АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/132/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 54 Хорошун О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівВишні Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М., Рибас юк О.С.

за участю:

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

представників відповідача ОСОБА_8, ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дніпро» в місті Каневі про визнання недійсним і скасування наказу про звільнення, рішення протоколу загальних зборів та поновлення на роботі голови кооперативу, -

в с т а н о в и л а :

31 липня 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала на посаді голови Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дніпро» з 17.06.2004 року.

11 липня 2014 року з листа голови правління ЖБК № 5 «Дніпро» вона дізналась, що їй потрібно з'явитись до правління кооперативу для ознайомлення з наказом про її звільнення з роботи, отримання трудової книжки та розрахунку по заробітній платі.

05 серпня 2013 року на зборах членів кооперативу ОСОБА_6 було оголошено недовіру та прийнято рішення про її звільнення з посади голови правління ЖБК.

Наказом голови правління ЖБК № 5 «Дніпро» ОСОБА_8, ОСОБА_6 було звільнено з посади голови правління ЖБК.

Позивачка вважає звільнення її з роботи безпідставним та незаконним.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 просила суд визнати звільнення її з посади голови кооперативу ЖБК № 5 «Дніпро» незаконним та скасувати наказ про звільнення; визнати наказ про її звільнення незаконним та поновити її на роботі; визнати незаконним та скасувати рішення загальних позачергових зборів мешканців будинку АДРЕСА_1 та членів кооперативу ЖБК-5 протоколу засідання № 1 від 05.08.2013 року в частині винесення недовіри голові правління ЖБК ОСОБА_6, членам правління, ревізійній комісії та бухгалтеру ОСОБА_10, в частині обрання ОСОБА_8 головою правління ЖБК, обрання нового складу правління та ревізійної комісії ЖБК та в частині надання повноважень ОСОБА_8 вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Під час розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги та просила суд визнати недійсним протокол № 2 від 08.08.2013 року засідання правління кооперативу; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, за яким керівником ЖБК № 5 «Дніпро» вказаний ОСОБА_8; визнати недійсною печатку, яка використовується на даний час головою кооперативу ОСОБА_8 та заборонити її використовувати.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Судом встановлено, що позивачку ОСОБА_6 з 17.06.2004 року було обрано головою Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дніпро» в м. Каневі (а.с. 23).

05 серпня 2013 року відбулись позачергові збори мешканців будинку АДРЕСА_1 та членів кооперативу ЖБК № 5 «Дніпро», що підтверджується протоколом № 1.

Вказаний протокол та прийняті на зборах 05.08.2013 року рішення були предметом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ЖБК № 5 «Дніпро» в м. Каневі про визнання протиправним протоколу загальних зборів та визнання недійсним рішень ЖБК-5 «Дніпро» та за зустрічним позовом ЖБК № 5 «Дніпро» в м. Каневі до ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням у вказаній справі, яке набрало законної сили, встановлено, що рішеннями загальних зборів, прийнятими 05.08.2013 року, права та інтереси ОСОБА_6 порушені не були. Протокол зборів не було визнано незаконним та скасовано (а.с. 44-52).

На підставі протоколу зборів членів ЖБК № 5 «Дніпро» новобраним головою правління ЖБК ОСОБА_8 були видано наказ № 2 від 06.08.2013 року про звільнення з посади голови правління ЖБК-5 «Дніпро» ОСОБА_6 (а.с. 33).

Таким чином, оскільки протокол № 1 від 05.08.2013 року, на підставі якого видано зазначений наказ є законним та чинним, то і наказ № 2 від 06.08.2013 року визнанню незаконним та скасуванню не підлягає.

Крім того, рішенням Канівського міськрайонного суду від 04 березня 2014 року було встановлено, що термін повноважень голови правління ЖБК № 5 «Дніпро» ОСОБА_6 закінчився 05.02.2012 року.

Колегія суддів вважає, що позивачкою не надано відповідних доказів незаконності складення протоколу засідання правління кооперативу ЖБК-5 «Дніпро» № 2 від 08.08.2013 року, та не наведено підстав, з яких слід визнати недійсним вказаний протокол.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, за яким керівником ЖБК № 5 «Дніпро» вказаний ОСОБА_8, а також визнання недійсною печатки, яка використовується головою кооперативу ЖБК № 5 «Дніпро» ОСОБА_8, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, судом першої інстанції помилково стягнуто з позивачки на користь відповідача витрати за надання правової допомоги в сумі 4200 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 приймав участь у справі як представник відповідача ЖБК № 5 «Дніпро» в м. Каневі на підставі довіреності від 11.08.2014 року (а.с. 55) та Договору про надання юридичної допомоги від 10.08.2014 року (а.с. 82а).

Відповідно до ст. 40, 42 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді. Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю юридичної особи.

Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Крім того, ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Судом першої інстанції було правильно визначено, що у зв'язку з відмовою в задоволенні позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь відповідача слід стягнути понесені ним документально підтверджені судові витрати, зокрема, витрати за надання правової допомоги та витрати, пов'язані з переїздом представника відповідача до іншого населеного пункту для розгляду справи (з с. Степані, Канівського району до м. Канів).

Вказаний висновок узгоджується із роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Так, у п. п. 47-48 вказано, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013 (Рішення N 6-рп/2013)).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року N 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (Закон N 3460-VI), положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (Закон N 5076-VI)) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" (Закон N 4191-VI).

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 є фізичною особою підприємцем та здійснює господарську діяльність у сфері права (а.с. 79-81), тобто він має право надавати правову допомогу.

Згідно наданого представником відповідача ОСОБА_9 розрахунку від 15.10.2014 року витрати за надання правової допомоги та витрати, пов'язані з явкою представника відповідача в судове засідання склали 4194,62 грн. (а.с. 153), відповідачем сплачено 4200 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 82, 152).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо стягнення з позивачки на користь відповідача витрат за надання правової допомоги та витрат, пов'язаних з явкою представника відповідача в судове засідання в сумі 4200 грн., оскільки такі витрати складають 4194,62 грн.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції ухвалено обґрунтоване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, однак невірно визначено розмір судових витрат, що підлягають до стягнення, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольняє частково, рішення суду першої інстанції змінює в частині стягнення судових витрат, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ЖБК № 5 «Дніпро» витрати за надання правової допомоги та витрати, пов'язані з явкою представника відповідача до суду, в сумі 4194,62 грн. В решті частини рішення суду першої інстанції - залишає без змін.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта про порушення Закону України «Про кооперацію», статуту кооперативу, оскільки вони не знаходять свого підтвердження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дніпро» в місті Каневі про визнання недійсним і скасування наказу про звільнення, рішення протоколу загальних зборів та поновлення на роботі голови кооперативу - змінити в частині стягнення судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Житлово-будівельного кооперативу № 5 «Дніпро» витрати за надання правової допомоги та витрати, пов'язані з явкою представника відповідача до суду, в сумі 4194 гривні 62 коп.

В решті частини рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :