АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/669/15 Справа № 196/1469/14 Головуючий у 1 й інстанції - Бойко Ю.О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоЕксперт" на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоЕксперт" про захист прав споживача шляхом визнання договору про надання фінансової послуги недійсним та стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоЕксперт" (далі - ТОВ "АвтоЕксперт") про захист прав споживача шляхом визнання договору про надання фінансової послуги недійсним та стягнення коштів.

30 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, мотивуючи тим, що розмір позовних вимог до ТОВ "АвтоЕксперт" становить 12.290 грн., просив накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог.

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року заява про забезпечення позову задоволена.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

Частина 2 ст. 151 ЦПК України передбачає, що повинно бути зазначено у заяві про забезпечення позову.

В силу ч.3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а згідно ч.5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.ст.151,153 ЦПК України та роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 постанови Пленуму "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9 - єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з заяви про забезпечення позову, позов пред'явлено з вимогами матеріального характеру, проте з неї не вбачається, що відповідач не має наміру повертати грошові кошти та не надано жодного доказу в обґрунтування та підтвердження поданої заяви.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Однак, в порушення вище зазначених вимог процесуального закону, вирішуючи питання щодо забезпечення позову та постановляючи 30 жовтня 2014 року ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як і не обґрунтував причини застосування заходів по забезпеченню позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому ухвала суду, як така, що не відповідає дійсним обставинам справи та постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.209,303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоЕксперт" задовольнити.

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.