У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Касьяна О.П.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства імені Ватутіна до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Трейдінг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна», Приватного підприємства «Єліма», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторінг», треті особи: Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, Вишгородська районна державна адміністрація Київської області, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання права користування, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Трейдінг» та ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_10 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року та рішення суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 березня 2015 року, за касаційною скаргою ОСОБА_11 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Ватутіна звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Трейдінг» (далі - ТОВ «Олга-Трейдінг»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна» (далі - ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна»), Приватного підприємства «Єліма» (далі - ПП «Єліма»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторінг» (далі - ТОВ «Арма Факторінг»), треті особи: Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області, Вишгородська районна державна адміністрація Київської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 12,2803 га від 07 березня 2006 року № 1745, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 12,2803 га від 23 серпня 2006 року №1072, укладеного між ПП «Фірма «Каріна» та ОСОБА_6; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,5000 га від 20 червня 2007 року № 3197, укладеного між ОСОБА_6 та ТОВ «Олга-Трейдінг», із зобов'язанням ТОВ «Олга-Трейдінг» повернути дану земельну ділянку до земель державної власності; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 6,2803 га від 20 червня 2007 року №3200, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, із зобов'язанням останнього повернути дану земельну ділянку до земель державної власності; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,500 га від 26 липня 2007 року № 4045, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із зобов'язанням останньої повернути дану земельну ділянку до земель державної власності; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0000 га від 26 липня 2007 року № 4093, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна», із зобов'язанням останнє повернути дану земельну ділянку до земель державної власності; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,500 га від 20 жовтня 2009 року №5593, укладеного між ТОВ «Арма Факторинг» та ПП «Єліма», із зобов'язанням ПП «Єліма» повернути дану земельну ділянку до земель державної власності; та витребування у ТОВ «Олга-Трейдінг», ОСОБА_7, ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна», ОСОБА_8, ПП «Єліма» земельних ділянок площею 4,5 га, 3,78 га, 1,0 га, 1,5 га, 1,5 га відповідно та визнання за ним право користування земельною ділянкою загальною площею 12,2803 га.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 12,2803 від 7 березня 2006 року №1745, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 березня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння на користь КСП імені Ватутіна: земельну ділянку площею 4,5 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться у власності ТОВ «ОЛГА -ТРЕЙДІНГ»; земельну ділянку площею 3,7803 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_2, яка знаходиться у власності ОСОБА_7; земельну ділянку площею 1,0 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_3, яка знаходиться у власності ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна»; земельну ділянку площею 1,5 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_4, яка знаходиться у власності ОСОБА_12, земельну ділянку площею 1,5 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером НОМЕР_5, яка знаходиться у власності ПП «Єліма». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Олга-Трейдінг» просить рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 березня 2006 року № 1745, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» та рішення апеляційного суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КСП ім. Ватутіна, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_10 просить рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07 березня 2006 року № 1745, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» та рішення апеляційного суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КСП ім. Ватутіна, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_11 просить рішення суду апеляційної інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог КСП ім. Ватутіна щодо витребування з незаконного володіння на користь КСП ім. Ватутіна скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 12,2803 га від 07 березня 2006 року № 1745, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» порушує публічний порядок, так як посягає на суспільні правові та соціальні основи держави, спрямований на використання всупереч закону державної власності, незаконне розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з безпідставності таких вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що незаконність набуття у власність спірної земельної ділянки ПП «Фірма Каріна», діяльність якого на час звернення до суду була припиненою, встановлена рішенням господарського суду Київської області від 26 червня 2013 року, а отже підлягають визнанню недійсними договори купівлі-продажу, на підставі яких ПП «Фірма «Каріна» відчужено спірну земельну ділянку 23 серпня 2006 року ОСОБА_6 та з наступною реалізацією земельної ділянки останнім по частинах, а потім і ОСОБА_7 і ТОВ «Арма Факторинг».

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що до КСП імені Ватутіна шляхом правонаступництва перейшло право користування земельною ділянкою площею 878,8 га згідно акту на право постійного користування серії І-КВ №000380, виданого 19 серпня 1998 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області (а.с. 121-124, т. 2).

Земельна ділянка площею 12,2803 га, що знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту, знаходиться у постійному користуванні КСП імені Ватутіна, оскільки входить до складу земельної ділянки загальною площею 878,8 га згідно акту на право постійного користування серії І-КВ №000380, виданого 19 серпня 1998 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області.

З матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2003 року між КСП імені Ватутіна та ПП «Фірма «Каріна» укладено договір купівлі-продажу 112 теплиць плівочних, водонапірної башти «І», басейну для води «ІІ», свердловини «ІІІ», дороги «ІV», розташованих по пров. 1 Травня,99-а у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області (а.с. 43-44, т. 2).

29 квітня 2004 року між Вишгородською РДА Київської області та ПП «Фірма «Каріна» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 12,2803 га, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту і на якій розташоване нерухоме майно останнього, набуте на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 2003 року (а.с.13-14, т. 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 березня 2006 року №1745 (а.с. 17-19, т. 1) на підставі розпорядження Вишгородської РДА Київської області №115 від 03 березня 2006 року (а.с. 20, т. 1) Вишгородська РДА відчужила, а ПП «Фірма «Каріна» придбало земельну ділянку площею 12 208,03 га, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту. На підставі даного договору купівлі-продажу ПП «Фірма «Каріна» був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 та присвоєно кадастровий № НОМЕР_1.

23 серпня 2006 року згідно договору купівлі-продажу №1072 ПП «Фірма «Каріна» продало, а ОСОБА_6 придбав спірну земельну ділянку.

20 червня 2007 року відповідно договору купівлі-продажу №3200 ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_7 придбав земельну ділянку, площею 6,2803га, яка є частиною земельної ділянки площею 12,2803 га та знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту.

20 червня 2007 року згідно договору купівлі-продажу №3197 ОСОБА_6 продав, а ТОВ «Олга-Трейдінг» придбало земельну ділянку, площею 4,5000га, яка є частиною земельної ділянки площею 12,2803 га.

26 липня 2007 року згідно договору купівлі-продажу №4093 ОСОБА_7 продав, а ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна» придбало земельну ділянку площею 1,0000 га, яка є частиною земельної ділянки площею 6,2803га.

26 липня 2007 року згідно договору купівлі-продажу №4045 ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_8 придбала земельну ділянку, площею 1,5000 га, яка є частиною земельної площею 6,2803 га. У власності ОСОБА_7 після відчуження частин від земельної ділянки, ТОВ «Атлас Ворд Білдінг Системс Україна» та ОСОБА_8, залишилась частина спірної земельної ділянки площею 3,7803 га.

У власності ОСОБА_6, після відчуження частин від земельної ділянки площею 12,2803га, ТОВ «Олга-Трейдінг» та ОСОБА_7 залишилась частина спірної земельної ділянки площею 1,5 га, яку останній відчужив, уклавши договір іпотеки від 12 січня 2009 року №01-094 з ТОВ «Арма Факторинг».

12 жовтня 2010 року згідно договору купівлі-продажу №5593 ТОВ «Арма Факторинг» продало, а ПП «Єліма» придбало земельну ділянку, площею 1,5000 га, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту.

Рішенням господарського суду Київської області у справі №17/013-10/19 визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 26 квітня 2004 року №271 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПП «Фірма «Каріна» під розміщення тепличного господарства, визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03 березня 2006 року №115 «Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ПП «Фірма «Каріна» на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту».

Зі змісту цього рішення господарського суду вбачається, що передача в оренду земельної ділянки ПП «Фірма «Карина» та її подальший продаж повинні були здійснюватись виключно після вилучення земельної ділянки площею 12,2803 га з постійного користування радгоспу імені Ватутіна, на підставі чого прийнято рішення про визнання протиправним та скасування розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 26 квітня 2004 року за №271 «Про передачу в оренду земельної ділянки ПП «Фірма «Каріна» під розміщення тепличного господарства» та від 03 березня 2006 року за №115 «Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ПП «Фірма «Каріна» на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту».

Рішенням господарського суду Київської області від 26 червня 2013 року у справі №17/013-10/19/8 за результатами перегляду справи за нововиявленими обставинами у справі за позовом прокурора Вишгородського району Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Вишгородської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень, позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації «Про передачу в оренду земельної ділянки ПП «Фірма «Каріна» під розміщення тепличного господарства» від 26 квітня 2004 року за №271; визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації «Про продаж земельної ділянки сільськогосподарського призначення ПП «Фірма «Каріна» на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту» від 03 березня 2006 року за №115; визнано укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» договір оренди земельної ділянки від 29 квітня 2004 року, зареєстрований за №2749 недійсним з моменту укладення та скасовано державну реєстрацію даного договору (а.с. 85-93, т. 4).

Статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави (ч. 3 ст. 228 ЦК України).

Із роз'яснень викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК, зокрема, правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина; правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.

Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. 330 ЦК України).

Статтею 388 ЦК України передбачено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не перевірив фактичних обставин справи в повному обсязі, які мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності, з урахуванням заяв та клопотань поданих сторонами, зокрема, дійшовши висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 12,2803 га від 07 березня 2006 року №1745, укладеного між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» з підстав, передбачених ст. 228 ЦК України, зауважив про відсутність належних доказів, які підтверджують недобросовісність набувачів майна, не виконавши при цьому вимоги ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року в частині встановлення хто із сторін угоди порушив цей публічний порядок, у чому конкретно виразилась спрямованість на його порушення з урахуванням того, що на момент передачі земельної ділянки ПП «Фірма «Каріна» вона не була вільною, а на ній було розташоване майно, яке перебувало у власності останнього, не перевірено дотримання вимог ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що спірна земельна ділянка знаходилась у позивача у постійному користуванні, що свідчить про те, що останній ніколи не був власником цієї земельної ділянки та відповідно до позовних вимог просив визнати за ним право користування на спірну земельну ділянку. Разом з тим, суд першої інстанції не визначився належним чином із суб'єктним складом у даній справі, зокрема, не звернув належної уваги, що сторона оспорюваного правочину Вишгородська районна державна адміністрація, залучена до участі у справі лише у якості третьої особи.

Судом першої інстанції не перевірено чи є СВК ім. Ватутіна належним позивачем у справі, з огляду на те, що на запит суду Управлінням Деркомзему у Вишгородському районі Київської області (а.с. 121-123, т. 2) надано копію державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №000380, виданого радгоспу ім. Ватутіна, в якому відсутні відмітки про його реєстрацію у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, зазначена обставина не була й встановлена при перегляді господарським судом Київської області за нововиявленими обставинами справи за позовом прокурора Вишгородського району Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Вишгородської районної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування розпоряджень (а.с. 85-93, т. 4). Зі змісту даного акта вбачається, що цей акт складений у двох примірниках, з яких перший видано землекористувачу (радгосп ім. Ватутіна), другий примірник зберігається у Новопетрівській сільській ради народних депутатів. Інших примірників матеріали справи не містять.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про витребування земельних ділянок загальною площею 12,2803 га у відповідачів, залишив поза увагою положення ст. 388 ЦК України, за яким витребувати майно, яке вибуло з володіння власника поза його волею можна лише на користь власника, в той час як позивач таким не був, натомість позивач просив лише повернути ці земельні ділянки до земель державної власності та визнати за ним право користування.

Водночас, судами попередніх інстанцій залишено поза увагою заяви відповідача ОСОБА_8 (а.с. 189-191, т. 2, 116-117, т. 3) про застосування строків позовної давності відповідно до ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, не перевірено з якого часу позивачу стало відомо про його порушене право, з урахуванням договору купівлі-продажу об'єктів нерухомості від 12 грудня 2003 року, які знаходяться на спірній земельній ділянці. Судами не надано жодної оцінки тій обставині, що оспорюваний договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, площею 12,2803 га, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та ПП «Фірма «Каріна» 07 березня 2006 року, в той час як з даним позовом СВК ім. Ватутіна звернулось до суду у січні 2011 року.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Трейдінг», ОСОБА_8 в особі представника ОСОБА_10, ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 10 березня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.П. Касьян
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук