Справа № 211/4957/15-ц
Провадження № 2/211/1988/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого Папариги В.А.

при секретарі Ручки М.Л.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, Товарнабіржа «Криворізька» про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, Товарнабіржа «Криворізька»про визнання договору купівлі- продажу нерухомогомайна дійснимм, вказавши, що 01.11.1998 року він придбав у відповідача ОСОБА_3, житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Моцарта, буд. 28, за договором купівлі-продажу, який було зареєстровано через Товарну біржу «Криворізьку», реєстраційний номер договору 001/348-Н. 10.11.1998 року вказаний договір було зареєстровано у Криворізькому бюро технічної інвентаризації. На даний час у позивача виникла необхідність продати вказаний будинок, тому він звернувся до нотаріальної контори, де йому було розяснено, що у відповідності до діючого законодавства в момент укладення вказаного договору купівлі - продажу потрібно було його нотаріально завірити. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, і йому потрібно звернутися до суду. Просить суд визнати договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Моцарта, буд.28, який зареєстрований на Товарній біржі «Криворізька» 01 листопада 1998 року за № 001/348-Н, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_3 дійсним.

У судове засідання сторони не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: ОСОБА_2 на позові наполягає, відповідач ОСОБА_3 проти позову не заперечує ( а.с. 22-23 заяви).

Представник третьої особи- Товарної біржі «Криворізька» в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлялися ( а.с. 9, 17,21).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 01.11.1998 року ОСОБА_2 придбав у відповідача ОСОБА_3 житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Моцарта, буд. 28 (а.с. 4 - договір купівлі - продажу нерухомого майна).

Договір купівлі - продажу оформлявся на Товарній біржі «Криворізька», згідно якого відповідач ОСОБА_3 продав будинок, а позивач ОСОБА_2 передав обговорену договором суму ( а.с. 4).

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з порядку належного оформлення та форми договору купівлі продажу житлового будинку, передбаченими ст.227 ЦК України 1963 року, норми якої діяли на момент укладення угоди. Згідно до ст.153 ЦК України 1963 року, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Приписами ч.2 ст.47 ЦК України 1963 року, яка діяла на момент укладання угоди, визначено, що якщо відбулося повне або часткове виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати таку угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення угоди не вимагається.

Згідно до ч.2ст.220 ЦК України: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. На цей час правочини, щодо купівлі-продажу нерухомості, підлягають державній реєстрації. Не зважаючи на це застереження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки норми про державну реєстрацію правочинів, щодо відчуження нерухомості, введені тільки з введенням в дію ЦК України 2003 року. До цього часу, в тому числі і на час укладення спірної угоди (1998 рік) норми щодо реєстрації правочинів не були чинними. На той час діяли норми, які передбачали тільки реєстрацію нерухомого майна. Як вбачається з матеріалів справи вимоги щодо реєстрації нерухомого майна позивачем на момент укладання спірної угоди виконано (зворотна сторона а.с. 4- довідка).

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України « Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Зважаючи на те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, а сторони всі свої зобовязання за договором виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 47, 153, 227 ЦК України 1963 року, ст. 267 ЦК України 2003 року, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Моцарта, буд. 28, який було зареєстровано на Товарній біржі «Криворізька» 01 листопада 1998 року за № 001/348-Н, відповідно до якого ОСОБА_2 є покупцем вказаного нерухомого майна.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4