СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/3266/15
ун. № 759/5204/15-ц
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

28 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт (послуг),

В С Т А Н О В И В:

02.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 10 000,00 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди та 20 000,00 грн. моральної шкоди.

В якості забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на майно, що знаходиться у відповідача, а саме, автомобіль «Жигулі» та гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України). Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви (п. 7 постанови).

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Заявник просить накласти арешт на автомобіль та гараж, проте на порушення вказаних процесуальних норм та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, не конкретизує майно, на яке необхідно накласти арешт, а саме, не зазначено: номер гаражу, реєстраційний номер автомобіля, рік випуску, номер шасі (кузова, рами) транспортного засобу. До матеріалів заяви не надано доказів підтвердження належності на праві власності відповідачу рухомого та нерухомого майна.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про безпідставність заяви та її необґрунтованість, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ