Справа № 502/1765/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.,

за участю секретаря судового засідання Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на житловий будинок № 138 (колишній № 136) по вул. Татарбунарського Повстання в місті Вилкове Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.06.2013 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позові зазначила, що після смерті батька ОСОБА_4 ОСОБА_5, 24.12.2000 р., її мати ОСОБА_3 несла всі витрати по утриманню будинку, проводила його поточний ремонт, сплачувала комунальні та інші встановлені платежі, вела господарство, обробляла земельну ділянку та будучі спадкоємцем першої черги за законом, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та не заявила про відмову від спадщини. 19.06.2013 р. померла мати позивача, ОСОБА_3. Спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла фактично. Вона постійно проживала разом зі спадкодавцем.Позивач ОСОБА_2, як спадкоємиця за законом у визначеному законом порядку та в установлений строк звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття, однак при зверненні до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу їй було розяснено, що згідно вимог діючого законодавства, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація прав власності не була проведена та право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись в судовому порядку. Правовстановлюючий документ на житловий будинок № 138 (колишній № 136) по вул. Татарбунарського Повстання в місті Вилкове Одеської області відсутній. На підставі вищевказаного позивачі просили суд:

- встановити факт належності ОСОБА_5, померлому 24 грудня 2000 року та ОСОБА_3, померлій 19 червня 2013 року на праві приватної власності по 1/2 частині кожному житлового будинку розташованого за адресою: Одеська область Кілійський район м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 138 (колишній № 136);

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за спадщиною за законом, розташованого за адресою: Одеська область Кілійський район м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 138 (колишній № 136).

Представником позивача було надано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача, Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області надав заяву, в якій вказав, що з позовними вимогами згоден та просить розглянути справу за його відсутності.

Зважаючи на те, що сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 28.08.2014 р. вбачається, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 09.11.1959 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено шлюб, актовий запис № 576, внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_6 змінила своє прізвище на «Павлова».

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 230753, виданого Вилківською міською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 157, ОСОБА_5, помер 24.12.2000 року.

З свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 341878, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 65, вбачається, що ОСОБА_3, померла 19.06.2013 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 043230 виданого Вилківською міськрадою депутатів трудящих Кілійського району Одеської області, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області № 502/3120/14ц від 20.02.2015 р. встановлено факт родинних відносин, в яких ОСОБА_5, який помер 24.12.2000 р., був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 475964 виданого 10.05.1980 р. в м. Вилкове виконкомом міськради народних депутатів, ОСОБА_9 внаслідок укладення шлюбу 10.05.1980 р. з ОСОБА_10, змінила своє прізвище на «Галкіна».

З довідки наданої виконавчим комітетом Вилківської міської ради № 200/02-20 від 17.03.2015 р. вбачається, що ОСОБА_2 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьками на день їх смерті: ОСОБА_5, померлим 24.12.2000 р. та ОСОБА_3, яка померла 19.06.2013 р.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 11.12.2014 р. № 1274, ОСОБА_3 знято з реєстрації 19.06.2013 р. з м. Вилкове, вул. Т.Повстання № 138 в звязку зі смертю.

З виписки з рішення виконкому Вилківської міської ради депутатів трудящих вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 передано окрему ділянку для індивідуального будівництва житлового будинку по вул. Татарбунарського Повстання, 136

Згідно дозволу на виконання робіт виданого Вилківською міською радою депутатів трудящих 22.11.1965 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку № 136 по вул. Т.Повстання в м. Вилкове.

З договору Вилківської міської ради депутатів трудящих від 22.12.1965 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по вул. Т.Повстання № 136 в м. Вилкове.

З листа КП «Кілійське РБТІ та РОН» № 162 від 18.03.2015 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок № 138 розташований за адресою: м. Вилкове, Кілійського району, по вул. Т.Повстання не зареєстровано.

Відповідно до технічного паспорту, складеного КП «Кілійське РБТІ та РОН» від 14.07.2014 р., домоволодіння за адресою: м. Вилкове Кілійського району Одеської області, вул. Т.Повстання, № 138 (колишній №136), розташованого на земельній ділянці площею 739,0 кв.м. в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», 1968 року побудови з прибудовою - літ. «а»; навісу літ. «а1»; кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В»; навісу літ. «в»; навісу літ. «в1»; убиральні літ. «Г»; душа літ. «Д»; огорожі - №1,3,4; воріт - № 2; замощення - № 1.

Згідно листа Кілійської районної державної нотаріальної контори № 241/01-16 від 27.08.2015 р., після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.06.2013 року та після смерті ОСОБА_5, який помер 24.12.2000 р. спадкові справи не заводились, в передбачений законом термін до Кілійської районної державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання..Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР /який діяв на час проведення будівництва нерухомого майна з приводу якого заявлені позовні вимоги/ - майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Оскільки нерухоме майно було побудовано спадкодавцем в період перебування у шлюбі з позивачем, згідно положень ст. 22 КпШС України, який діяв на момент проведення будівництва, на вказане майно розповсюджуються відповідні положення ст. 112 ЦК УРСР.

Оскільки ОСОБА_7 помер 24.12.2000 року, до правовідносин щодо спадкування після його смерті підлягають застосуванню положення ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З наданих доказів судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла його дружина, ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, яка проживаючи разом зі спадкодавцем вступила у володіння спадковим майном, а саме відповідним будинком.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 19.06.2013 року, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги те, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 згідно ст. 1261 ЦК України в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, інші спадкоємці відсутні, оформлення спадщини у вигляді відповідного будинку в нотаріальному поряду неможливе в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадщину та вважає, що право позивача підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в звязку з чим задовольняє позов.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, ст. ст. 112, 529, 549 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, померлому 24.12.2000 р. та ОСОБА_3, померлій 19.06.2013 р. на праві приватної власності по ? частині кожному житлового будинку літ. «А», 1968 року побудови з прибудовою - літ. «а»; навісу літ. «а1»; кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В»; навісу літ. «в»; навісу літ. «в1»; убиральні літ. «Г»; душа літ. «Д»; огорожі - №1,3,4; воріт - № 2; замощення - № 1, розташованих на земельній ділянці фактичною площею 739 кв.м. за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 138 (колишній № 136).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок літ. «А», 1968 року побудови з прибудовою - літ. «а»; навісу літ. «а1»; кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В»; навісу літ. «в»; навісу літ. «в1»; убиральні літ. «Г»; душа літ. «Д»; огорожі - №1,3,4; воріт - № 2; замощення - № 1, розташованих на земельній ділянці фактичною площею 739 кв.м. за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Татарбунарського Повстання, 138 (колишній № 136) згідно спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 19.06.2013 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_11