Справа № 752/1502/15-ц
Провадження №: 2-п/752/33/15
У Х В А Л А

16.02.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та виселення осіб, не зареєстрованих в жилому приміщенні, -

в с т а н о в и в:

05 серпня 2014 року Голосіївський районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та виселення осіб, не зареєстрованих в жилому приміщенні.

15 вересня 2014 року на адресу суду надійшла заява відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про перегляд вказаного заочного рішення, вмотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а.с. 119-126). Зокрема, заявниками зазначено про те, їх не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що є поважною причиною їх неявки, а також тим, що рішення було ухвалено лише на підставі матеріалів та доказів, поданих позивачами, що призвело до неповного з'ясування обставин та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону.

Заявники в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про час і місце засідання, причини неявки не повідомили, суд керуючись ч. 1 ст. 231 ЦПК вважав за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_4 та її представник проти задоволення заяви заперечували, просили суд відмовити у її задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю.

Згідно з ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Так, судом встановлено, що 05 серпня 2014 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення, яким задоволено вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, вселено останніх до квартири АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_2 надати ключі від всіх замків на вхідних дверях квартири та не чинити позивачам перешкод у користуванні нею, виселено ОСОБА_1, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_5 у користуванні нею, а також вирішено питання щодо судових витрат у справі (т. 1 а.с. 96-98).

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 24 липня 2014 року та призначено судове засідання на 05 серпня 2015 року (т. 1 а.с. 12-13).

Проте, як вбачається з матеріалів цивільної справи, у вказане судове засідання, відповідачі не з'явились й про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи в установленому ст. 74 ЦПК України порядку, а саме: шляхом направлення рекомендованих поштових повідомлень на адресу місця їх проживання, зазначену в позовній заяві (т. 1 а.с. 20, 22, 35, 48).

Згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Крім того, ст. 229 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, докази про це.

Доказів поважності причин неявки відповідача в судові засідання й досі в розпорядження суду не надано.

Тому, суд критично оцінює твердження заявників з даного приводу, а тому не приймає їх до уваги.

Отже, суд приходить до висновку про те, що умови ухвалення заочного рішення, зазначені у ч. 1 ст. 224 ЦПК України, а саме: 1) неявка відповідача; 2) належне його повідомлення; 3) відсутність поважних причин неявки відповідача; 4) згода позивача, за одночасної наявності яких ухвалюється заочне рішення, в даному випадку були дотримані.

Не з'явившись в судове засідання, відповідачі добровільно обмежили себе у використанні передбаченими процесуальними правами на надання суду доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, добровільно виключили свою особисту участь в дослідженні доказів у судовому засіданні. Разом з тим, при ухваленні заочного рішення не було порушено конституційного принципу змагальності процесу, і у відповідачів збереглося право на оскарження ухваленого заочного рішення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин і докази на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм цивільно-процесуального законодавства вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов: якщо буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання з поважної причини та є докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Між тим, заявниками в заяві про перегляд заочного рішення не було наведено жодного доказу, який би підтвердив поважність причин їх неявки в судове засідання та спростував висновки суду, наведені в заочному рішенні і які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи обставини, викладені вище, суд приходить до висновку про те, що підстав для скасування заочного рішення суду від 05 серпня 2014 року немає, а тому заява ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 231 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та виселення осіб, не зареєстрованих в жилому приміщенні - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Пасинок