Справа № 524/1223/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі

Головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі Власовій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2015 до суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зобовязання знести самочинне незакінчене будівництво, відновити межі земельної ділянки, звільнити земельну ділянку та відшкодувати матеріальну і моральну шкоду. ОСОБА_1 просила забезпечити її позов шляхом накладення арешту на кошти та майно, яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах 177 205,00 грн. загальної суми заявлених нею майнових збитків та моральної шкоди, а також заборонити відповідачам самостійно або зусиллями найманих працівників проводити подальші будівельні роботи на обєкті незакінченого будівництва по вулиці Ватутіна. 86 в м. Кременчуці.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтувала тим, що відповідачі продовжують будівельні роботі попри очевидне порушення її законних прав та інтересів, а також приховують власне майно. На думку ОСОБА_1 такі дії утруднять або зроблять неможливим виконання можливого рішення суду.

Ухвалою судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 лютого 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

.

Суд, вивчивши заяву, приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Позивач повинен зазначити: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно частини 2 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пунктах 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позов та додані до нього докази свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір. Продовження відповідачами будівництва, законність якого оспорює позивач та знесення якого він вимагає, може значно ускладнити виконання рішення суду в разі, якщо таке рішення буде прийнято судом на користь заявленого позову. Отже, співмірним та належним засобом забезпечення позову в даному спорі є заборона відповідачам проводити подальші будівельні роботи до набрання рішенням законної сили.

Водночас накладення арешту на майно та кошти відповідачів не є необхідним та співмірним засобом забезпечення позову. Ніяких доказів на користь тверджень про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужують належне їм майно з метою ухилення від виконання можливого рішення суду, ОСОБА_1 у заяві не зазначила.

На підставі викладеного, відповідно до статей 151-153 ЦПК України, -

У X В АЛ И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобовязання знести самочинне незакінчене будівництво, відновити межі земельної ділянки, звільнити земельну ділянку та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (39600, м. Кременчук, вул. Ватутіна, буд. 86) та ОСОБА_3 (39600, м. Кременчук, вул. Ватутіна, 86) самостійно або із залученням найманих працівників проводити подальші будівельні роботи на обєкті незакінчене будівництво-реконструкція існуючого житлового будинку по вулиці Ватутіна, буд. 86 у місті Кременчуці, Полтавської області.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову виконати негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: