Провадження № 4-с/756/65/15
У Х В А Л А

29 квітня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Чорний В.В., державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Ковальчук Т.П., державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Мойсеєнко В.В., на дії державних виконавців,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року заявник звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державних виконавців.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у ВДВС Оболонського районного управління юстиції м. Києва перебуває виконавчий лист, виданий Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 36419,28 грн. У виконавчому листі зазначена адреса місця проживання боржника, за якою останній ніколи не проживав. Отже, на думку заявника виконавчий лист є таким, що не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець повинен був відмовити стягувачу у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки заявник не отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, він вважає усі наступні виконавчі дії, проведені державними виконавця, передчасними. Крім того, в акті опису та арешту майна не зазначені індивідуальні ознаки майна, що було описано та включено майно, яке не належить боржнику.

За таких обставин, заявник просить визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Чорного В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 липня 2013 року, ВП № 39049029, та скасувати вказану постанову, визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Чорного В.В. щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 жовтня 2013 року та скасувати вказану постанову, визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Ковальчук Т.П. щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 12 листопада 2014 року та скасувати зазначену постанову, визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Мойсеєнко В.В. щодо винесення постанови про доручення провести перевірку майнового стану боржника від 12 лютого 2015 року та скасувати вказану постанову, визнати таким, що не відповідає вимогам закону та скасувати Акт опису й арешту майна від 12 лютого 2015 року, серія ВП № 525/16, зобов'язати державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Мойсеєнко В.В. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язати державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києві Мойсеєнко В.В. винести постанову про зняття арешту з усього майна, яке належить боржнику.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги, просив суд її задовольнити. Зазначив, що боржник ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав 14 лютого 2015 року після того, як в квартирі, де проживають його батьки, державний виконавець здійснив опис та арешт майна, з клопотанням про надання додаткового строку для добровільного виконання рішення суду заявник до державного виконавця не звертався.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав копію виконавчого провадження та свої заперечення.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

24 липня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2/756/528/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 36058,69 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

На підставі вказаного виконавчого листа старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції м. Києва Чорним В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 24 липня 2013 року ВП № 39049029, боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 30 липня 2013 року.

Далі в рамках вказаного виконавчого провадження державними виконавцями були вчинені наступні виконавчі дії: надіслані запити до ДПС України з метою встановлення банківських рахунків, які відкриті на ім'я боржника, джерел його доходів, направлено виклик боржнику про необхідність з'явитися до державного виконавця, прийнято постанову про примусовий привід боржника від 26 серпня 2013 року.

09 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції м. Києва Чорним В.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

10 листопада 2014 року на адресу ВДВС надійшли відомості з відділу адресно-довідкової роботи ДМС України в м. Києві, в яких вказана адреса боржника: АДРЕСА_1.

12 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, у змісті якої вказано вищенаведену адресу боржника.

12 лютого 2015 року за місцем реєстрації боржника державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, за результатом якого складено акт опису й арешту майна. При проведенні опису майна була присутня ОСОБА_6, поняті ОСОБА_7, ОСОБА_8 та стягувач.

Того ж дня державним виконавцем винесено постанову про доручення провести перевірку майнового стану боржника, відповідно до якої постановлено провести опис та арешт будинку, який знаходиться в с. Шандра Миронівського району Київської області та належить боржнику.

У відповідності до положень ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання, роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки, тощо.

Статтею 18 Закону передбачені вимоги до виконавчого документа, відповідно до яких у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За приписами ст. 31 закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

За правилами ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як убачається з матеріалів справи, на адресу ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва надійшов виконавчий лист № 2/756/528/13, виданий 24 липня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 36058,69 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди

Виконавчий лист відповідав вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у такому була зазначена адреса проживання боржника - АДРЕСА_2.

За приписами Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, який відповідає вимогам закону, перевірка відомостей щодо адреси боржника перед вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження законом не передбачена. Крім того, після відкриття виконавчого провадження державний виконавець може винести постанову або про повернення виконавчого листа або про закриття провадження, відмова у відкритті виконавчого провадження на цій стадії законом не передбачена.

Державний виконавець здійснив заходи, направлені на примусове виконання рішення суду про стягнення з боржника грошових коштів. Такі заходи відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Починаючи з листопада 2014 року, державному виконавцю стало відомо, що боржник зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3. Після чого державним виконавцем виклики направлялися боржнику за двома адресами, за адресою, вказаною у виконавчому листі, та адресою реєстрації боржника.

Заяв про відкладення виконавчих дій, у зв'язку з тим, що усі постанови державного виконавця направлялися за невірною адресою, від боржника на адресу державного виконавця не надходило.

Порядок опису та арешту майна встановлений в п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Під час опису майна, яке знаходилося в квартирі за адресою боржника, державний виконавцем були зазначені найменування кожного предмета, його марка, колір, що дозволяє в подальшому відокремити таке майно від іншого. Також положеннями інструкції передбачена можливість передачі арештованого майна на зберігання іншій особі - не боржнику. Акт опису та арешту майна підписаний ОСОБА_6 без зауважень, які остання не позбавлена була можливості зазначити при підписанні акту.

За таких обставин, судом не встановлено порушень прав боржника під час вчинення державними виконавцями дій, направлених на виконання рішення суду.

За правилами ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Заявник дізнався про порушення своїх прав 14 лютого 2015 року, після здійснення опису та арешту майна, яке перебувало в його квартирі, зі скаргою на дії державних виконавців звернувся 23 лютого 2015 року, тобто з дотримання вказаних строків.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги на дії державних виконавців.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 210, 383, 385, 386, 387, 388 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Чорний В.В., державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Ковальчук Т.П., державний виконавець відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва Мойсеєнко В.В., на дії державних виконавців.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко