АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4410/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2858/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року представник позивачів звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_6, та, з урахуванням внесених уточнень, остаточно прохав суд прийняти рішення про знесення за рахунок відповідача самочинно збудованого останнім гаража на місцях №№ 50,51 у автоколективі «Механізатор» по вулиці Яківчанській, 10-Г в м. Полтаві.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Авто колектив «Механізатор», що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Яківчанська, 10-Г (т.1, а.с.52).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача територіальну громаду в особі Полтавської міської ради (т.1, а.с.199).

31.03.2015 року представником позивачів ОСОБА_2 до суду було подано заяву про зміну предмету позову, з проханням визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право спільної часткової (по 1/2 за кожним) власності на самочинно збудований відповідачем ОСОБА_6 гараж на місцях №№50 та 51 у автоколективі «Механізатор» по вул. Яківчанській, 10-Г у м. Полтаві (т.1, а.с.186).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.07.2015 року заяву представника позивачів ОСОБА_2 задоволено. Позовні вимоги щодо визнання права власності на самочинно збудований відповідачем ОСОБА_6 гараж на місцях №№ 50 та №51 у автоколективі «Механізатор» по вулиці Яківчанській, 10-Г в м. Полтава та стягнення з відповідачів коштів на знесення самочинно збудованого гаража в сумі 25000,00грн. залишено без розгляду (т.2, а.с.42).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_5, ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З вказаним рішенням не погодився представник позивачів ОСОБА_2А,, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом не зазначено, в чому полягає невірність способу захисту порушеного права, а також, який спосіб захисту, на думку суду першої інстанції, є вірним.

Окрім того, апелянт не погодився з висновком суду про те, що позивачі не є користувачами земельної ділянки під самочинно збудованим гаражем, при цьому судом не зазначено доказів, на підставі яких він встановив таку обставину.

У судовому засіданні представник позивачів доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та прохав її відхилити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представників сторін, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення місцевого суду не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 12.02.2002 року №52 надано президії громадської організації «Автомотоспілка» Київського району м. Полтави повноваження з питань видачі громадянам направлень з автоколектива згідно з рішенням виконкому про виділення земельних ділянок для встановлення, будівництва, реєстрації гаражів; підготовку ордерів на побудовані гаражі та видачу ордерів після переоформлення і т. ін. (т.1, а.с.80).

Судом першої інстанції вірно встановлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що, згідно протоколу засідання правління автоколективу «Механізатор» від 29.06.2013 року, було вирішено порушити клопотання перед автомотоспілкою Київського району м. Полтава про надання місця під забудову капітальних гаражів в автоколективі «Механізатор» згідно плану по 24 кв. м. кожному наступним громадянам, зокрема, ОСОБА_4 місце 50, ОСОБА_5 місце 51, ОСОБА_6 місце 54 (100 кв.м. через наявність смоляної ями); вищевказаним громадянам завершити будівництво капітальних гаражів до 31.12.2013 року, в разі порушення термінів забудови, місця під забудову будуть перерозподілені членам автоколективу (т.1, а.с.78).

Рішенням Автомотоспілки Київського району м. Полтави №7 від 01.07.2013 року про виділення місць під забудову капітальних гаражів в автоколективі «Механізатор» надано місця під забудову капітальних гаражів в автоколективі «Механізатор» слідуючим громадянам, зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (т.1, а.с.77).

Відповідно до переліку членів автоколективу «Механізатор», затвердженого на загальних зборах автоколективу 16.07.2013 року, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є членами вказаного автоколективу (т.1, а.с.33).

Згідно договору оренди землі від 17.06.2013 року між Полтавською міською радою (Орендодавець) та Автоколективом «Механізатор» (Орендар) Орендодавець на підставі рішення тридцять першої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 17 травня 2013 року надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку для обслуговування існуючих гаражів, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Яківчанська, 10-Г, загальною площею 3140кв.м. згідно з планом, що є невід»ємною частиною цього договору (а.с.104-105).

Згідно з Актом приймання-передачі, який є невід»ємною частиною договору оренди, вказана земельна ділянка передана в оренду одночасно з підписанням рішення 36-ої сесії Полтавської міської ради 6-го скликання від 17.05.2013 року (а.с.106).

На засіданні правління Автоколективу «Механізатор» №б/н від 03.12.2013 року було вирішено за невиконання рішення правління від 29.06.2013 року відносно побудови гаражів №31,50,51,52,53,54 виключити з членів Автоколективу «Механізатор» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та надіслати їм листа з зобовязанням звільнити ділянку від будматеріалу в термін до 01.05.2014 року, що підтверджується відповідним протоколом (т.1, а.с.180).

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 21.08.2014 року, проведеної головним державним інспектором Східного інспекційного відділу ОСОБА_11, було зокрема встановлено, що на території автоколективу «Механізатор» виявлено факт самовільного будівництва гаражу на 2 машино-місця. Дане будівництво гр. ОСОБА_6 було розпочате в 2014 році на виділених місцях №50,51 без проектної документації та документу, що дає право на виконання будівельних робіт. Актом встановлено, що на момент проведення перевірки обєкт є незавершеним будівництвом (т.1, а.с.75).

Приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт № 49-ПС від 21.08.2014 року, вчиненим головним державним інспектором Східного інспекційного відділу ОСОБА_11, з метою усунення виявлених порушень зобовязано ОСОБА_6 негайно зупинити виконання будівельних робіт до отримання документу, який дає право на виконання будівельних робіт (т.1, а.с.74).

Ухвалюючи оскаржуване рішення місцевий суд виходив із того, що, оскільки позивачі не являються ні власниками, ні користувачами земельної ділянки під самочинно збудованим гаражем, то, враховуючи зміст ст.376 ЦК України, при зверненні до суду позивачі обрали невірний спосіб захисту порушеного права,тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Проте з таким висновком місцевого суду не можна повністю погодитися з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Як убачається з п.5 постанови ПленумуВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва» від 30.03.2012 року №6 відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відповідно до п.17 вказаної постанови позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК.

Як зазначено вище, рішенням Автомотоспілки Київського району м. Полтави №7 від 01.07.2013 року надано місця під забудову капітальних гаражів в автоколективі «Механізатор» ОСОБА_4О та, ОСОБА_5

Разом із тим на засіданні правління автоколективу «Механізатор» 29.06.2013 року було вирішено щодо завершення будівництва капітальних гаражів до 31.12.2013 року, а в разі порушення термінів забудови, щодо перерозподілення місць під забудову між членами автоколективу (т.1, а.с.78).

Позивачами не надано та матеріали справи не містять доказів стосовно того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочали та завершили будівництво капітальних гаражів у визначений термін, а саме до 31.12.2013 року, у зв»язку з чим за невиконання рішення правління від 29.06.2013 року їх було вирішено виключити з членів Автоколективу «Механізатор».

Таким чином, станом на дату звернення до суду позивачі фактично не були користувачами земельної ділянки, переданої їм під будівництво капітальних гаражів.

Посилання у позовній заяві на те, що позивачами на виділених під забудову місцях було побудовано фундамент гаражів №№50,51, на основі якого відповідач самочинно побудував один суцільний гараж не знайшли підтвердження матеріалами справи.

Навпаки, як убачається з повідомлення голови правління Автоколективу «Механізатор» ОСОБА_12 на території автоколективу на проїжджій частині біля гаражів №№50,51,52,53 розташована смоляна яма, в яку періодично провалюються автомашини. З метою недопущення зсуву грунту біля смоляної ями, власники місць під забудову гаражів №50 та №51 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановили бетонні блоки в дорожне покриття, що не являється початком будівництва гаражів (т.1, а.с.154).

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає порушення прав позивачів у звязку з будівництвом гаража ОСОБА_6, а тому колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у їх задоволенні, у зв»язку з чим рішення місцевого суду, яке ґрунтується на тому, що позивачі обрали невірний спосіб захисту, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення або неправильного застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 липня 2015 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_4, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_13

/підпис/ ОСОБА_14

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1