АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1106/15 Головуючий 1 інстанції - Сенаторов В.М.
Категорія - договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.

за участю секретаря - Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення у рівних частинах сплаченого судового збору та звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «ОТП Факторинг Україна», звернулось до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 19 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL-701/105/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав від ЗАТ «ОТП Банк» кредит у розмірі 36746,52 доларів США зі строком повернення по 19 лютого 2014 року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі. Згідно з умовами кредитного договору купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 18 березня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № СL-701/105/2008 від 19 лютого 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем. У зв'язку з невиконанням умов цього кредитного договору утворилась заборгованість. Після уточнення позовних вимог позивач остаточно (а.с. 68 том 2) просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 984100 грн. 16 коп. та у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, що належить другому відповідачу ОСОБА_2 на праві власності, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане ВРЕВ №1 ГУМВСУ Харків 15.02.2008 року, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на корить позивача у рівних частинах сплачений судовий збір по 1720,50 грн. з кожного.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує на ті самі обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги. Наполягає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи на користь позивача.

ОСОБА_1 та його представники проти апеляційної скарги заперечують, у повній мірі погоджуються з висновками та мотивами викладеними у рішенні суду першої інстанції.

ОСОБА_2 в судові засідання суду апеляційної інстанції не з*являлась, повідомлялась про час та місце розгляду справи судовими повістками за місцем проживання, за місцем реєстрації, за місцем роботи, СМС повідомленнями.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги. Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано достатньо доказів на підтвердження того, що право вимоги за кредитним договором № СL-701/105/2008 від 19 лютого 2008 року перейшло до позивача, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало ліцензію Національного Банку України на здійснення ТОВ «ОТП Факторінг Україна» валютних операцій, у наданих суду розрахунках не відображені ставки та суми, які бралися за основу, періоди нарахування боргу з урахуванням погашених сум; позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, позивачем пропущено та не підлягає відновленню строк позовної давності; відповідачі не були повідомлені про відступлення права вимоги.

Судова колегія в повній мірі з такими висновками суду погодитись не може.

Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (після зміни назви - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СL-701/105/2008, відповідно до умов якого ЗАТ «ОТП Банк» надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 36746,52 доларів США зі строком повернення по 19 лютого 2014 року, а ОСОБА_1 приймає кредит та зобов*язується повернути зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у кредитному договорі.

Як вбачається із договору застави автотранспортного засобу №РСL- 701/105/2008, укладеного 19 лютого 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (як заставодержателем) та відповідачем ОСОБА_2 (як заставодавцем) для забезпечення повного і своєчасного виконання заставодавцем боргових зобов'язань, що витікають із умов кредитного договору № СL-701/105/2008 від 19 лютого 2008 року, заставодавець передав заставодержателю у заставу автомобіль марки Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, сірого кольору, тип - легковий універсал - В, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, видане ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова 15/02/2008 р. (пункти 1.1, 3.1 договору застави автотранспортного засобу).

На цей час ОСОБА_1, не оспорюючи факту підписання ним кредитного договору № СL-701/105/2008, заперечує факт отримання ним грошових коштів за кредитним договором, вказує, що кредитними коштами скористалась інша особа, що матеріали справи не містять доказів отримання ним кредитних коштів.

Проте, такі доводи ОСОБА_1 суперечать обставинам справи, спростовуються наявними у справі доказами.

Так, згідно п. 2 частини 1 кредитного договору № СL-701/105/2008, кредит був наданий ОСОБА_1 для купівлі автомобіля марки Мitsubishi Outlander.

Згідно кредитної заявки від 19 лютого 2008 року (а.с.48 том 2), ОСОБА_1 просив видати кредит 36746,52 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з Кредитного рахунку на поточний рахунок № НОМЕР_5, відкритий у ЗАТ ОТП Банк на його ім*я.

За змістом копії заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі в період з 01.07.2005 року по 16.04.2011 року (а.с.40 том 2).

Оскільки суд першої інстанції при неповному з*ясуванні обставин, що мають значення для справи, в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України в повній мірі не сприяв всебічному і повному їх з'ясуванню, а саме не роз'яснив представнику позивача наслідки неподання таких доказів, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції до матеріалів справи за клопотанням представника позивача були залучені копії договору №0802-15009 від 15.02.2008 року та платіжного доручення № 1 від 19 лютого 2008 року,

За змістом договору №0802-15009 від 15.02.2008 року, укладеного між ТОВ «Техно-Арт» та ОСОБА_2 за яким ТОВ «Техно-Арт» зобов'язується поставити та передати у власність ОСОБА_2 автомобіль марки Мitsubishi Outlander вартість якого становить 181931,30 грн.

Відповідно до копії платіжного доручення № 1 від 19 лютого 2008 року, грошові кошти в сумі 181931,30 грн. були перераховані на рахунок ТОВ «Техно-Арт» з призначенням платежу - оплата за автомобіль згідно Рахунку-фактури № Б/Н від 12 лютого 2008 року СL- 701/105/2008, ОСОБА_2, Мitsubishi Outlander, кузов НОМЕР_6. Приналежність йому підпису на вказаному платіжному дорученні ОСОБА_1 не оспорював.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого ВРЕР №1 ГУМВС України м. Харкова 15/02/2008 р. ОСОБА_2 є власником автомобіля марки Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6.

За змістом ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Згідно із частиною 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім*ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Договір №0802-15009 від 15.02.2008 року, за яким ОСОБА_2 в період шлюбу набула право власності на автомобіль Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3 не оспорений, з вимогами про визнання його недійсним ОСОБА_1 не звертався.

З матеріалів справи також вбачається, що 30.10.2009 року ОСОБА_1 звертався до ПАТ «ОТП Банк» із заявою про надання дозволу на дострокове погашення частини кредиту та нарахованих відсотків.

Крім того, 23.04.2010 року ОСОБА_1 звертався до ПАТ «ОТП Банк» із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості, при цьому факт отримання ним кредиту не оспорював, вказував, що він отримав кредит на купівлю автомобіля, просив здійснити капіталізацію простроченої заборгованості, зазначав, що неможливість виконувати його зобов'язання по кредиту в повному обсязі спричинило зниження загальних доходів сім*ї та витрати на малюка. (а.с. 53-57 том 1).

Факт належності йому підписів на вказаних заявах ОСОБА_1 не спростував.

Аналізуючи обставини справи, первісні пояснення ОСОБА_1, наявні в матеріалах справи докази судова колегія вважає встановленим, що автомобіль Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску був придбаний як спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах їх сім'ї на кредитні кошти отримані за кредитним договором № СL-701/105/2008. Той факт, що право власності на автомобіль Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску було зареєстровано на ім'я ОСОБА_2 зазначених висновків суду не спростовує.

ОСОБА_1 вказував, що кредитний договір містить печатку ТОВ «Техно Арт», а печатка ПАТ «ОТП Банк» на договорі відсутня, втім, з тексту кредитного договору вбачається, що кредитний договір № СL-701/105/2008 був підписаний повноважним представником ТОВ «Техно Арт», яке в свою чергу діяло від імені ЗАТ «ОТП Банк» на підставі нотаріально посвідченої довіреності. ПАТ «ОТП Банк» договір та дії представника не оспорює.

ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору №СL-701/105/2008, проте рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.10.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2014 року, у задоволенні цих позовних вимог було відмовлено (а.с.137-138 том 2).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції формально пославшись на неможливість перевірки розрахунку заборгованості та відомостей про розмір цієї заборгованості, не дав належної правової оцінки кредитному договору, графіку погашення кредиту (180-183, 218), розрахункам (а.с.222-238 том 1, а.с.8 том 2), з яких вбачається сума наданого кредиту, розмір відсотків, розмір та строки надходження коштів на погашення кредиту.

Обґрунтованих заперечень, щодо розміру заборгованості ОСОБА_1 визначеної в розрахунку позивача (а.с. 8 том 2) суду не надано.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 18.09.2013 року складається з залишку заборгованості за кредитом 20269,37 доларів США, заборгованості по відсоткам 2330,57 доларів США, пені, що обрахована в межах річного строку позовної давності 659340,73 грн.

ОСОБА_1 не вважає доведеним той факт, що право вимоги за кредитним договором № СL-701/105/2008 від 19 лютого 2008 року перейшло до позивача.

Втім,18 березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були укладені договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно з якими останнє набуло право вимоги до відповідача щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності.

Зазначені відомості були наявні в матеріалах справи на час вирішення спору судом першої інстанції, проте відповідач звертав увагу на неналежність посвідчення копій цих документів, ненадання додатків до зазначених договорів.

Суд першої інстанції не роз'яснив позивачу наслідки ненадання певних доказів, тому, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, судова колегія в судовому засіданні 30.04.2015 року задовольнила клопотання представника про залучення до матеріалів справи нотаріально посвідчених копій договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року, витягів з додатків № 1 до зазначених договорів, якими підтверджений факт набуття ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги до відповідачів.

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги, а тому дійшов до передчасного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до загального порядку заміни кредитора у зобов'язанні, визначеного ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Статтею 1082 ЦК України визначено порядок виконання боржником грошової вимоги факторові. За змістом цієї норми боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Матеріали справи містять повідомлення ПАТ «ОТП Банк» на ім*я ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором та опис вкладень в цінний лист. (а.с.178,179).

Відповідачами не надані докази виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові.

Крім іншого, ОСОБА_1 наполягає що сплив строк позовної давності за вимогами, заявленими позивачем. З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

ПАТ «ОТП Банк» 14.05.2010 року на адресу ОСОБА_1 направлялася досудова вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, якою змінений строк виконання зобов*язань - ОСОБА_1 було запропоновано в 30-денний строк з дня отримання вимоги сплатити залишок суми кредиту, відсотки, пеню.

Останній платіж за кредитним договором було здійснено 25.02.2011 року.

З позовом до суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося 19.06.2013 року.

Таким чином, з часу здійснення останнього платежу, яким перервався перебіг позовної давності, трирічний строк визначений ст. 257 ЦК України не сплинув.

ОСОБА_1 звертає увагу, що платіж був здійснений не ним, а ОСОБА_2 тому перебіг позовної давності перерваним не вважає.

Дійсно, згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що переказ коштів на рахунок 26.02.2010 року та 25.02.2011 року здійснила ОСОБА_2 (а.с. 237, 238 том 1).

Однак, з пояснень ОСОБА_1, викладених у запереченнях на позовну заяву (а.с.48 том 1) вбачається, що він та ОСОБА_2 в присутності працівників банку домовились, що за умови користування автомобілем ОСОБА_2 буде сплачувати кредит.

Таким чином, сплативши кредит 26.02.2010 року та 25.02.2011 року ОСОБА_2 діяла зі згоди ОСОБА_1

З огляду на зазначені обставини, факт внесення коштів на оплату кредиту ОСОБА_2, а не особисто ОСОБА_1 не впливають на висновки суду про відсутність підстав для застосування позовної давності.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Крім іншого, позивач просить стягнути пеню, передбачену п.3.1.1. кредитного договору в розмірі 803458,84 грн.

Втім, згідно розрахунку (а.с.8 том 2) в межах річного строку позовної давності пеня складає 659340,73 грн.

Разом з тим, за правилами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов*язання).

З урахуванням майнового стану ОСОБА_1, який є батьком трьох дітей та приймає участь у їх утриманні, з урахуванням того, що він частково виконав зобов'язання за договором, позивач же не довів наявності негативних наслідків для через прострочення, судова колегія вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 100000 грн.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає залишок заборгованості за кредитом 162013,07 грн. (із розрахунку 20269,37 доларів США х 7,993 грн. за 1 долар США за курсом НБУ станом на 18.09.2013 року); заборгованість по відсоткам 68000,21 грн. (із розрахунку 2330,57 доларів США х 7,993 грн. за 1 долар США за курсом НБУ станом на 18.09.2013 року); пеня 100000 грн., всього - 330013,28 грн.

Відповідно до 1.1.1. договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011 року, ПАТ «ОТП Банк» передає та відступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна» сукупність прав за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись правом звертати стягнення на заставлене майно.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, автомобіль Мitsubishi Outlander реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов НОМЕР_6 є об*єктом обтяження, обтяжувачем зазначений ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В силу застави, згідно зі ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Частинами першою та сьомою ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

П. 6.4. договору застави автотранспортного засобу від 19.02.2008 року передбачено право продажу предмету застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки боржник є відмінним від заставодавця, судова колегія вважає такими, що підлягають задоволенню також і вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині звернення стягнення на предмет застави.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, за кредитним договором від 19 лютого 2008 року СL-701/105/2008, у розмірі 330013,28 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом - 162013,07 грн., несплачені відсотки - 68000,21 грн., пеня - 100000 грн., необхідно звернути стягнення на автомобіль Mitsubishi Outlender, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-в, кузов НОМЕР_6 державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 15 лютого 2008 року, шляхом продажу вказаного предмета застави, з укладенням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії продажу, а також з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття спірного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції підставою для чого, згідно п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову із наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року скасувати.

Позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 330013,28 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом - 162013,07 грн., несплачені відсотки - 68000,21 грн., пеня - 100000 грн.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1, за кредитним договором від 19 лютого 2008 року СL-701/105/2008, у розмірі 330013,28 грн., з яких залишок заборгованості за кредитом - 162013,07 грн., несплачені відсотки - 68000,21 грн., пеня - 100000 грн., звернути стягнення на автомобіль Mitsubishi Outlender, 2008 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-в, кузов НОМЕР_6 державний номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, виданого ВРЕР №1 ГУМВСУ Харків 15 лютого 2008 року, шляхом продажу вказаного предмета застави, з укладенням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, за ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії продажу, а також з наданням ТОВ «ОТП Факторинг Україна» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття спірного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.

В іншій частині у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» понесені останнім судові витрати по 1720,50 з кожного.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -