Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1766/15 2/382/621/15.
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2015 року Яготинський районний суд Київської області, в складі;

Головуючого- судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_3. Вона - дружина померлого - ОСОБА_1 - та їхній син - ОСОБА_2- відповідно до ст. 1261 ЦК України, являються спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3.

В передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний термін, вона звернулась до держаного нотаріуса Яготинського районної державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 22254934 від 27.11.2009 року.

Відповідач по справі в свою чергу подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

Під час її звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, з'ясувалось, що державна реєстрація правовстановлюючого документу на житловий будинок - свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 лютого 1997 року - не була проведена згідно вимог чинного законодавства, а тому нотаріус не може прийняти дане свідоцтво про право на спадщину за заповітом в якості правовстановлюючого документа для оформлення та виготовлення свідоцтва на дане спадкове майно.

Статтею 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що "обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: ....право власності на нерухоме майно..."

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Також відповідно п.4.18 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяжень і, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим законом за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Провести державну реєстрацію на спадкове майно вона не може, оскільки не являється власником будинку, а є лише його спадкоємицею.

Так як власник житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3помер, то їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Просила:

Визнати за нею, ОСОБА_1 - право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарські будівлі та споруди, а саме: прибудову «а», прибудову «аі», тамбур «а2», сарай «Б», погріб «під Б», сарай «В», огорожу №1, колодязь №2, що розташовані в АДРЕСА_1

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 - право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарські будівлі та споруди, а саме: прибудову «а», прибудову «аі», тамбур «а2», сарай «Б», погріб «під Б», сарай «В», огорожу №1, колодязь №2, що розташовані в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.