Єдиний унікальний номер 227/680/15-ц Номер провадження 22-ц/775/205/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

при секретарі Зілаковій Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайон-ного суду Донецької області від 3 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправ-ління «Покровське» про стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення середнього заробітку, відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 3 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи. Так на його думку суд не з'ясував яка саме фо-рма відрядної оплати праці була в нього. Не врахував, що керівництво на його питання усно відповіло, що в нього буде доплата. Крім того, судом не було врахо-вано, що на ділянці КТ, куди його було переведено праця не пов'язана з видобут-ком вугілля, тому заробітна плата там менше.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив у задоволенні скарги відмо-вити, рішення суду залишити без змін.

Належним чином повідомлений позивач у судове засідання не з'явився, за-яви про відкладення розгляду справи не надав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, досліди-вши ма¬теріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеля-ційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 24.06.1999р. перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ "Шахтоуправ-ління "Покровське" (яке неодноразово змінювало організаційно-правову форі та назву), працюючи на різних посадах, з 02.04.2009р. і по день свого звільнення за станом здоров'я, 25.0б.2014р.

Наказами директора ПАТ "ШУ "Покровське" "Про переведення" від 15.09.2013р. №2277о від 15.11.2013р. №2755/1 ок та від 15.12.2013р. №2938ок, з метою своєчасного та якісного обслуговування магістральних стрічкових кон-вейеров, тимчасово переведено певну кількість осіб, в тому числі ОСОБА_4 з інших дільниць на дільницю КТ-9.

Як на дільниці №3, так і на дільниці КТ-9 позивач обіймав посаду гірничого робітника очисного забою підземним 5 розряду, що не заперечується сторонами та підтверджується записом у трудовій книжці позивача про переведення з 02.04.2009р. позивача на дану посаду. Записів про переведення позивача на інші посади трудова книжка не містить, а сторони не заперечували проти того, що ніяких переведень не було.

Відповідно до ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підп-риємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприєм-ством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та інших випадків, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров»я.

У п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року роз»яснено, що не вважається переведенням, що потребує згоди пра-цівника, переміщення його на тому ж підприємстві (в установі, організації) на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ на території підприємства в межах тієї ж місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою і з тими ж істотними умовами праці. Однак переміщення не може бути безмотивним, не обумовленим інтересами виробництва.

Як вбачається з зазначених і встановлених судом обставин, переміщення позивача було обумовлено інтересами виробництва, воно було здійснено на тому ж підприємстві - ПАТ "Шахтоуправління "Покровське", у тій же місцевості, дору-чення роботи було у межах його спеціальності, кваліфікації та посади, обумовле-ної трудовим договором. Фактично, позивача було переведено з однією ділянки на іншу, що було обумовлено виробничою необхідністю. При цьому він залишив-ся на тій же посаді за тією ж кваліфікацією, тільки на іншому робочому місці, але в межах тієї ж місцевості, з тими ж умовами праці.

Згідно Положення з організації оплати праці на підприємствах вугільної промисловості (Додаток №25 до Умов оплати праці), відрядна система оплати праці провадиться за виконану роботу за відрядними розцінками, встановленими для даного виду робіт. При відрядній системі заробітна плата працівника цілком залежить від результатів його праці, оскільки при цій системі не існує гарантії обов'язкового одержання працівником якогось твердого мінімуму заробітної пла-ти (крім випадків невиконання норм виробітку (час') з причин, що не залежать від працівника, оплата за які провадиться у відповідності до ст. 111 КЗпІ І Украї-ни).

Як зазначено в ч.1 ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розг-ляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рі-шення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заяв-лених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішен-ня суду першої інстанції. Посилання апелянта у скарзі на те, що суд не з'ясував яка саме форма відрядної оплати праці була в нього, не має значення для прави-льного вирішення спору. Доводи, що суд не врахував, що керівництво на його питання усно відповіло, що в нього буде доплата, нічим не підтверджені. Доводи, що судом не було враховано, що на ділянці КТ, куди його було переведено праця не пов'язана з видобутком вугілля, тому заробітна плата там менше не підтвер-джуються, оскільки тариф на обох ділянках був ГРОВ, тобто однаковий, а загаль-на сума заробітної плати залежала від виробітки, яку робила бригада, бо форма оплати праці, як до переведення на ділянку КТ-9, та й до переведення була брига-дна відрядна.

Щодо правильності застосування положень ч.2 ст.114 КЗпП України, су-дом першої інстанції зроблений правильний висновок про не застосування цих положень у даному випадку.

Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303 - 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 3 чер-вня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: