Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні вересні 2015 р. позивач звернувся до районного суду з позовом до Київської міської державної адміністрації в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в Подільському районі м.Києва в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді вищевказаної квартири, котра знаходиться у ЖБК «Виноградар-1» та за яку померлий ОСОБА_3, будучи членом кооперативу та перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2, сплатив 28.10.1992 р. у повному обсязі суму пайового внеску у розмірі 7 903,98 крб., що підтверджується довідкою ЖБК. У встановлений законом термін для прийняття спадщини позивач звернулася додержавного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори, але одержати свідоцтво про права на спадщину немає можливості, оскільки при своєму житті ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на вказану квартиру, про що було повідомлено нотаріуса відповідними листами з БТІ. Єдиними спадкоємцями першої черги після померлого є позивач, як дочка спадкодавця, та ОСОБА_2, яка відмовилася від прийняття спадщини. В зв'язку з неможливістю оформлення своїх спадкових прав у нотаріуса позивач вимушена звернутися з позовом про їх захист у судовому порядку.

Ухвалою суду від 20.11.2015 р., згідно ст.33 ЦПК України, Київська МДА, як неналежний відповідач, була замінена на ОСОБА_2, як ще одного спадкоємця за законом 1 черги, з виключенням з числа третіх осіб у справі.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві обставинам. вказавши, що після смерті батька позивач прийняли спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, але не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є квартира, оскільки спадкодавець за час свого життя не зареєстрував документи на той час в БТІ, а потім в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло, у такий спосіб не оформивши своє право в установленому порядку. Заповіту померлий не залишав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та пояснила, що є дружиною позивача і не претендує на квартиру, яка залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_3, ні в порядку спадкування за законом, ні з визнанням цієї квартири спільним майном подружжя. У нотаріуса подала письмову відмову від спадщини, всі наслідки такої відмови їй було роз'яснені нотаріусом та зрозумілі. Додала, що інших спадкоємців, крім неї та дочки, ОСОБА_3 не мав.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Матеріалами справи встановлено, що спірним майном є 2-кімнатна квартира загальною площею 56,85 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний будинок відноситься до ЖБК «Вигорадар-1» та знаходить у Подільському районі м.Києва.

Як вбачається з наданої ЖБК «Виноградар-1» довідки від 28.01.2013 р. за вих.№ 3, власником кооперативної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, який на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 03.04.1978 р. за № 468 є членом ЖБК.

Вказана квартира була надана за ордером № 098375 від 26.04.1978 р. ОСОБА_3 на склад сім'ї у 3, а саме: він, дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1

В судовому засіданні достовірно встановлено, що сума пайового внеску за вищевказану квартиру в розмірі 7 903,98 крб. була повністю сплачена ОСОБА_3, як членом ЖБК «Виноградар-1», станом на 28.10.1992 р., що підтверджено вказаною віще довідкою № 3 та поясненнями сторін у справі.

Встановлено, що після сплати пайового внеску ОСОБА_3 не було оформлено та зареєстровано своє право власності на вказану квартиру в органах БТІ.

Відповідачем у справі ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб з ОСОБА_3 23.05.1973 р. (актовий запис № 446 Залізничного районного відділу ЗАГС м.Києва), тому виплата ОСОБА_3 паєнакопичення відбувалася в період зареєстрованого з відповідачем шлюбу.

Відповідно до ст.22 ч.1 КпроШС України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Статтею 28 ч.1 КпроШС України (який діяв на час виникнення спірних відносин) передбачена рівність часток подружжя на майно, що є їх спільною сумісною власністю.

Таким чином, вищевказана спірна квартира є сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, де частки дружини та чоловіка є рівними, але вимоги про визнання майна спільним майном подружжя відповідачем не заявлялися.

Згідно зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Заповіту померлий не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири.

Відповідно до ст.1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно копії спадкової справи № 88/2013, наданої Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом 05.02.2013 р. звернулась ОСОБА_1, як дочка померлого.

Заявою до Чотирнадцятою київською державною нотаріальною контори від 05.2013 р. ОСОБА_2 відмовилася від належної їй частки спадкового майна, на яку має право після смерті чоловіка ОСОБА_3

Інші спадкоємців після смерті ОСОБА_3, крім позивача та відповідача, не має.

Постановою Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 08.09.2015 р. за № 3509/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, в зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на квартиру.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач по справі не оформила спадщину у нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ - довідка про виплату пайових внесків - не була при житті ОСОБА_3 зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації м.Києва, яким на той час призводилася реєстрація нерухомого майна. Крім того, діючий на той час ЦК України (в ред..1963 р.) не передбачав обов'язкову реєстрацію та не пов'язував набуття права власності на нерухомість з її реєстрацією в БТІ. Після смерті ОСОБА_3 такий документ не може бути зареєстрований, оскільки згідно ст. 346 п. 11 ЦК України право власності припиняється у зв'язку зі смертю власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст.16 ч.2 п.1 ЦК України способом захисту цивільних справ є визнання права.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права і інтереси відповідачів або інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст..328, 1261, 1267, 1268, 1267, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,85 кв.м, житловою площею 29,9 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова