АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Кабанченко О.А., Рубан С.М.,

при секретарі Богацькій М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року представник ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 20 099 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 квітня 2011 року в м. Києві по вул. Леніна з вини ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Шкода» реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_3 - транзитний номер) під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з автомобілем «Рено», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Внаслідок ДТП автомобіль «Рено» номерний знак НОМЕР_2 був пошкоджений, чим ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду, яка в обсязі 20 099 грн. 15 коп. була відшкодована ПрАТ «СК «Провідна» 02 квітня 2014 року на виконання договірних зобов'язань за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №ВЕ/2325283.

При цьому, позивач зазначає, що ОСОБА_1 не повідомив належним чином ПрАТ «СК «Провідна» про ДТП, в тому числі у строки, встановлені ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з ОСОБА_1 в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 20 099 грн. 15 коп.

Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушенням судом норм матеріального права та процесуального права.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що виплачене страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача, який не виконав умови договору страхування щодо повідомлення страховика у встановлений законом строк про настання страхового випадку.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2011 року в м. Києві по вулиці Леніна відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої автомобіль «Рено», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, був пошкоджений.

Зіткнення відбулось внаслідок порушення ОСОБА_1, який керував автомобілем «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 (НОМЕР_3 - транзитний номер) п.п.10.1, 11.2, 12.1, 12.3, 14.6(а) Правил Дорожнього руху, що підтверджено постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2011 року (а.с.19).

Згідно із звітом оцінки автотранспорту від 25 червня 2012 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Рено», номерний знак НОМЕР_2, складає 20 099 грн. 15 коп. (а.с.27).

Згідно відомості № ВПТ-008406 від 02 квітня 2014 року матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_2, в розмірі 20 099 грн. 15 коп. була відшкодована ПрАТ «СК «Провідна» на виконання договірних зобов'язань перед відповідачем за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВЕ/2325283.

Згідно із пп. 33.1.2. п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов'язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до абз. "ґ " пп. 38.1.1. п. 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Статті 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011 по 8 січня 2012 року) також містять обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.

Верховним Судом України у постанові № 6-1 цс 14 від 12 лютого 2014 року, яка є обов'язковою для судів, висловлена правова позиція про те, що неповідомлення страховика про ДТП є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували повідомлення відповідачем страховика у встановлений законом строк про настання страхового випадку.

Таким чином, висновки суду про стягнення на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» з ОСОБА_1 в порядку регресу виплачене страхове відшкодування у розмірі 20 099 грн. 15 коп., є законними та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що в рішенні суду помилково зазначено, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 09 вересня 2011 року, а не 26 квітня 2011 року, колегія суддів оцінює критично, оскільки зазначена описка може бути усунена судом в порядку ст. 219 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на час ДТП у відповідача не було підстав повідомляти страховика про подію, яка не мала ознак страхового випадку, оскільки постанова про адміністративне правопорушення була винесена лише 09.09.2011 року, колегія суддів не приймає, оскільки вони ґрунтуються на неправильному розумінні норм закону, який регулює спірні правовідносини.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 17 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.А. Кабанченко

С.М. Рубан