Справа № 490/9927/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

01 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1 .

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/9927/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив стягнути з неї борг за недовраховану електричну енергію у розмірі 5 047 грн. 08 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення з боку відповідачки у вигляді самовільного підключення електроустановки, токоприймачів та електропроводки до електромережі схованою електропроводкою поза приладом обліку (п. 42 ПКЕЕн).

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності, у звязку з чим просив застосувати наслідки пропуску позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 є власником 43/100 часток домоволодіння з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в місті Миколаєві по вул. Адмірала Макарова, 46.

Постачальником електричної енергії за вказаною адресою є ПАТ "Миколаївобленерго".

Із матеріалів справи вбачається, що 18.12.2010 року контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн було встановлено порушення п. 42 у вигляді самовільного підключення електроустановки, токоприймачів та електропроводки до електромережі схованою електропроводкою поза приладом обліку, про що було складено ОСОБА_4 № Ю-9025, який підписано трьома представниками позивача.

02 лютого 2011 року вказаний акт було розглянуто комісією та прийнято рішення, яким визначено, що в результаті порушення ПКЕЕн ПАТ «Миколаївобленерго» було заподіяно збитки в розмірі 5 047 грн. 08 коп., що є реально спожитою, але не врахованою та несплаченою електроенергією.

Крім вказаного акта, факт порушення ПКЕЕн підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4та ОСОБА_5

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

Так, відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору.

При цьому, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про електроенергетику», порушення Правил визначено як правопорушення, а відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону, споживач електроенергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником.

За такого суд вважає, що право позивача порушено. В той же час, порушене право не підлягає судовому захисту виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. При цьому згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач довідався про порушення свого права та особу, яка його порушила, 18.12.2010 року, що підтверджується складеним та підписаним трьома представниками позивача ОСОБА_6 № Ю-9025. Таким чином, суд приходить до висновку, що перебіг строків позовної давності, за загальними правилами визначення строків, розпочався 19.12.2010 року.

З урахуванням встановленого законом трирічного строку позовної давності, строк позовної давності за вимогами позивача закінчується 18.12.2013 року.

29 листопада 2013 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідачки про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2013 року позовну заяву було повернуто позивачу для подання до належного суду. Вказану ухвалу позивач отримав 30.12.2013 року.

06 лютого 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідачки про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію. Провадження у справі було відкрито 12.02.2014 року, та справу було призначено до судового розгляду. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва позов було залишено без розгляду у звязку з неодноразовою неявкою представника позивача до судових засідань.

04 серпня 2014 року позивач повторно звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із вказаним позовом.

В той же час, позивачем позов до Ленінського районного суду м. Миколаєва було подано 29.11.2013 року, однак зазначену позовну заяву було подано із порушенням правил підсудності, про що було постановлено ухвалу.

Статтями 263, 264 ЦК України передбачено підстави для зупинення та переривання строку позовної давності. Так, перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред'явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. При цьому, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності (ст. 265 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

З аналізу підстав зупинення та переривання строку позовної давності вбачається, що у випадку подання позову з порушенням встановлених вимог, він не приймається судом до провадження, або залишається судом без розгляду, що, в свою чергу, не є підставою для переривання строку позовної давності. За такого, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для предявлення до суду позову із вимогою про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості сплив 18.12.2013 року.

Представник позивача у судовому засіданні просила поновити строк позовної давності як такий, що пропущено з поважних причин, однак суд приходить до висновку, що причин для його поновлення не вбачається з огляду на таке.

Після подачі позивачем позовної заяви 29.11.2013 року строк позовної давності, який залишився, складав 19 днів.

При цьому, суд враховує, що з дня отримання ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва (30.12.2013 року) до дати першого подання позову до Центрального районного суду м. Миколаєва (06.02.2014 року) минуло 37 днів. Крім того, з дня отримання позивачем інформації про залишення позову без руху (11.06.2014 року) і до дати подачі позову, що розглядається (04.08.2014 року), минуло ще 53 дні.

Обєктивних причин затримки позивачем подачі позову до суду представником у судовому засіданні не надано. При цьому, суд враховує також той факт, що у ПАТ «Миколаївобленерго» створено юридичну службу, на яку покладається, зокрема, представлення та захист інтересів позивача в судах загальної юрисдикції. Юрисконсульти юридичної служби мають бути обізнані у порядку обчислення строків позовної давності, своєчасно подавати необхідні документи та вчиняти інші процесуальні дії.

Представником позивача у судовому засіданні не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строків позовної давності. За такого, відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі за спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦК України судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН