Справа №667/246/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Собчук Є.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення коштів, посилаючись на те, що 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 уклав із ПАТ "Імексбанк" в особі начальника відділення АТ "Умексбанк" 447 в м. Херсоні договір банківського рахунку № у доларах США на невизначений строк.

24 та 25 листопада, позивачем було зараховано на рахунок відповідача 4000 дол. США та 49500 дол. США, відповідно 50 доларів було списано в якості комісії банку. Тобто на поточному рахунку позивача знаходиться 8900 доларів США.

В кінці листопада 2014 року позивач звернувся до співробітника банку з проханням видати йому всю суму коштів, яка знаходиться на його поточному рахунку у зв'язку з хворобою матері. Йому відповіли, що на даний час у банка виникли труднощі з повернення коштів, а тому порадили звернутися до них з письмовою заявою.

01.12.2014 року позивач подав претензію до банку з вимогою повернути йому його кошти. На вказану вимогу він отримав відповідь від банку, в якій було зазначено, що у банку зараз тимчасові труднощі і банк докладе всіх зусиль щоб виконати свої зобов'язання перед клієнтом. Жодних конкретних фраз щодо строків повернення або іншої конкретної інформації банк не зазначив.

15.12.2014 року позивач подав до банку заяву про закриття поточного рахунку НОМЕР_1 та просив видати йому грошові кошти у розмірі 8901,13 доларів США.

15.01.2015 року він отримав відповідь від банку в якій було зазначено, що у банку зараз тимчасові труднощі і банк докладе всіх зусиль щоб виконати свої зобов'язання перед клієнтом. Жодних конкретних фраз щодо строків повернення або іншої конкретної інформації банк не зазначив. По суті банк продублював свою попередню відповідь, але жодних грошей і досі так і не повернув позивачу.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач має заборгованість перед позивачем 8900 доларів США, що на момент подання позову складає 140 353 грн. згідно офіційного курсу НБУ 15,77 грн. за долар США.

Позивач зазначив, що на його неодноразові звернення працівники банку відповідають, що немає можливості сплатити дану суму, оскільки немає готівки; за допомогою банкомата таку суму неможливо тримати з тієї самої причини.

Виклавши зміст ст.ст. 526,1066,1073 ЦК України, ст. ст. 1, 10 Закону України "про захист прав споживачів", п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", позивач зазначив, що з відповідача на його користь слід стягнути пеню в розмірі 10680 доларів США, яка складається з наступного: сума банківського рахунку внесеного позивачем і не повернута банком 8900 доларів США. 3 % річних від 8900 доларів США складає 267 доларів США та 40 днів прострочення виплати (починаючи з 07.12.2014 по 15.01.2015). Отже, 267 доларів США *40 днів прострочення + 10680 доларів США, що є еквівалентом 168 423,36 грн.

Просив суд стягнути із Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" відділення №447 АТ "Імексбанк" на користь ОСОБА_3 308 776,60 грн. з яких: основний борг 140 353 грн.; пеня в розмірі 168 423,36 грн.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд за згодою представника позивача вирішив розглядати справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 уклав із ПАТ "Імексбанк" в особі начальника відділення АТ "Умексбанк" 447 в м. Херсоні договір банківського рахунку № у доларах США на невизначений строк.

На виконання п.1 договору, Банк відкрив клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 та зобов'язався приймати та зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що йому надходитимуть від клієнта, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно п.1.2 договору, клієнт самостійно обирає вид іноземної валюти, в якій відкривається рахунок.

Відповідно до п. 8.1 договору, договір, укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання.

Як вбачається з виписки з особового рахунку (а.с.8), за період з 21.11.2014 по 25.11.2014 року ОСОБА_3 на рахунок НОМЕР_1 було зараховано 8900 (вісім тисяч дев'ятсот) доларів США.

Відповідно до ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження відповідного розрахункового документу, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

01.12.2014 року позивач подав претензію до банку з вимогою повернути йому його кошти (а.с.10-11), проте кошти йому повернуті не були.

Пунктами 6.3,6.4,6.5 договору, встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь - який час. У разі розірвання договору за заявою клієнта, рахунок закривається за умови сплати банку комісійної винагороди за закриття рахунку та відсутності заборгованості по оплаті послуг банку за надані банківські послуги. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові готівкою або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

15.12.2014 року позивач подав до банку заяву про закриття поточного рахунку НОМЕР_1 та просив видати йому грошові кошти у розмірі 8901,13 доларів США (а.с.12).

Кошти позивачу не були видані, а на заяви позивача про видачу коштів та про закриття поточного рахунку банк направив йому відповіді, у яких зазначив, що у банку зараз тимчасові труднощі і банк докладе всіх зусиль щоб виконати свої зобов'язання перед клієнтом. Жодних конкретних фраз щодо строків повернення або іншої конкретної інформації банк не зазначив ( а.с.13,14).

Станом на 16.01.2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 8900 доларів США, що на момент подання позову згідно офіційного курсу НБУ 15,77 грн. за долар США складає 140 353 грн.

Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про невиконання умов договору банком.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 168 423,36 грн.

Умовами договору не передбачено сплати пені банком при несвоєчасному поверненні коштів клієнту.

Позивач є споживачем банківських послуг, а тому до відносин сторін застосовується Закон України "Про захист прав споживача", а відповідно має бути застосовано норми вказаного закону, які передбачають відповідальність надавача послуг - банку.

Відповідно до ч.5 ст.10 вказаного закону, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ч. 3ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає, що розмір пені має бути обмежений розміром коштів, які банк зобов'язаний повернути позивачу у гривневому еквіваленті - 140353 гривні.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором банківського рахунку № у розмірі 140 353 гривні та 140353 гривні пені, в іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.88ЦПК України з відповідача на користь спеціального фонду Державного Бюджету України підлягає стягненню судові витрати у розмірі судового збору - 2807,06грн., від сплати якого при подачі позовної заяви на підставі Закону України "Про судовий збір" звільнений позивач.

Керуючись ст.ст.10,11,60,79,88,179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1066, 1068, ч.3 ст.551 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про стягнення коштів,- задовільнити частково.

Стягнути із публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 12а) на користь ОСОБА_3 грошові кошти за договором банківського рахунку № у розмірі 280706 (двісті вісімдесят тисяч сімсот шість) гривень (з яких 140 353 гривні основна заборгованість, 140353 гривні - пеня).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65039, м. Одеса , проспект Гагаріна,12а) на користь спеціального фонду Державного бюджету України судові витрати у розмірі 2807 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 06 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя Черниш О.Л.