АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Виконавчого комітету Павлоградської міської ради на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року по справі за позовом Виконавчого комітету Павлоградської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У литопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що відповідачі проживають в квартирі, яка знаходиться на балансі територіальної громади м. Павлограда. Відповідачі на протязі останніх декількох років створюють несприятливі умови для проживання сусідів по під'їзду даного будинку. В квартирі антисанітарний стан, поруч з людьми проживають собаки, за комунальні послуги вони не платять. Позивач вважає зазначені обставини достатніми для виселення відповідачів з квартири без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд виселити відповідачів з державної квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Попереджено ОСОБА_2, ОСОБА_3, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають та зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 Квартира не приватизована, знаходиться на балансі територіальної громади м. Павлограда.

Також суд встановив, що протягом останніх років відповідачі постійно створюють несприятливі умови для проживання сусідів по під'їзду вказаного будинку. В даній квартирі чути постійні сварки, неадекватна поведінка по відношенню до сусідів. Також в квартирі утримуються 12 собак, які справляють свої потреби в самій квартирі. При перевірці квартири, яка знаходиться поверхом нижче, в який мешкає громадян ОСОБА_4 були зафіксовані сліди від заливу на стелі майже всій квартирі, які виникли від затоплення з квартири НОМЕР_1. Громадянин ОСОБА_4 неодноразово звертався зі скаргою до вищестоящих органів влади, міліцію, але профілактичні бесіди з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про недопущення квартири до антисанітарного стану, а також до порушення правил користування державним житловим приміщенням у подальшому, жодних результатів не дали.

Через антисанітарний стан квартири по всьому будинку розповсюдились таргани, також у вищевказану квартиру зноситься все сміття з найближчого смітника, це сприяє розмноженню щурів, мишей що робить несприятливими умови проживання інших мешканців будинку та створює загрозу для їх здоров'я.

За комунальні послуги відповідачі не сплачують, не вносять квартирну плату, що призводить до того, що комунікації, трубопровід приходять у невідповідний та непридатний для використання стан. Водопостачання в квартирі відсутнє, в даному будинку необхідно провести роботи щодо заміни каналізаційних стояків, у зв`язку з їхньою тривалою експлуатацією вони прийшли в неналежний стан, але громадянка ОСОБА_2 перешкоджає проведенню вказаних робіт, що може призвести до аварійної ситуації в будинку. Всі ці негативні дії зі сторони громадянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують інтереси наймодавця, власника квартири - виконавчого комітету Павлоградської міської ради, який діє від імені та в інтересах територіальної громади міста Павлоград.

Спеціалісти КП "Павлограджитлосервис" неодноразово намагались потрапити до вищезазначеної квартири для її обстеження, але ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в доступі до квартири відмовляли.

Павлоградським міськрайонним управлінням ГУ Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області, інспекцією з благоустрою видавались приписи щодо приведення квартири в належний санітарний стан. Жоден припис ОСОБА_2 не був виконаний.

Актами комісії про обстеження стану будівель, житлових будинків та приміщень до вимог санітарних та технічних норм, зафіксовано наслідки антисанітарного стану вищезазначеної квартири.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції посилався на те, що у всіх випадках порушення правил проживання до винних осіб повинні попередньо вживатись заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Таким чином, суд прийшов до обгрунтованого висновку, що необхідно спочатку попередити відповідачів про наслідки порушення ними вимог діючого житлового законодавства України, зазначивши про це в рішенні суду, вважаючи передчасним виселення відповідачів без надання ним іншого житлового приміщення.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

У відповідності з ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12 квітня 1985 року під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ тощо.

Тобто для застосування норм ст. 116 ЖК України необхідна наявність двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Таким чином, апелянт помилково посилався на ч. 1 ст. 116 ЖК України, оскільки та обставина, що до відповідачів були вжиті передбачені законом заходи попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів, по справі не встановлена.

Крім того, апелянтом, всупереч ст. 10, 60 ЦПК України, не надано суду будь-яких доказів систематичного руйнування чи псування жилого приміщення, або використовування його не за призначенням, або систематичного порушення відповідачами правил співжиття, що роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, як не надано і доказів застосування до відповідачів належних заходів повторного попередження за вчинення перелічених порушень, а з наданих позивачем доказів не вбачається, які саме порушення правил співжиття допущені ними щодо власника та які заходи запобігання та громадського впливу застосовувалися до них та виявилися безрезультатними.

Також, колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі на те, що відповідачі не сплачують комунальні послуги, оскільки питання сплати комунальних послуг жодним чином не стосується позову про виселення з квартири за ст. 116 ЖК України.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Павлоградської міської ради - відхилити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

Т.Р. Куценко