Провадження № 2/635/730/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 липня 2015 року Харківський районний суд Харківської області суд в складі:
головуючого судді Шинкарчук Я.А.
при секретарі Лескіної Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту,
Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить звільнити 1 / 2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул.. Кірова, 4 з-під арешту, накладеного постановою Харківського районного суду Харківської області.
В обгрунтуваня позовних вимог позивач зазначає, що вищевказаний житловий будинок належав бабі ОСОБА_1 ОСОБА_3. Після її смерті 26.03.1970 року спадщину у рівних частках прийняли діти померлої батько позивача ОСОБА_4 та тітка позивача ОСОБА_2, про що їм 23 вересня 1981 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.
В 1989 році батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розлучилися та розподілили майно, набуте під час шлюбу. Рішенням Харківського районного суду від 13 березня 1989 року за ОСОБА_5 визнано право власності на 1 / 2 частину житлового будинку № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі, рішення набрало законної сили та було зареєстровано в КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації». Після смерті матері, відкрилася спадщина, яка складається з 1 / 2 частини спірного будинку. Єдиною спадкоємицею є позивач по справі, але при оформленні своїх спадкових прав було зясовано, що будинок перебуває під арештом. При зверненні до виконавчої служби мені було надано відповідь про те, що будь-яких виконавчих документів, за якими боржником або стягувачем є ОСОБА_5 не перебуває. Згідно відповіді КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», в матеріалах інвентаризаційної справи дані про накладення арешту на житловий будинок № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі відсутні. З тих даних, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження неможливо встановити номер чи рік судової справи, за якою накладений арешт. Перевірка алфавітних покажчиків у 1981-1982 році за прізвищем відповідача ОСОБА_2 не дала позитивних результатів, у зазначених роках справа з таким відповідачем відсутня. У звязку з тим, що позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину через перебування будинку під арештом, вона змушена звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, за наявності підстав не заперечує проти заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень по справі та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Житловий будинок № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі Харківського району належав ОСОБА_3 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для забудови житлового будинку.
Після смерті ОСОБА_3 26.03.1970 року спадщину у рівних частках прийняли діти померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що їм 23 вересня 1981 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене старшим державним нотаріусом Першої Харківського району державної нотаріальної контори.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві власності належало по 1 / 2 частині житлового будинку № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі Харківського району Харківської області.
Рішенням Харківського районного народного суду Харківської області від 13 березня 1989 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, у порядку розподілу спільного майна, за ОСОБА_5 визнано право власності на 1 / 2 частину спірного будинку.

Після набрання рішенням законної сили, право власності ОСОБА_5 на 1 / 2 частину будинку № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі Харківського району Харківської області 01 вересня 1989 року зареєстровано КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» за № 7246.

27 грудня 2013 року ОСОБА_5 померла, про що виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківської області зроблено актовий запис № 01 та видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 424244.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 1 / 2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк, позивач, яка є дочкою померлої та єдиною спадкоємицею, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області № 443/02-14 від 04 листопада 2014 року, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 27 грудня 2013 року ОСОБА_5, у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна було виявлено арешт на вищезазначений будинок, у звязку з чим неможливо оформити спадщину.

Згідно витягу з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, житловий будинок № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі Харківського району Харківської області має обтяження, вид обтяження: ухвала народного суду Харківського району Харківської області від 02 березня 1982 року, перенос з реєстру обтяжень (старого) № 3 від 02.03.1983 року. Також, в реєстрі зареєстроване обтяження у виді арешту нерухомого майна, підстава обтяження ухвала від 12.03.1982 року перебуває під арештом, перенос з реєстру обтяжень (старого) № 4 віл 12.03.1982 року.

Згідно відповіді КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 24.11.2014 року, в матеріалах інвентаризаційної справи дані про накладення арешту на житловий будинок № 4 по вул. Кірова в м. Мерефі відсутні.

Згідно відповіді ВДВС Харківського районного управління юстиції № 34/13546 від 24.11.2014 року, яких виконавчих документів, за якими боржником або стягувачем є ОСОБА_5 не перебуває.

Як вбачається з відповіді Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року, наданої Єдиним реєстром заборон та обтяжень інформації про підставу накладення арешту недостатньо для встановлення номеру або назви справи та навіть для встановлення дати надходження справи до суду.

Як вбачається з фотокопії витягу зі справи «реєстри для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами», у вказаному реєстрі міститься запис № 3 від 02.03.1982 року заборона накладена за вимогою народного суду Харківського району; наступний запис № 4 від 12.03.1982 року про зняття арешту за вимогою народного суду Харківської області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при переносі зі старого реєстру реєстрації заборон відомостей про зняття арешту було допущено помилку, внаслідок чого в електронний реєстр не було внесено відомості не про зняття арешту, відповідно до запису № 4.

При таких обставинах, позивач не має можливості оформити свої спадкові права, у звязку з наявністю зареєстрованого обтяження спадкового майна.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивач, оскільки звільнення спадкового майна з-під арешту за рішенням суду є єдиним способом захисту майнових прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст..ст. 391, 1216 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Кірова, 4, накладеного ухвалою Харківського народного суду Харківської області від 02 березня 1982 року, зареєстрованого у реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами за № 3 від 02 березня 1982 року.

Звільнити з-під арешту 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Кірова, 4, накладеного ухвалою Харківського народного суду Харківської області від 12 березня 1982 року, зареєстрованого у реєстрі для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами за № 4 від 12 березня 1982 року.

Відповідачем, який не приймавучасті у розглядісправи, протягом десяти днів з дня отриманнякопії заочного рішенняможе бути подана письмовазаява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: