АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Посилався на те, що з 29 квітня 2011 року по даний час він працює на посаді першого заступника голови Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області.

10 червня 2014 року на Сербичанському народному віче, де були присутні жителі с.Сербичани, під час публічного виступу, відповідач поширив відносно нього недостовірну інформацію, звинувативши його у злочинних діяннях, зокрема у підкупі виборців та наявності щодо нього кримінального провадження.

ОСОБА_2 поширена недостовірна інформація наступного змісту: «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, замішаний в кримінальній справі, так і залишається далі працювати».

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/104/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Унгурян С.В.

категорія 40/41 Доповідач Галичанський А.Д.

Недостовірність, поширеної відповідачем, інформації підтверджується тим, що на даний час у провадженні правоохоронних та інших органів відсутні будь-які справи про притягнення його до кримінальної, адміністративної чи цивільної відповідальності, немає жодних постанов, рішень або вироків, постановлених відносно нього, в тому числі щодо нього не було застосовано жодних заходів дисциплінарного характеру.

Зазначав, що він жодного разу за весь час перебування на державних посадах не перевищував наданих йому повноважень та не зловживав своїм службовим становищем.

Вважав, що відповідач ОСОБА_2, поширивши зазначену вище недостовірну інформацію, тим самим порушив його честь, гідність та ділову репутацію як людини, так і посадової особи органу державної влади, створивши негативний образ про нього в очах суспільства та піддавши сумніву його професіоналізм у роботі. Така інформація повинна бути відповідачем спростована.

Просив визнати недостовірною та такою, що порушує його особисте немайнове право на недоторканність честі, гідності та ділової репутації, інформацію, поширену відповідачем ОСОБА_2. 10 червня 2014 року під час публічних виступів на Сербичанському народному віче, а саме: «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, замішаний в кримінальній справі, так і залишається далі працювати». Зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, поширену на Сербичанському народному віче, не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням законної сили, шляхом опублікування у місцевій газеті «Дністрові зорі» резолютивної частини рішення із спростуванням наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ Шановні читачі та жителі Сокирянського району! Інформація, розповсюджена ОСОБА_2 10 червня 2014 року на Сербичанському народному віче щодо противправних дій ОСОБА_1, а саме: «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, замішаний в кримінальній справі, так і залишається далі працювати», є недостовірною та такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1».

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Визнано порушеним особисте немайнове право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на недоторканність честі, гідності та ділової репутації поширенням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 10 червня 2014 року під час публічного виступу на Сербичанському народному віче недостовірної інформації наступного змісту: «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, замішаний в кримінальній справі, так і залишається далі працювати».

Зобов'язано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за власний рахунок спростувати, поширену ним 10 червня 2014 року на Сербичанському народному віче, недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням законної сили, шляхом розміщення у місцевій газеті «Дністрові зорі» (60200, м.Сокиряни, вул.Васильєва,11 Чернівецької області) оголошення наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ Шановні читачі та жителі Сокирянського району! Інформація, поширена ОСОБА_2 10 червня 2014 року під час публічного виступу на Сербичанському народному віче щодо ОСОБА_1 наступного змісту: «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, замішаний в кримінальній справі, так і залишається далі працювати», є недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на недоторканість честі, гідності та ділової репутації».

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вищезазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поширена відповідачем ОСОБА_2 інформація, яка стосується особи позивача ОСОБА_1 є недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ОСОБА_1 на недоторканість його честі і гідності, як фізичної особи та його ділової репутації, як посадової особи місцевого органу виконавчої влади.

Однак до такого висновку суд першої інстанції прийшов внаслідок помилкової оцінки доказів (відеозапису Сербичанського народного віче від 10 червня 2014 року), що нібито підтверджують поширення недостовірної інформації відповідачем ОСОБА_2 відносно позивача ОСОБА_1

Конституція України визначає честь і гідність людини найвищою соціальною цінністю та що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28).

Разом із цим Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної, цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушення чи злочинам, для охорони здоров"я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя (ст. 34 Конституції України).

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та

доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Стаття 9 Конституції України передбачає, що чинні міжнародні договори, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною законодавства України.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передувати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Із змісту цієї норми випливає, що свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критики представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини.

Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч. 2 ст. 10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним в демократичному суспільстві.

Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадку, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку.

Цивільно-правовий захист честі, гідності та ділової репутації від певних висловлювань допустимий лише при дотриманні свободи думки і слова, вільного вираження своїх поглядів та переконань, закріплених в ст. 34 Конституції України. А необхідність обмежувати вираження думок є менш гострою стосовно публічних осіб.

У порушення вимог зазначеного національного і міжнародного законодавства та практики Європейського Суду з прав людини суд першої інстанції чітко не розмежував відомості фактичного характеру, які не відповідають дійсності та порочать позивача, від ідей, думок, поглядів поширених ОСОБА_2 на народному віче 10 червня 2014 року в порядку реалізації конституційного права на свободу думки і слова, не обґрунтував необхідності втручання суду в процес реалізації відповідачем цього права та не спростував доводів ОСОБА_2 про те, що поширюючи інформацію, він виходив з повідомлень та звернень до нього громадян мешканців Сокирянського району.

Аналіз змісту виступу ОСОБА_2, зафіксованого відеозаписом Сербичанського народного віче від 10 червня 2014 року свідчить про те, що він дає свою оцінку роботи партії регіонів та комуністичної партії, критично сформулювавши свою думку щодо наслідків цієї роботи, яка представляє громадський інтерес.

При цьому,відповідач критично висловлюється стосовно посадової особи - заступника голови Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області ОСОБА_1, яка є публічною особою і межі її критики є значно ширшими.

Висловлювання «А заступником як був ОСОБА_1, котрий підкуповував виборців, так і залишається далі працювати» в контексті виступу на народному віче не є поширенням фактичних даних про підкуп виборців саме ОСОБА_1, а тлумачиться, як загальновідомі в суспільстві на той час актуальні події.

Висловлювання «замішаний в кримінальній справі» не свідчить про ствердження відповідачем про позивача, що проти нього порушено кримінальну справу на даний час за будь-які кримінальні правопорушення.

Таким чином, повідомлена інформація є наслідком протестних подій, які відбувалися в суспільстві протягом з листопада 2013 року по лютий 2014 року на Майдані Незалежності у м. Києві та закликом до учасників віче не спокушатись на підкуп кандидатів в депутати на майбутніх виборах, а робити свідомий вибір депутатів.

Висловлювання відповідача ОСОБА_2 щодо позивача, як посадової особи не містять конкретних звинувачень у вчиненні індивідуально-визначених кримінально-караних чи інших протиправних дій, що по своїй суті є фактично критикою політики попередньої влади та відповідача, який на той час займав відповідну посаду.

Вищезазначених норм матеріального права та обставин справи суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову, що у відповідності до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 2 грудня 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: