У х в а л а

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися о суду із позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права користування жилим приміщенням.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що з дозволу відповідача вони з травня 1994 року по даний час користуються квартирою АДРЕСА_1, сплачуючи квартирну плату, несуть витрати по оплаті комунальних послуг, тому вважають, що між ними та відповідачем фактично укладено договір найму житлового приміщення і вони мають право на постійне проживання та користування вказаним житлом. Тому позивачі просили визнати за ними право постійного користування зазначеною квартирою на умовах житлового найму.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права користування жилим приміщенням відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2014 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2014 року залишено без змін.

У січні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_3, ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 16 жовтня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, ст. ст. 9, 61-64 ЖК Української РСР, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом про визнання права користування житловим приміщенням на умовах житлового найму.

Розглянувши заяву, колегія суддів вважає, що підстави для її допуску до провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6 згаданої вище постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупністю таких умов: судом касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні і ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від 26 листопада 2014 року не дає підстав для висновку про наявність, передбачених ст. 355 ЦПК України, обставин для перегляду судових рішень у порядку, встановленому главою 3 розділу V ЦПК України, оскільки справи розглянуті за різних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир», про визнання права користування жилим приміщенням, за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель

О.І. Євтушенко

Ю.Г. Іваненко