Справа № 187/703/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"30" червня 2015 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Горбулі М.В., прокурора Самойлюк Р.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за заявою прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Єлизаветівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Петриківська державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В :

04.06.2015 прокурор Петриківського району в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання відумерлою спадщину, яка складається із земельної частки (паю) площею 4 умовних кадастрових гектарів згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0075267, після ОСОБА_1, яка померла 26.02.2000.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, заявник зазначив, що на території Єлизаветівської сільської ради розташована земельна частка (пай) площею 4 умовних кадастрових гектарів, яка належить ОСОБА_1 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0075267, виданий на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 29.05.1997 із колишніх земель колективного сільськогосподарського підприємства «Оріль».

26 лютого 2000 року ОСОБА_1 померла. Після її смерті заяв про прийняття спадщини протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини до державної нотаріальної контори не надходило.

Таким чином заявник звертається до суду в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради із заявою про визнання спадщину відумерлою, оскільки згідно ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади.

У судовому засіданні прокурор заяву про визнання спадщини відумерлою підтримав та просив її задовольнити.

Представник Єлизаветівської сільської ради Петриківського району у судове засідання не зявився, але надали заяву, в якій просять розглядати справу у їх відсутності (а.с. 18).

Представник заінтересованої особи - Петриківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 17).

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що заява прокурора Петриківського району в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

26 лютого 2000 року в с. Єлизаветівка, Петриківського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_1, що підтверджується актовим записом про смерть № 12 від 28.02.2000, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 01.04.2015 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 4 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) серії ДП № 0075267, виданий на підставі розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 29.05.1997 за № 269 із колишніх земель колективного сільськогосподарського підприємства «Оріль» (а.с. 6).

Згідно з довідкою, виданою Єлизаветівською сільською радою Петриківського району від 14.05.2015 за № 511(а.с.8), ОСОБА_1 до дня смерті проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1, вказані відомості підтверджуються актовим записом про смерть № 12 від 28.02.2000.

Відповідно до відповіді Єлизаветівської сільської ради Петриківського району, житловий будинок по вул. Комінтерна, 88 в с. Єлизаветівка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 17.09.1997 (а.с. 22).

Отже спадкоємців, які проживали з ОСОБА_1 та вважаються такими, що прийняли спадщину, в судовому засіданні суду першої інстанції не встановлено.

Згідно з інформаційною довідкою від 25.06.2015 за № 40773514, та інформаційною довідкою від 25.06.2015 за № 40773490, у Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) інформація відносно ОСОБА_1 відсутня (а.с. 28, 29).

Отже з вказаних інформаційних довідок випливає, що спадкоємці померлої ОСОБА_1 протягом шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини заяви до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не подали. Із заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини померлої ОСОБА_1К ніхто не звертався, заповітів від її імені у Спадковому реєстрі не зареєстровано, спадкової справи не заведено.

Відповідно до листа Єлизаветівської сільської ради Петриківського району за № 273 від 02.06.2015 (а.с. 9) рішення щодо прийняття земельної частки (паю) до територіальної громади, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0075267, власник якої помер, на підставі ст. 555 ЦК України, не приймались.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, спадщина у вигляді земельної ділянки (пай) розміром 4 умовних кадастрових гектарів із колишніх земель колективного сільськогосподарського підприємства "Оріль" відкрилася після смерті ОСОБА_1 яка померла 26.02.2000, тобто від дня відкриття спадщини до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року сплило більше трьох років (що й є не меншим одного року), що згідно абз. 2 ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є підставою для застосування положень ст. 1277 ЦК України.

Згідно статті 1277 ЦК України в редакції від 22.09.2011 року, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Зважаючи, що після смерті ОСОБА_1 і до моменту звернення до суду заявника з заявою про визнання спадщини відумерлою пройшло більше одного року, із заявами про прийняття спадщини після її смерті ніхто не звертався, спадкоємців, які вважаються такими, що прийняли спадщину, судом не встановлено, орган місцевого самоврядування, в інтересах якого звернувся заявник, знаходиться за місцем відкриття спадщини, суд вважає, що заява прокурора Петриківського району в інтересах держави в особі Єлизаветівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 1277 ЦК України та ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статтями 10, 11, 60, 212 та 214, 274-278 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву прокурора Петриківського району Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Єлизаветівської сільської ради Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, заінтересовані особи: Петриківська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1, померлої 26 лютого 2000 року, у вигляді права на земельну ділянку (пай), розміром 4 умовних кадастрових гектарів, з земель колективного сільськогосподарського підприємства «Оріль», згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0075267 виданого на підставі рішення Петриківської районної державної адміністрації № 269 від 29 травня 1997 року на імя ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3