Справа № 343/1374/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2080/2015
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Мельник О.В.

з участю: відповідача ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Геринської сільської ради Долинського району до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про зобов'язання демонтувати (знести) огорожу та зрізати або перенести дерева та зелені насадження вздовж вулиці Чорновола по всій довжині їх господарств для належного облаштування вулиці у відповідності до генерального плану розвитку с. Гериня за апеляційною скаргою Геринської сільської ради Долинського району на рішення Долинського районного суду від 29 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в липні 2015 року Геринський сільський голова звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачі відмовляються надати можливість облаштувати вулицю Чорновола вздовж їхніх господарств у відповідності до нормативної ширини, тому просив зобов'язати їх демонтувати (знести) огорожу та зрізати або перенести окремі дерева та зелені насадження вздовж вулиці Чорновола в с. Гериня з боку їх господарств для облаштування цієї вулиці згідно норм ДБН-390-92 у відповідності до генерального плану розвитку села Гериня Долинського району.

Рішенням Долинського районного суду від 29 липня 2015 року в задоволенні позову Геринської сільської ради Долинського району до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про зобов'язання демонтувати (знести) огорожу та зрізати або перенести дерева та зелені насадження вздовж вулиці Чорновола по всій довжині їх господарств для належного облаштування вулиці у відповідності до генерального плану розвитку с. Гериня відмовлено.

В апеляційній скарзі Геринський сільський голова ради вказує на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд порушив вимоги ст. 61 ЦПК України щодо звільнення від доказування обставин, які були встановлені попередніми судами між тими самими особами, які беруть участь у справі, щодо яких встановлено ці обставини. Суд посилався на показання свідків про те, що генеральний план с. Гериня є застарілим і цим планом не врахована приватизація земель, однак землі відповідачів не приватизовані. Суд не врахував, що паркан, дерева та зелені насадження відповідачі встановили самовільно. Відсутність згоди відповідачів на розширення вулиці порушує права інших громадян та не дає можливості належним чином облаштувати вулицю, що входить до обов'язків органу місцевого самоврядування. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Геринської сільської ради задовольнити повністю.

В засіданні апеляційного суду сільський голова і представник Геринської сільської ради апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_2 та її представник доводи апеляційної скарги заперечили. ОСОБА_6, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з'явилась, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Долинського районного суду від 22 січня 2014 року задоволено позов ОСОБА_7 та зобов'язано Геринську сільську раду встановити межі вулиці Чорновола в с. Гериня між господарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно до генерального плану забудови с. Гериня з врахуванням умов, що склалися. Рішенням Долинського районного суду від 26 лютого 2015 року зобов'язано Геринську сільську раду облаштувати по ширині вулицю Чорновола в с. Гериня між господарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у відповідності до генерального плану розвитку села та рішення Долинського районного суду від 22.01.2014 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що у випадку облаштування ширини вулиці Чорновола у відповідності до генерального плану розвитку села Гериня слід було би зносити будинки відповідачок, які побудовано значно раніше, ніж затверджено генеральний план, оскільки вони знаходяться на відстані 1-3 метри від краю вулиці. Належних та допустимих доказів на обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач суду не надав, не долучив до матеріалів справи копії генерального плану розвитку села Гериня, не вказав жодної правової норми, на підставі якої суд міг би зобов'язати відповідачок демонтувати законно встановлені ними огорожі та зрізати або перенести окремі дерева та зелені насадження.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального права, зокрема ст. ст. 116, 152, 212 ЗК України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішеннями Долинського районного суду від 22 січня 2014 року та 26 лютого 2015 року зобов'язано саме Геринську сільську раду встановити межі вулиці Чорновола та облаштувати по ширині вказану вулицю в с. Гериня між господарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно до генерального плану забудови с. Гериня з урахуванням умов, що склалися. У зазначених судових рішеннях будь-яких зобов'язань відповідачок у даній справі не встановлено.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Долинського районного управління юстиції від 23.07.2014 року закінчено виконавче провадження щодо зобов'язання Геринської сільської ради встановити межі вулиці Чорновола в с. Гериня між господарствами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відповідно до генерального плану забудови с. Гериня з врахуванням умов, що склалися.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

За змістом статей 211, 212 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Сторони не заперечили тієї обставини, що відповідачі тривалий час користуються належними їм земельними ділянками правомірно, на підставі рішень сільської ради про надання їм земельних ділянок, до затвердження теперішнього генерального плану забудови с. Гериня.

Зі змісту мотивувальної частини рішення Долинського районного суду від 22 січня 2014 року вбачається встановлення факту тривалого користування відповідачів земельними ділянками, між якими розташована вулиця Чорновола, що стверджується проектами забудови, виписками з по господарських книг, довідкою Гошівської сільської ради від 08.05.1975 року та дозволом на будівництво. В резолютивній частині цього ж судового рішення міститься вказівка про врахування умов, що склалися.

В матеріалах справи відсутні докази самовільного зайняття відповідачами частини вулиці Чорновола в с. Гериня.

Згідно зі ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Тобто, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка згідно зі ст. 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Позивачем не надано суду жодних доказів щодо розташування огорожі та зелених насаджень біля господарств відповідачів, як і даних земельно-кадастрової документації відносно облаштування вулиці Чорновола, яка проходить біля земельних ділянок відповідачів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обгрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Геринської сільської ради Долинського району відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Малєєв А.Ю.

Меленко О.Є.