Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/102/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Варакіна Н. Б.
Спори, що виникають із договорів позики, кредиту Доповідач Кодрул М. А.
УХВАЛА

Іменем України

12.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Кодрула М.А.

суддів - Потапенка В.І., Черненка В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

12 березня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 04.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 546-008/ФК-08, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 170 000 грн.. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк до 29.07.2033 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого Укрпромбанк передає Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до умов цього договору ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за кредитним договором № 546-008/ФК-08 укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» 04.08.2008 року.

Відповідач умови договору та зобов'язання за ним не виконує, про що неодноразово повідомлялась і у зв'язку з чим має заборгованість станом на 16.01.2014 року в розмірі 277 008,23 грн., яка складається: 167 170 грн. - тіло кредиту, 98 142,23 грн. - заборгованість за відсотками, 11 696 грн. - комісія за ведення кредиту.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути судовий збір.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_2.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 199 340,61 грн. та судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначено, що ПАТ «Дельта Банк» не є належним позивачем по справі, оскільки ним не доведено, що до нього від ТОВ «Український промисловий банк» перейшло право вимагати сплати кредиту відповідача, її не повідомлено про укладення договору про передачу активів та кредитних зобов'язань, тому вона не мала можливості виконати грошові зобов'язання, відсутній належний розрахунок заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, адвоката ОСОБА_6, представника банку Шмалько О.О., дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 (ОСОБА_2) укладений кредитний договір № 546-008 ФК-08, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 170 000 грн. з розрахунку 18,80 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 04.08.2008 року по 29.07.2033 року, з метою придбання нерухомості.

Відповідно до п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 566 грн. по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Згідно п. 1.7, п.2.10 договору щомісячна комісія за управління кредитом складає 0,16 % від суми кредиту. Нарахування щомісячної комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту. Нарахована комісія сплачується позичальником у національній валюті по 20 число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування на рахунок банку.

Відповідно до п. 6.2 договору, банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями умов цього договору та договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 визнала факт укладення договору та отримання кредитних коштів, пояснила, що сплачувала кредит ТОВ «Укрпромбанку» приблизно 2 роки, проте будь яких доказів сплати кредиту на користь ТОВ «Український промисловий банк» не надала.

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

За приписами п.4.3 Дельта Банку у власність переходять (відступаються) Права Вимоги за зобов'язаннями, визначеними в п.п. 1.7, 4.1 цього договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент передавання.

Згідно витягу з додатку № 2 Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, в якому вказано перелік кредитних та забезпечувальних договорів, що передаються, кредитний договір боржника ОСОБА_2 № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року передано ПАТ «Дельта Банку» та зазначено, що станом на 01.06.2010 року фактичний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 202342,03 грн.

28.01.2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив ОСОБА_2 досудову вимогу про погашення заборгованості в сумі 277008,23 грн., в якій повідомляв про перехід до нього права вимоги від ТОВ „Укрпромбанку"

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2014 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та витребувано від ПАТ «Дельта Банк» оригінали кредитного договору № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року та заяви про видачу готівки.

З пояснень представника банку Шмалька О.О., який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, зазначені документи ним були надані суду та оглядалися в судовому засіданні.

В травні 2014 року представник ОСОБА_2 подав до суду заперечення, в яких просив застосувати строки позовної давності.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, у встановлений строк (термін) його виконання.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

З матеріалів справи вбачається, що згідно поданих банком розрахунків заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 16.01.2014 року становить 277 008,23 грн., яка складається: 167 170 грн. - тіло кредиту, 98 142,23 грн. - заборгованість за відсотками, 11 696 грн. - комісія за управління кредитом.

З цих розрахунків вбачається, що заборгованість складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 167170 грн., заборгованості за відсотками в сумі 32621,15 грн., заборгованості по комісії в сумі 4896 грн., яка прийнята на баланс банку 30.06.2010 року, а також з відсотків, які нараховані банком з 01.07.2010 року по 31.07.2012 року та комісії, яка нарахована банком з 01.07.2010 року по 31.07.2012 року.

Встановивши зазначені обставини та перевіривши розрахунок заборгованості, суд першої інстанції позов задовольнив частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по тілу кредиту в сумі153 020 грн., тобто суму коштів, яку ОСОБА_2 повинна сплатити в межах строку позовної давності з 01.03.2011 року, виходячи із щомісячного платежу визначеного умовами договору та графіком погашення кредиту в 566 грн. щомісячно. В стягненні сум, які повинна була сплачувати ОСОБА_2. відповідно до умов договору до 01.03.2011 року, тобто протягом 30 місяців, відмовлено в зв'язку з пропуском строку позовної давності. Судом також стягнута заборгованість за відсотками в сумі 41 968,61 грн. та заборгованість по комісії за ведення кредиту в сумі 4 352 грн, за період з 01.03.2011 року по 31.07.2012 року, тобто в межах строку позовної давності і заявлених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що покладений в основу рішення висновок узгоджується з нормами матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, ґрунтується на доказах, відповідає обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «Дельта Банк» не є належним позивачем по справі і у нього не наступило право вимоги, оскільки позивачем не доведено, що кредитні зобов'язання по кредитному договору № 546-008 ФК-08, укладеному між нею та ТОВ «Український промисловий банк» 04.08.2008 року передані ПАТ «Дельта Банк», колегією суддів не можуть бути взяті до уваги зважаючи на те, що вони не грунтуються на доказах, які є в матеріалах справи та нормах чинного законодавства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК.

Частиною першою ст. 58 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» надав до суду копії кредитного договору № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року та заяви про видачу готівки, договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банку» від 30.06.2010 року, витяг з додатку № 2 Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, в якому вказано, що кредитний договір боржника ОСОБА_2 № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року передано ПАТ «Дельта Банку» та зазначено, що станом на 01.06.2010 року фактичний розмір заборгованості за цим кредитним договором становить 202342,03 грн., розрахунок заборгованості по кредиту, в якому зазначено, що заборгованість, яка вказана у додатку прийнята ПАТ «Дельта Банк» на баланс.

Враховуючи зазначені докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до ОСОБА_2 по кредитному договору № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року.

Зважаючи на наявність Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банку» від 13.06.2010 року, який у встановленому порядку не визнаний недійсним чи нікчемним, знаходження у ПАТ «Дельта Банк» оригіналу кредитного договору № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк», оригінал якого оглянутий та досліджений в судовому засіданні судом першої інстанції, що підтверджується технічним записом судового засідання, вказівкою ПАТ «Дельта Банку» про те, що заборгованість за цим кредитним договором відображена в балансі банку, витягу з додатку № 2 Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року, в якому вказано перелік кредитних та забезпечувальних договорів, що передаються, кредитний договір боржника ОСОБА_2 № 546-008/ФК-08 від 04.08.2008 року передано ПАТ «Дельта Банку», який посвідчений печаткою банку і є належним та допустимим доказом по справі, колегія суддів вважає, що висновок суду є правильним та таким, що відповідає вимогам ст. ст. 58, 212 ЦПК України, а доводи апеляційної скарги безпідставними

Не спростовують покладеного в основу рішення висновку суду і інші доводи апеляційної скарги.

При розгляді справи судом вірно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, дотримано вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Передбачені ст.. 309 ЦПК України підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, в тому числі і з наведених в апеляційній скарзі мотивів, відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-135, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: