Справа № 683/3642/14-ц
14 січня 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої -судді Бондарчук Л.А.
при секретарі Борикіній Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - Старокостянтинівського районного відділу державної міграційної служби України в Хмельницькій області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання такими, що втратили право на користування квартирою,
В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи - Старокостянтинівського районного відділу державної міграційної служби України в Хмельницькій області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та визнання такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування заявленого позову вказує, що на підставі договору купівлі - продажу квартири, укладеним між нею та відповідачами ОСОБА_2,ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 28.05.2010 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п.14 зазначеного Договору купівлі-продажу відповідачі зобов'язувалися виконати всі дії, пов'язані із зняттям з реєстраційного обліку до 10 червня 2010 року, проте не дивлячись на взяті на себе зобов'язання, відповідачі із реєстраційного обліку не знялися. При цьому відповідачі в добровільному порядку не знімаються з реєстрації за даною адресою, що перешкоджає їй, як власнику, належним чином користуватись та розпоряджатись квартирою.
Представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву, де позов підтримала і просила провести розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилися, причини неявки суду не повідомили.
Представник Старокостянтинівського районного відділу державної міграційної служби України в Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 28 травня 2010 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 28 травня 2010 року, посвідченого цього ж дня приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі
за №678 , а також витягом Старокостянтинівського БТІ №26667874 від 09 липня 2010 року про державну реєстрацію за позивачкою права власності на спірну квартиру (а.с.6).
З 28 листопада 2006 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_3, з 06 грудня 2002 року у цій квартирі зареєстрував своє місце проживання ОСОБА_4, а з 08 травня 1987 року у вищезазначеній квартирі зареєстрував своє місце проживання ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області №31/3590 від 22 грудня 2014 року (а.с.9).
На момент набуття права власності на спірну квартиру позивачкою 28 травня 2010 року, відповідачі залишались зареєстрованими у спірній квартирі, однак на даний час у ній не проживають.
Ці обставини підтверджуються: договором купівлі-продажу квартири від 28.05.2010 року, витягом з Державного реєстру правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Старокостянтинівського БТІ від 09.07.2010 року. довідкою Старокостянтинівської ЖЕК №023392 від 17 травня 2011 року.
Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.
Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід визнати такими, що втратили право користування АДРЕСА_1
При розподілі судових витрат суд виходить з положень ст.88 ЦПК України і стягує з відповідачів на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 81 грн. 20 коп. з кожного (243,60 грн. : 3).
Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 81 грн. 20 коп. судового збору з кожного.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: