Справа № 465/9195/13 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/464/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Савуляка Р.В.

секретаря Гацій І.І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих паркану та прибудови, визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, визнання недійсною реєстрації права власності, визнання житлового будинку об'єктом спільної часткової власності, та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні сходовою кліткою та половиною горища, демонтаж самовільно здійснених надбудов, встановлення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальних та моральних збитків, -

встановила:

ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 звернулися в суд з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просили визнати житловий будинок за адресою м. Львів, АДРЕСА_8 загальною площею 302,4 кв.м об"єктом спільної часткової власності в рівних частинах між позивачами ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 з одного боку та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 з іншого боку; зобов'язати останніх знести самовільно збудовану прибудову до будинку за адресою м. Львів, АДРЕСА_8 загальною площею 97,3 кв.м., позначеною літерою та цифрою "А-2" за рахунок відповідачів; зобов'язати відповідачів знести самовільно збудований паркан біля будинку за адресою м. Львів, АДРЕСА_8 за рахунок відповідачів; визнати недійсним договір № 248 від 10.05.2000 року про купівлю-продаж нежитлових приміщень за адресою м. Львів АДРЕСА_8, що укладений між Управлінням ресурсів Львівської міської ради та відповідачами; визнати недійсною реєстрацію від 15.09.2004 року прав власності за ОСОБА_4 на приміщення площею 31,5 кв.м, що позначені в технічному паспорті БТІ літерами ІІ (1 кв.м), УІІІ (19 кв.м). ІХ (11,5 кв.м.) в будинку за адресою м.Львів, АДРЕСА_8.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 подали зустрічну позовну заяву, в якій просили зобов'язати сім"ю ОСОБА_8 не чинити перешкод у користуванні сходовою кліткою та половиною горища, зобов'язати їх демонтувати самовільно встановлені двері, що перешкоджають їм у доступі до сходової клітки та горища, зобов"язати їх демонтувати самовільно встановлений відповідачами на сходовій площадці газовий котел, зобов'язати відповідачів демонтувати самовільно здійснену надбудову над їх кімнатою, що позначена в поверховому плані під літерою ІІІ пл. 13,1 кв.м.; зобов'язати відповідачів демонтувати самовільно здійснену надбудову над їх верандою, яка позначена в поверховому плані літерою ІІ пл.7,4 кв. м; визначити порядок користування приміщенням горища у будинку АДРЕСА_1 в м. Львові на умовах, що запропоновані висновком судово-будівельної експертизи № 550 від 12.05.2008 року, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_12, ОСОБА_13 надати горище над приміщеннями другого поверху 2-9, 2-8 та 2-1 площею 45,94 кв.м, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_15 надати горище над приміщеннями другого поверху 2.2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 площею 44,17 кв.м, встановивши для визначення меж користування на горищі перегородку.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року позов ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 задоволено частково. Визначено ідеальну частку в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками:

- квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25;

- квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в розмірі 13/25.

Зобов'язано знести за рахунок ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 самочинно збудовану за адресою: м. Львів, АДРЕСА_8 будівлю прибудови, загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та цифрою А-2 та цегляну огорожу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 перешкодb у користуванні сходовою кліткою та половиною горища за адресою: м. Львів, АДРЕСА_8 в м. Львові.

Зобов'язано знести за рахунок ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 самочинно збудовані надбудови в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові: позначені в поверховому плані під літерою ІІІ пл. 13,1 кв. м та під літерою ІІ пл. 7, 4 кв.м.

Зобов'язано за рахунок ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 демонтувати самовільно встановлені двері, що перешкоджають ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 у доступі до сходової клітки і горища та демонтувати газовий котел на сходовій клітці в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 задоволено частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року скасовано в частині часткового задоволення вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками:

- квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25;

- квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в розмірі 13/25 та ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення.

Визначено ідеальні частки у будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками:

- квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, що складає 42/100 ідеальних частин будинку;

- квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16, що складає 48/100 ідеальних частин будинку;

- нежитлових приміщень під літ.ІІ, УІІІ, ІХ ОСОБА_4, що складає 10/100 ідеальних частин будинку.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про знесення за рахунок ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 самочинно збудованої за адресою: м. Львів, АДРЕСА_8 будівлі прибудови, загальною площею 97,3 кв.м під літерою та цифрою А-2 та цегляної огорожі та ухвалено нове рішення про відмову в цій частині в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року касаційну скаргу задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2012 року в частині скасування рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року скасовано, рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року залишено в силі.

В червні 2013 року ОСОБА_4 звернулась в суду із заявою про перегляд рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви, як нововиявлені обставини зазначає, що постановою Франківського районного суду міста Львова від 20 березня 2012 року у справі № 2а-121/11 встановлено, що мешканцями квартири АДРЕСА_1 - сім'єю ОСОБА_4 самовільне будівництво не здійснювалось, а до міжвідомчої комісії було подано вичерпний перелік документів, необхідних для вирішення на міжвідомчій комісії питання розширення квартири.

Крім цього, покликається на Акт готовності об'єкта до експлуатації - житлової квартири АДРЕСА_1 після реконструкції з розширенням за рахунок прибудови, підписаний та погоджений комісією та на рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 р. "Про погодження акта готовності об'єкта до експлуатації - житлової квартири АДРЕСА_2".

Ухвалою судового засідання від 23 липня 2014 року поновлено ОСОБА_4 строк для звернення до суду із заявою про перегляд у зв"язку із ново виявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року по справі № 2-4/11.

Оскаржуваним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2014 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року по справі № 2-4/11 задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року по справі №2-4/11 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих паркану та прибудови, визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, визнання недійсною реєстрації права власності, визнання житлового будинку об'єктом спільної часткової власності, та зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 не чинити перешкоди в користуванні сходовою кліткою та половиною горища, демонтаж самовільно здійснених надбудов, встановлення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальних та моральних збитків - скасовано за нововиявленими обставинами в частині задоволених судом позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками: квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25; квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в розмірі 13/25; та в частині зобов'язання знести за рахунок ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 самочинно збудовану за адресою: АДРЕСА_1 будівлю прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та цифрою А-2, та цегляну огорожу.

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками задоволено частково.

Визначено ідеальні частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками: квартири ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, що складає 28% від всього будинку, або 7/25 ідеальних часток; квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, що складає 72% від всього будинку, або 18/25 ідеальних часток.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про знесення за рахунок відповідачів самочинно збудованої за адресою: АДРЕСА_3 будівлі прибудови загальною площею 97,3 кв.м. під літерою та цифрою А-2, та цегляної огорожі, - відмовлено.

В іншій частині рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року по справі № 2-4/11 залишено без змін.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2

Вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та необґрунтованим внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що наведена заявником ОСОБА_4 як нововиявлена обставина факт законності зведеної прибудови з покликанням на Акт готовності об"єкта до експлуатації та рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.12.2009 року про погодження цього Акту, не є нововиявленою обставиною, оскільки такі у цій справі досліджувалися судами апеляційної та касаційної інстанцій, ці документи знаходилися в матеріалах справи, в судових рішеннях є на них пряме посилання.

Крім цього, навіть незважаючи на вжиті Франківським районним судом м. Львова заходи забезпечення позову у вигляді арешту та заборони вчиняти дії з вводу в експлуатацію спірної будівлі, правові наслідки з прийнятого рішення виконавчого комітету Львівської міської ради могли виникнути лише з дати його прийняття, а саме з 11.12.2009 року.

Також, зазначені заявником ОСОБА_4 обставини щодо введення спірної будівлі до експлуатації згідно із рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 11.12.2009 року не є істотними, оскільки не усували головні підстави ухваленого Франківським районним судом рішення від 16.09.2011 року в частині знесення самовільно збудованої прибудови, а саме відсутність обов"язкового виділення земельної ділянки для такого будівництва та згоди всіх співвласників будинку по АДРЕСА_8 на його реконструкцію шляхом будівництва спірної прибудови.

В оскаржуваному рішенні Франківського районного суду м. Львова відсутні будь-які обґрунтування поновлення місячного строку, що визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України на подання заяви в липні 2013 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, тоді як з матеріалів справи вбачається, що ці обставини були відомі ще у січні 2012 року.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2014 року скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, районний суд виходив з того, що на час ухвалення по даній справі рішення від 16 вересня 2011 року ні Франківському районному суді м. Львова, ні заявнику не було відомо, що Акт готовності об'єкта до експлуатації був погоджений першим заступником міського голови Синюткою О., а виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення № 1069 від 11.12.2009 р. "Про погодження акта готовності об'єкта до експлуатації - житлової квартири АДРЕСА_1

На переконання суду першої інстанції рішення виконкому № 1069 від 11.12.2009 року в установленому порядку спростовує встановлені судом фактичні дані, покладені в основу судового рішення про те, що зведена ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 житлова прибудова до квартири АДРЕСА_4 не відповідає будівельно-технічним нормам. Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 року свідчить про те, що зведена ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 прибудова навпаки відповідає будівельним нормами і правилам. Ця обставина є істотною та на час розгляду справи Франківським районним судом м. Львова і відповідно на час постановлення рішення в даній справі, відома не була. В рішенні від 16 вересня 2011 року суд на це рішення виконавчого комітету не покликався.

А відтак, це спростовує встановлені фактичні дані, покладені в основу судового рішення від 16 вересня 2011 року про те, що зведена спірна житлова прибудова до квартири не відповідає будівельно-технічним нормам, що є істотними обставинами, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, і такі дані існували на час розгляду справи у суді першої інстанції, однак не були та не могли бути відомі заявнику.

Крім цього, суд першої інстанції, з врахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) спільного майна, скасував рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками по 12/25 (ОСОБА_8) та 13/25 (ОСОБА_11), та ухвалив в цій частині нове рішення про визначення ідеальної частки у вказаному будинку між цими співвласниками в розмірі 7/25 (ОСОБА_8) та 18/25 (ОСОБА_11).

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення від 16.09.2011 року задовольнив позовну вимогу про зобов"язання ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 знести самочинно збудовану за адресою: м. Львів, АДРЕСА_8 будівлю прибудови, загальною площею 97,3 кв.м під літерою та цифрою А-2, а також цегляну огорожу.

При цьому, районний суд виходив з того, що земельна ділянка по АДРЕСА_8 відноситься до земель м. Львова та відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 у власність або користування не надавалася. Будівництво житлової прибудови та цегляної огорожі проведено відповідачами на земельній ділянці не відведеній для цієї мети, без згоди всіх повнолітніх співвласників квартир у даному будинку, а цегляна огорожа зведена без відповідного дозволу та належно затвердженого проекту (т. 3 а.с. 70-77).

Не погодившись з такими висновками Апеляційний суд Львівської області скасував та ухвалив в частині знесення за рахунок ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 самочинно збудованої за адресою м. Львів, АДРЕСА_8 будівлі прибудови, загальною площею 97,3 кв.м під літерою та цифрою А-2 та цегляної огорожі нове рішення, яким відмовив у цій частині вимог (т. 3 а.с. 188-193).

Ухвалюючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звернувшись з позовом на підставі ст. 376 ЦК України про знесення прибудови та цегляної огорожі, позивачі не зазначили в чому полягає порушення їх прав, свобод чи інтересів, внаслідок здійснення відповідачами будівництва прибудови та цегляної огорожі, не зазначено, які права, свободи чи інтереси позивачів порушені і у рішенні суду.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що розпорядженням Франківської районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів № 169 від 12.02.1996 року "Про розширення квартири АДРЕСА_1 яке є чинним, затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол № 45 від 26.12.1995 року) про технічну можливість проведення розширення квартири АДРЕСА_1 згідно з розробленими проектними пропозиціями, дозволено ОСОБА_4 за власні кошти провести розширення зазначеної квартири. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_4 видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 118/2000 від 29.06.2000 року з розширення квартири № 1 на АДРЕСА_8 у м. Львові шляхом прибудови до існуючого житлового будинку. Проект розширення квартири АДРЕСА_1 погоджено Головним управлінням архітектури і містобудування 18 (т. 1 а.с. 35-37).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 року погоджено акт готовності об"єкта до експлуатації - житлової квартири № 1 на АДРЕСА_8 після реконструкції, про що судом першої інстанції зазначено в оскаржуваному рішенні (т. 3 а.с. 112).

В свою чергу, суд касаційної інстанції не погодившись з висновками апеляційного суду, звернув увагу на те, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2009 року, яка набрала чинності задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову.

Накладено арешт на житлову прибудову по АДРЕСА_8 в м. Львові та заборонено мешканцям квартири по АДРЕСА_8 в м. Львові ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 проводити будь-які дії по завершенню будівництва та вводу в експлуатацію вищезазначеної житлової прибудови ( т. 2 а.с. 225).

Із акту державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції від 26 червня 2009 року вбачається, що вказана ухвала виконана, крім цього, своїм підписом ОСОБА_9 засвідчив факт доведення державним виконавцем змісту ухвали та її виконання (т. 3 а.с. 170).

Тобто, введення в експлуатацію добудови, щодо якої спір розглядався у суді і судом було постановлено ухвалу про заборону введення в експлуатацію, є порушенням порядку вирішення вказаного питання, оскільки судові рішення є обов'язковими для виконання усіма громадянами та державними органами і органами місцевого самоврядування.

Також, суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідачі ОСОБА_9 не надали докази того, що вони не мали змоги отримати вказані докази до ухвалення рішення судом першої інстанції, оскільки всі обстеження, висновки та рішення були прийняті за їх зверненнями.

Розглядаючи апеляційну скаргу на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.07.2014 року колегія суддів виходить з наступного.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із ст. 361 ЦПК України рішення суду, яке набрало законної сили, може бути переглянуте у зв"язку з нововиявленими обставинами за наявності підстав, визначених у частині другій цієї статті.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема. істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Для такого перегляду характерно те, що виявлено обставини, які суд не міг оцінити під час ухвалення судового рішення, оскільки вони не були та й не могли бути йому відомі: про них стало відомо тільки після ухвалення рішення суду, постановлення ухвали суду чи видачі судового наказу: тобто, мова іде про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі суду, і які були виявлені після набрані судовим рішенням законної сили. При цьому такі обставини повинні впливати на правильність судового рішення, що буде переглядатися.

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи можуть бути визнані такі, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін або мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, якщо вони існували на час ухвалення судового рішення, але тоді про них нічого не знав і не міг знати позивач (заявник), а також суд.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 року "Про погодження акта готовності об'єкта до експлуатації - житлової квартири АДРЕСА_1 існувало на час розгляду справи, проте, з певних причин про таке не було відомо на час постановлення рішення в даній справі від 16 вересня 2011 року, а стало відомо тільки після ухвалення рішення суду, а тому є нововиявленою обставиною по справі.

В свою чергу, вказане рішення є істотною для справи обставиною, має значення для правильного вирішення справи, оскільки спростовує доводи позивачів про те, що прибудова до квартири АДРЕСА_5, загальною площею 97,3 кв.м під літерою А-2 є самочинним будівництвом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що реконструкція квартири проведена відповідачем ОСОБА_4 відповідно до проекту, розробленого інститутом "НДІ проектреконструкція" та погодженого Головним управлінням архітектури та містобудування Львівської міської ради №1610/210 від 18.04.1997 року, при цьому інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради видано дозвіл ОСОБА_4 на виконання будівельних робіт №118/2000 від 29.06.2000 року з розширення квартири № 1 на АДРЕСА_8 у м. Львові шляхом прибудови до існуючого житлового будинку (т. 1 а.с. 35-37), а в подальшому, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 року погоджено акт готовності об"єкта до експлуатації - житлової квартири № 1 на АДРЕСА_8 після реконструкції, на даний час є чинним.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 20 березня 2012 року у справі № 2а-121/11, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 січня 2014 року, відмовлено у задоволенні позову прокурора Франківського району м. Львова до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 632 від 25.09.2009 р. "Про скасування розпорядження районної адміністрації від 05.05.2009 р. № 306 "Про скасування розпорядження Франківської районної адміністрації від 12.02.1996 р. № 169 "Про розширення квартири АДРЕСА_1".

Рішенням адміністративного суду встановлено, що відповідачем ОСОБА_4 самочинне будівництво не здійснювалось, до міжвідомчої комісії подано заяву про розширення квартири з підписами усіх повнолітніх членів сім'ї, проектні пропозиції, технічний паспорт та свідоцтво про власність. Зазначений перелік є вичерпним, подання інших документів для вирішення вищевказаного питання діючим на той час законодавством не вимагалось, в тому числі, не вимагалось подання правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Такими чином, у вказаній частині апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Що стосується визначення ідеальних часток у спірному будинку між співвласниками, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлено за домовленістю співвласників або законом, він визначається з врахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Визначаючи ідеальні частки, суд першої інстанції врахував добудовані приміщення відповідачем ОСОБА_4, взявши до уваги висновок про визначення реальних часток в будинку між співвласниками № 6845, складений 12.02.2014 року спеціалістами ОКП ЛОР "БТІ та ЕО".

Враховуючи те, що прибудова до квартири АДРЕСА_1 у м. Львові проведена відповідачем ОСОБА_4 без згоди інших співвласників будинку, така добудова є власністю ОСОБА_4 та членів її сім"ї, і відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України, не змінює розміру їх частки у праві спільної часткової власності.

Як вбачається із висновку про визначення ідеальних часток у будинку між співвласниками від 25 червня 2010 року № 5069, складеного спеціалістами ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" співвласники ОСОБА_4 займають приміщення загальною площею 93,4 кв.м., що становить 52% від всього будинку (13/25 ідеальної частки), а співвласники ОСОБА_8 займають приміщення загальною площею 83,2 кв.м., що становить 48% від всього будинку (12/25 ідеальної частки) (т. 1 а.с. 16).

Рішенням виконкому Львівської міської ради № 465 від 08 вересня 2000 року визначено загальну площу житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Львові - 177,6 кв.м. (т. 1 а.с. 16).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення Франківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками по 12/25 (ОСОБА_8) та 13/25 (ОСОБА_4) та ухвалення в цій частині нового рішення про визначення ідеальних часток у вказаному будинку між цими співвласниками в розмірі 7/25 (ОСОБА_8) та 18/25 (ОСОБА_4) необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог, відповідно визначити ідеальну частку в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками: квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25; квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в розмірі 13/25.

Що стосується доводів апелянта про відсутність в оскаржуваному рішенні обґрунтування поновлення місячного строку на подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в липні 2013 року, колегія суддів звертає увагу на те, що строк для звернення до суду із такою заявою поновлено ОСОБА_4 ухвалою судового засідання від 23 липня 2014 року, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду касаційної інстанції отримане ОСОБА_4 на початку червня 2013 року і протягом місяця з цього часу ОСОБА_4 звернулася із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (т. 4 а.с. 88-91).

Крім цього, ухвала про забезпечення позову від 15.06.2009 року, якою накладено арешт на житлову прибудову по АДРЕСА_8 в м. Львові та заборонено мешканцям квартири по АДРЕСА_1 в м. Львові ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 проводити будь-які дії по завершенню будівництва та вводу в експлуатацію вищезазначеної житлової прибудови, не містила заборони органам державної влади проводити будь-які дії з щодо зазначеної прибудови, при цьому, рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 1069 від 11.12.2009 року, яким погоджено акт готовності об"єкта до експлуатації - житлової квартири № 1 на АДРЕСА_8 після реконструкції, на даний час є чинним, сторонами по справі не оскаржувалося та не скасовувалося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 314, 316, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 липня 2014 року про скасування за нововиявленими обставинами рішення Франківського районного суду м. Львова від 16.09.2011 року в частині задоволених судом позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визначення ідеальної частки в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками: квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25; квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в розмірі 13/25 та ухвалення нового рішення про визначення ідеальних часток в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками: квартири № 2 ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, що складає 28% від всього будинку, або 7/25 ідеальних часток; квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, що складає 72% від всього будинку, або 18/25 ідеальних часток - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказану частину позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 задовольнити.

Визначити ідеальну частку в будинку АДРЕСА_1 в м. Львові між співвласниками:

- квартири № 2 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 в розмірі 12/25;

- квартири № 1 ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в розмірі 13/25.

Врешті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.Ф. Павлишин

Р.В. Савуляк