажирів на вокзалах і в поїздах посилалась на те,що ОСОБА_2,як і інші провідники вагонів,здійснював опір,не надавав документи для перевірки,тому було фактично пораховано пасажирів,яких виявилось 60,а згодом із інших офіційних джерел на залізниці було встановлено 52 пасажира з квітками,а 8 безквіткових осіб.

Матеріали справи підтверджують заперечення відповідача про створення ОСОБА_2 умов для перешкоджання перевірці та ненадання необхідної документації,зокрема протоколом оперативної наради при начальнику паспжирського вагоного депо Одеса-Головна від 02.01.2013р.,в якому зазначено про встановлення факту перешкоджання перевірці поїздною бригадою шляхом ненадання особистих посвідчень та поїздної документації ( т.1 а.с.52). Відповідно до ч. 3 ст. 10 і ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2,суд обгрунтовано виходив з того,що позивач не довів своїх позовних вимог .

Не може бути підставою для скасування рішення довод апелянта про те,що інспекція порушила Порядок проведення перевірок пасажирських поїздів в системі залізничного транспорту,затверджений наказом Укрзалізниці від 24.06.2011р. № 370-ц,оскільки докази в підтвердження цього доводу відсутні,оскільки не спростовав факту переведення безквіткових пасажирів,порушивши умови контракту від 23.05.2011р.

Судова колегія вважає,що суд повно дослідив обставини справи,правильно застосував норми матеріального права,не допустив порушень процесуального законодавства,тому підстав для скасування рішення немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1.п.1,308 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.01.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: В.М.Гончаренко

В.Д.Коротков