АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року в цивільній справі за позовом Державного підприємства «Наш Дім» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року позовні вимоги Державного підприємства «Наш Дім» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення задоволено.

Виселено ОСОБА_3, як таку, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Наш Дім» судовий збір в сумі 243,60 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2014 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки висновки суду 1-ї інстанції не відповідають обставинам справи та зібраним у справі доказам, судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновок суду 1-ї інстанції про те, що договір оренди №45 від 31.08.2011 року припинив свою дію є необгрутованим. На даний час відповідач мешкає в спірній кімнаті та належним чином виконує свої обов'язки орендодавця щодо сплати за користування житлово-комунальними послугами по утриманню житлового приміщення. 05 листопада 2012 року між позивачем та нею було укладено додаткову угоду, наявність якої є вирішальним фактом для правильного встановлення правовідносин у даній справі. Проте, позивачем не було надано суду даної додаткової угоди, як і не було надано витягу з протоколу спільного засідання адміністрації та первинної профспілкової організації Державного підприємства «Наш Дім» №4 від 24.06.2011 року про надання відповідачці безстроково у користування ліжко-місця у гуртожитку. Зазначає, що розписка від 25.01.2014 року, якою вона зобов'язується звільнити займане нею житлове приміщення була написана під психологічним тиском працівників гуртожитку в якому вона проживає. Даний факт може підтвердити свідок ОСОБА_4 Стверджує, що будь-якої поштової кореспонденції не отримувала.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представники Державного підприємства «Наш Дім» Валігура Світлана Геннадіївна та МойсеєнкоТетяна Анатоліївна проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилалась на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 31 серпня 2011 року між Державним підприємством «Наш Дім» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання житлової площі у тимчасове користування під час роботи на підприємстві за №45, відповідно до умов якого, підприємство передало ОСОБА_3 для тимчасового користування жиле приміщення, а саме: кімнату АДРЕСА_1. Плата за житлову площу встановлена на рівні 114,27 грн. на місяць. Даний договір вступає в силу з 01.09.2011 року і діє до 31.12.2013 року.

12 грудня 2013 року Державним підприємством «Наш Дім» на адресу ОСОБА_3 було надіслано листа, яким останню повідомлено про те, що 31.12.2013 року закінчується термін дії договору № 45 від 31 серпня 2011 року, Державне підприємство «Наш Дім» відмовляється від продовження строку дії даного договору, а тому ОСОБА_3 необхідно до 10 січня 2014 року звільнити житлове приміщення, а саме: кімнату АДРЕСА_1.

10 січня 2014 року Державним підприємством «Наш Дім» на адресу ОСОБА_3 було надіслано листа з вимогою невідкладно звільнити житлове приміщення, а саме: кімнату АДРЕСА_1.

25 січня 2014 року ОСОБА_3 було написано розписку, якою вона зобов'язувалася звільнити займане житлове приміщення - кімнату АДРЕСА_1 до 10 лютого 2014 року.

Оскільки ОСОБА_3 не звільнила займане нею житлове приміщення, а саме: кімнату АДРЕСА_1, то Державне підприємство «Наш Дім» звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про виселення її із вказаного жилого приміщення.

Задовольняючи дані позовні вимоги та виселяючи ОСОБА_3, як таку, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1, суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому є всі підстави для їх задоволення.

Проте, з такими висновками суду 1-ї інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно вимог ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Зі змісту договору оренди №45 від 31 серпня 2011 року вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договорів, відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів. Укладаючи даний договір, сторони дійшли згоди щодо укладання договору на зазначених у ньому умовах, а відтак, з власної ініціативи визначили для себе правила подальшої поведінки.

Пунктами 5.1, 5.4 договору оренди №45 від 31 серпня 2011 року встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє з 01.09.2011 року до 31.12.2013 року.

Пунктом 7.1 договору оренди №45 від 31 серпня 2011 року встановлено, що усі зміни та доповнення до даного договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовій формі та підписані сторонами.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції було надано додаткову угоду №1 від 05.11.2012 року, укладену між Державним підприємством «Наш Дім» та ОСОБА_3, якою сторони за взаємною згодою вирішили продовжити термін дії договору оренди №45 від 31 серпня 2011 року до 01.01.2016 року.

Дану угоду від імені підприємства підписано ОСОБА_8, керуючим санацією Державного підприємства «Наш Дім» на підставі ухвали Господарського суду міста Києві від 10.05.2012 року, та на даній угоді міститься гербова печатка позивача. Факт підписання даної угоди між сторонами також підтверджується листом ОСОБА_8 від 06.02.2015 року.

В судовому засіданні, представниками Державного підприємства «Наш Дім» не заперечувася той факт, що в період укладення додаткової угоди керуючим санацією Державного підприємства «Наш Дім» був ОСОБА_8.

Додаткова угода №1 від 05.11.2012 року є чинною та сторонами в судовому порядку не оскаржувалась.

Отже, з наведеного вбачається, що, укладаючи додаткову угоду №1 від 05.11.2012 року, сторони продовжили термін дії договору оренди №45 від 31 серпня 2011 року до 01.01.2016 року.

Проте, позивачем у даній справі Державним підприємством «Наш Дім» суд 1-ї інстанції про факт укладення додаткової угоди №1 від 05.11.2012 року повідомлено не було, а ОСОБА_3 участі в розгляді справи не приймала, по справі було ухвалене заочне рішення, у зв'язку з чим суд 1-ї інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог Державного підприємства «Наш Дім» про виселення ОСОБА_3, як такої, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1.

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року про задоволення позовних вимог Державного підприємства «Наш Дім» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Наш Дім» до ОСОБА_3 про виселення з кімнаи АДРЕСА_1, так як строк дії договору № 45 про надання житлової площі у тимчасове користування продовжено сторонами до 01.01.2016 року відповідно до додаткової угоди №1 від 05.11.2012 року.

Доводи представників позивача про те, що вказана додаткова угода не зареєстрована в журналі реєстрації договорів правильність висновків суду не спростовують, так як вказана реєстрація договорів не є обов'язковою і здійснюється позивачем на власний розсуд. В установленому законом порядку зазначена додаткова угода позивачем недійсною не визнана.

Керуючись ст. 626, 628, 638, 785, 810 ЦК України, ст. ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Наш Дім» до ОСОБА_3 про виселення із житлового приміщення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: