УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва подання ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про примусове проникнення до житла ОСОБА_1, суд -

в с т а н о в и в:

Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві звернувся до суду з поданням головного державного виконавця про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Головний державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ Шеремет Ю.М. мотивує подання тим, що на виконанні знаходиться дублікат судового наказу № 2-н- 235/10 виданий 29.05.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 385369,10 грн.

Боржником виконавчий документ добровільного не виконується.

Представник ВДВС Дніпровського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутність державного виконавця відповідно до вимог ст.ст. 169, 376 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання , приходить до наступного. Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ знаходиться дублікат судового наказу № 2-н- 235/10 виданий 29.05.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 385369,10 грн.

Боржником виконавчий документ добровільного не виконується.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вказує державний виконавець у своєму поданні, перевірити майновий стан боржника за місцем його проживання неможливо, оскільки вхідні двері державному виконавцю не відкривають, що підтверджується відповідними актами.

Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частина перша, друга статті 30 Конституції України).

Відповідно до статей 1, 11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України "Про виконавче провадження",

зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що державним виконацем напрявлялося повідомлення боржнику здійснення виходу до її квартири, та, що остання була повідомлена про необхідність забезпечення доступу державному виконавця до її квартири з метою опису квартири.

Крім того, з акту державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 06 травня 2015 року вбачається, що за адресою: : АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив, зі слів сусідки в квартирі нікого немає, квартира здається квартиронаймачам, що може призвести до вилучення майна третіх осіб.

Згідно відмітки про перенесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику ОСОБА_1 належить лише ? частина за адресою: АДРЕСА_1 , а тому задоволення подання державного виконавця може призвести до порушення прав та законних інтересів інших власників квартири.

У зв'язку з вищевикладеним підстав для надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до вказаного житла не вбачається.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 376 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: