У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківського національного аграрного університету про визнання контракту укладеним на невизначений строк, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що згідно з наказом від 30 вересня 1998 року № 135/ос його було прийнято на роботу до Білоцерківського національного аграрного університету, у подальшому трудові відносини з ним переукладались декілька разів, а саме: 15 квітня 2002 року, 18 червня 2007 року, 15 квітня 2008 року, 29 квітня 2011 року та 1 квітня 2013 року. У червні 2014 року відповідач письмово попередив його про закінчення дії контракту та про звільнення, на що він своєю заявою від 27 червня 2014 року повідомив відповідача, посилаючись на ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України, що строкові трудові договори з ним переукладались біля п'яти разів, тому вважав трудові відносини такими, що укладені на невизначений строк і його звільнення на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України є неправомірним і недопустимим. Однак наказом від 30 червня 2014 року його було звільнено з посади доцента кафедри харчових технологій і технологій переробки продукції тваринництва на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку договору.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 звільнення його з роботи незаконним, тому просив суд визнати контракт від 1 квітня 2013 року в частині визначення строку трудового договору в один рік недійсним, визнати цей контракт таким трудовим договором, що укладений на невизначений строк, визнати його звільнення з роботи незаконним, поновити його на роботі на посаді доцента кафедри харчових технологій і технологій переробки тваринництва з 1 липня 2014 року, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 1 липня 2014 року до 3 вересня 2014 року в розмірі 4 822 грн 18 коп. та 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Зокрема, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, що звільнення позивача з роботи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням дії строкового трудового договору проведене відповідно до вимог чинного трудового законодавства.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківського національного аграрного університету про визнання контракту укладеним на невизначений строк, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 3 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 грудня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник