Справа № 752/1223/15-ц
Провадження № 2/752/2396/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2015 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва

в складі головуючого -судді Сальникової Н.М.,

секретаря Олійник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Київбудсервіс», треті особи ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик» про визнання права власності на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з уточненою позовною заявою до відповідача про визнання права власності на предмет іпотеки -квартиру АДРЕСА_1, визначений договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 18.07.2007 року. З викладених в уточненій позовній заяві обставин і підстав, просив задовольнити вимоги /а.с.72-75/.

Представник позивача в судове засіданняне прибув, попередньо надав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, уточнені заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач не прибув в судове засідання, завчасно надіслав заяву в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України, визнав позовні вимоги в повному обсязі і не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог /а.с.76/.

Третя особа ОСОБА_1 не прибула в судове засідання, завчасно надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, визнала грошового зобов'язання перед позивачем і невиконання умов договору позики, не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог ОСОБА_3/а.с.102/.

Третя особа ТОВ «Житловик» не забезпечили явку свого представника у судове засідання, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду. Повідомлення про згоду на участь у розгляді справи до суду не надсилали.

Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянувши надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З обставин, наведених у позовній заяві, які згідно з ч.1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що 18.07.2007 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1. укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яковенко В.І. За умовами договору ОСОБА_1 отримала грошові кошти у сумі 631 250 грн 00к., терміном повернення до 25.07.2007 року. Сторони погодили, що станом на 18.07.2007 року позичені грошові кошти офіційно до курсу НБУ становлять 125 000 доларів США. Вказаний договір позики від 18.07.2007 року було забезпечено договором іпотеки від 18.07.2007 року, предметом якого є квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

П.11 договору іпотеки, у разі порушення боржником основного зобов'язання майновий поручитель (іпотекодавець) відповідає за задоволення вимоги іпотеко держателя майновими правами на нерухоме майно, які є предметом іпотеки.

Згідно п.13 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або шляхом позасудового врегулювання, способом за вибором іпотеко держателя.

Згідно ч.1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Ст.36 ч.3 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачатипередачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

За приписами ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно п.5 договору іпотеки сторони оцінили предмет іпотеки в 631 250грн 00к.

Враховуючи конкретні обставини справи, беручи до уваги беззаперечне визнання відповідачем заявлених позовних вимог в поданій до суду уточненій письмовій заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання про можливість її прийняття та необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 10,11,60,61,88,114, 174, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Київбудсервіс», треті особи ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловик» про визнання права власності на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, визначений договором іпотеки майнових прав на нерухоме майно від 18.07.2007 року, укладений між ОСОБА_3, Приватним підприємством «Київбудсервіс» і ОСОБА_1, шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості у сумі 631 250грн 00к. за договором позики від 18.07.2007 року, укладеним між ОСОБА_3 і ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Сальникова