АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Заводян К.І., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Тодоряка Г.Д.

з участю сторін: представника
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2- ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6,
Старобросківської сільської Ради про
визнання рішення сесії сільської ради,
державного акту на право власності на
земельну ділянку, договорів
купівлі-продажу частково недійсними та
визнання права власності на спадкове
майно на заповітом, за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 03 квітня 2014
року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 03 квітня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
- задоволено.

Визнано недійсним в частині 2/9 часток
рішення 27 сесії 5 скликання
Старобросківської сільської ради від
14.10.2010 №70-27/2010, яким передано ОСОБА_4 у
власність земельну ділянку, площею 0,25
га кадастровий номер :01:03:0062, з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої в АДРЕСА_1.

Визнано недійсним в частині 2/9 часток
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №119708, яким
посвідчено право власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку, площею 0,25 га
кадастровий номер :01:03:0062, з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташовану в АДРЕСА_1.

№22ц-824/14 головуючий в 1
інстанції Безпалько М.С.

Категорія:37
доповідач Бреславський О.Г.

Визнано недійсними в частині 2/9 часток
укладені між ОСОБА_4 та ОСОБА_6:

- договір купівлі-продажу житлового
будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 посвідчений 22
листопада 2012 року приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_7 і зареєстрований в
реєстрі за № 5360.

- договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 0,25 га кадастровий номер
:01:03:0062, з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташованої в АДРЕСА_1, який
посвідчений 22.11.2012 приватним
нотаріусом Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 і
зареєстрований в реєстрі за №5363.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за законом, що
складається з 1/9 частки житлового
будинку літ.«А-І»,1/9 літньої кухні літ.
«Б», 1/9 вбиральні літ. «В», 1/9 сараю літ.
«Г», 1/9 сараю літ. «Д»,1/9 сараю літ «Е»,1/9
сараю літ. «Ж»,1/9 сараю літ. «З», 1/9
огорожі під №1,1/9 хвіртки №1, 1/9 хвіртки
під № 2, 1/9 криниці під № 3, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та 1/9 частки
земельної ділянки площею 0,25 га
кадастровий :01:03:0062, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
розташованої в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
спадкове майно за законом, що
складається з 1/9 частки житлового
будинку літ.«А-І»,1/9 літньої кухні літ.
«Б», 1/9 вбиральні літ.«В», 1/9 сараю літ.
«Г»,1/9 сараю літ. «Д»,1/9 сараю літ «Е»,1/9
сараю літ.«Ж»,1/9 сараю літ. «З», 1/9
огорожі під №1,1/9 хвіртки №1, 1/9 хвіртки
під №2, 1/9 криниці під №3, що знаходиться
в АДРЕСА_1 та 1/9 частки земельної
ділянки площею 0,25 га кадастровий
:01:03:0062, з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташованої в АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_6
просять рішення Сторожинецького
районного суду Чернівецької області
від 03 квітня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Вважають вказане рішення незаконним,
таким що ухвалено без повного та
об'єктивного з'ясування обставин, що
мають значення до справи та з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, вважає, що апеляційну
скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції дійшов
неправильного висновку щодо визнання
частково недійсними оспорюваних
рішення 27 сесії 5 скликання
Старобросівської сільської ради від
14.10.2010, державного акту на право
власності на земельну ділянку,
договорів купівлі продажу житлового
будинку та земельної ділянки від 22.11.2012.

Згідно Цивільного кодексу України
особа, яка вважає, що її речові права
порушені, має право звернутися до суду
як з позовом про визнання відповідної
угоди недійсною (ст.ст.215-235), так і з
позовом про витребування майна з
чужого незаконного володіння
(ст.ст.330,338).

Позивачі, вважаючи себе власниками
частки спірного спадкового майна,
звернулися із позовом про визнання
недійсними договорів купівлі-продажу,
укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з
підстав, передбачених ст. 387, 388 ЦК
України з застосуванням правового
механізму, передбаченого ст.ст. 215, 216 ЦК
України.

Відповідно до ст.215 ЦК України правочин
є недійсним у зв'язку з недодержанням в
момент його вчинення стороною
(сторонами) загальних вимог, які
необхідні для чинності правочину,
передбачених ст.203 ЦК України.

Однак, ст. 216 ЦК України визначено
особливі правові наслідки недійсності
правочину. Зокрема, кожна зі сторін
зобов'язана повернути другій стороні в
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення -
відшкодувати вартість того, що
одержано за цінами, які існують на
момент відшкодування, якщо законом не
встановлені особливі умови їх
застосування або особливі правові
наслідки окремих видів недійсних
правочинів.

Отже, на правочин, укладений із
порушенням вимог закону, не
поширюється загальне правило про
наслідки недійсності правочину
(двостороння реституція), якщо сам
закон передбачає інші наслідки такого
порушення.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо,
відповідно до ст. 388 цього Кодексу,
майно не може бути витребуване в нього.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України
передбачено, що в разі придбання майна
за відплатним договором у особи, яка не
мала права його відчужувати, про що
набувач не знав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати це майно від
набувача лише у випадку, якщо майно
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання, згідно зі ст. 388
ЦК України, можливе тоді, коли майно
придбане не безпосередньо у власника, а
в особи, яка не мала права відчужувати
це майно. Наслідком угоди, укладеної з
таким порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна із
чужого незаконного володіння
(віндикація).

Таким чином, права особи, яка вважає
себе власником майна, не підлягають
захистові шляхом задоволення позову до
добросовісного набувача з
використанням правового механізму,
встановленого ст. ст. 215, 216 ЦК України.
Такий захист можливий лише шляхом
задоволення віндикаційного позову,
якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК
України, які дають право витребувати
майно в добросовісного набувача.

Отже, встановивши обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору, зокрема, щодо спірного
спадкового майна, яке за заповітом
визнаним у судовому порядку недійсним
в частині 2/9 частини житлового будинку
з належними до нього господарськими
будівлями та що знаходиться в АДРЕСА_1,
незаконно успадкував ОСОБА_4, в
послідуючому останній розпорядився
цим майном шляхом укладення 22.11.2012 з
ОСОБА_6 договорів купівлі-продажу, суд
до спірних правовідносин застосував
спосіб захисту порушених прав
позивачів з використанням правового
механізму, встановленого ст. ст. 203, 215
ЦК України, що не підлягав
застосуванню.

Водночас вимоги щодо визнання частково
недійсними оспорюваних рішення 27 сесії
5 скликання Старобросівської сільської
ради від 14.10.2010, державного акту на
право власності на земельну ділянку є
зайвими, оскільки, за правилами ст. 120 ЗК
України, при переході права власності
на будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов`язковою підставою для скасування
рішення.

За викладених обставин ухвалене у
справі рішення суду першої, як таке, що
не відповідає вимогам матеріального та
процесуального права підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313 ЦПК України,
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_6
задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 03 квітня
2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, Старобросківської
сільської ради про визнання рішення
сесії сільської ради, державного акту
на право власності на земельну ділянку
і договорів купівлі-продажу частково
недійсними та визнання права власності
на спадкове майно за законом,
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте воно
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: