Справа № 367/1923/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

07 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом Управління житлово-комунального господарства «Біличі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за обслуговування та комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищезазначений позов, який позивач мотивує тим, що відповідачі є мешканцями квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на балансі УЖКГ «Біличі», та цим підприємством надаються послуги по утриманню будинку й прибудинкової території за комунальні послуги. Також позивач вказує, що договір щодо надання комунальних послуг не укладався. Для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги було відкрито рахунок №201004. 22.01.2014 р. між УЖКГ «Біличі» та ОСОБА_1 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2014 р. в розмірі 8 329,79 грн. терміном на 8 (вісім) місяців з обовязковим щомісячним платежем 1 041,22 грн. Зауважує, що відповідач за отримані послуги сплачував частково, умови договору реструктуризації не виконував, тому виникла заборгованість в розмірі 8 172,52 грн. Крім того, зазначає, що 20.11.2014 р. УЖКГ «Біличі» зверталося до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за обслуговування та комунальні послуги. Дана заява була задоволена й винесено судовий наказ №367/7465/14-ц від 11.12.2014 р., який в подальшому був скасований ухвалою від 30.01.2015 р. Тому просить стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 8 172,52 грн. та 3% річних від суми боргу 656,67 грн., інфляційні витрати 2 433,08 грн., що разом складає 11 262,27 грн. й судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини та докази поважності неявки суду не повідомили та не направили будь-яких заяв про розгляд справи за їх відсутності, тому суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів. ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, і дана обставина підтверджується довідкою УЖКГ «Біличі» від 13.03.2015 р. Також судом встановлено, що для проведення розрахунків по оплаті за спожиті комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 особливий рахунок числиться за ОСОБА_1 (а.с.3). 22.01.2014 р. між УЖКГ «Біличі» та ОСОБА_1 було укладено договір №355 про реструктуризацію заборгованості в розмірі 8 329,79 грн. (а.с.13). Відповідно до розрахунку заборгованості за надані комунальні послуги заборгованість ОСОБА_1 становить 8 172,52 грн., 3% річні 656,67 грн., інфляційні витрати 2 433,08 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Пунктом 5 частиною 3 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Враховуючи встановлені судом обставини та надаючи юридичну оцінку зібраним доказам по справі, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами щодо фактичного надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобовязаннями, у яких, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин як грошових зобовязань, суд вважає, що на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Тобто норма з приводу відповідальності боржника у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування наслідків ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Крім того суд зауважує, що укладення договору на надання житлово-комунальних послуг визначено як обовязок, а не право сторін, а тому відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Тому, враховуючи вищезазначене, оскільки відповідачі фактично отримували комунальні послуги, які надавались позивачем, оплата за які, нараховується згідно із тарифами затверджених органом місцевого самоврядування, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованості за надані комунальні послуги, 3% річних та інфляційних витрат, що разом складає 11 262,27 грн.

Також суд зазначає, що відповідачами не було надано будь-яких підтверджуючих доказів відмови від отримання комунальних послуг, які надавались УЖКГ «Біличі».

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 526, 541, 543, 625 Цивільного кодексу України, статтями 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 88, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Управління житлово-комунального господарства «Біличі» заборгованість за надані комунальні послуги в розмірі 11 262,27 грн.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Управління житлово-комунального господарства «Біличі» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя:

ОСОБА_8