Справа № 2-2762/06 Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/4436/15 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 38 04.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.,

за участю секретаря Петленко О.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади м. Боярка, третя особа: Київське обласне управління юстиції про встановлення місця відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про встановлення місця відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2005 року син рідного брата позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 визнаний померлим.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що виростила і виховала ОСОБА_5, оскільки його батько ОСОБА_4, помер ще у ІНФОРМАЦІЯ_2, а мати - ОСОБА_6 померла у ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням виконкому Боярської селищної ради народних депутатів від 20 липня 1956 року позивачку затвердженого опікуном ОСОБА_5

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори 22 січня 1965 року, зареєстрованого в реєстрі за № 177, ОСОБА_5 є власником 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1, що складається з кімнати 4-4 згідно плану зазначеного будинку.

В подальшому, номер будинку по АДРЕСА_1 бкло змінено з НОМЕР_1 на НОМЕР_2. Крім того, за час, що минув з моменту оформлення ОСОБА_5 права на спадщину, будинок НОМЕР_2 розбудовувався, та його частка у теперішній час становить на 1/5, а 12/100 або 3/25 частин житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на його частку в праві власності на житловий будинок НОМЕР_2 по АДРЕСА_1

Позивач зазначала, що вона є єдиним спадкоємцем померлого, вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття.

Державний нотаріус відмовив позивачу в оформленні свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на ту обставину, що не встановлене місце відкриття спадщини, оскільки спадкодавець за рішенням суду визнаний померлим.

У зв'язку із зазначеним просила суд визнати місцем відкриття спадщини нерухомого майна, що належало визнаному за рішенням суду померлим ОСОБА_5 - місто Боярку Києво-Святошинського району Київської області та визнати за нею ОСОБА_3 в порядку спадкування право власності на 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року позову ОСОБА_3 задоволено. Визнано місцем відкриття спадщини нерухомого майна, що належало визнаному за рішенням суду померлим ОСОБА_5 - місто Боярку Києво-Святошинського району Київської області. Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування право власності на 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1

У липні 2015 року з апеляційною скаргою на рішення Киво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2006 року звернулась ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2, який не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, однак вважає, що даним рішенням порушені його права, як спадкоємця після смерті ОСОБА_5

Апелянт, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оспорюваного рішення неповно встановлено обставини, яуі мають значення для справи. Так, судом не перевірено коло спадкоємців після смерті ОСОБА_5, одним з яких він є, оскільки являється сином померлого. Вважає, що позивач навмисно ввела суд в оману, не повідомивши про існування іншого спадкоємця, хоча їй було достеменно відомо, що ОСОБА_5 мав сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка підтримувала з ним зв'язок шляхом листування, однак не повідомила про те, що за рішенням суду ОСОБА_5 визнаний померлим та про відкриття спадщини. Про такі дії позивача він дізнався лише у 2015 році від ОСОБА_7, співвласника будинку АДРЕСА_1, після чого надав останній довіреність на представництво своїх інтересів, оскільки сам проживає у АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 просить колегію суддів апеляційного суду скасувати рішення Киво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2006 року з наведених вище підстав та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року до участі у справі залучено ОСОБА_8 та ОСОБА_9, як правонаступників позивача - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення виконкому Боярської селищної Ради народних депутатів від 20 липня 1956 року, ОСОБА_3 була затверджена опікуном над сиротою, племінником ОСОБА_5, батько якого загинув на фронті Вітчизняної війни, мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і нікого з дорослих в сім'ї підопічного не лишилось. (а.с. 14)

Встановлено також, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори 22 січня 1965 року, зареєстрованого в реєстрі за № 177, ОСОБА_5 є власником 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1. (а.с. 13)

З матеріалів справи вбачається також, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2005 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_5 визнаний померлим. (а.с. 16)

Вказаним судовим рішенням встановлено, що до 1974 року ОСОБА_5 проживав в сім'ї ОСОБА_3, у 1974 році він виписався та виїхав в Магаданську область Росія працювати. До 1987 року ОСОБА_3 підтримувала зв'язок з ОСОБА_5 шляхом листування. З 1987 року їй невідома доля племінника, його пошуки результатів не дали. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17.02.2003 року ОСОБА_5 оголошений безвісті відсутнім. (а.с. 16)

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 315 за 2005 рік до майна померлого ОСОБА_5, 13 липня 2005 року ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 03.03.2005 року племінника ОСОБА_5. (а.с. 23)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, як єдиний найближчий родич спадкодавця, своєчасно прийняла спадщину - вступила у володіння спадковим майном та звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вона, як рідна тітка спадкодавця, є спадкоємцем третьої черги за законом, оскільки інших його близьких родичів - спадкоємців третьої та попередніх черг немає. Оскільки державний нотаріус відмовив позивачці у оформленні свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на ту обставину, що не встановлено місце відкриття спадщини, суд визнав позовні вимоги обгрунтованими.

Серед доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2, зазначає, що ОСОБА_3, знаючи про існування іншого спадкоємця та про місце його проживання, приховала цю інформацію від суду, у зв'язку з чим судом було ухвалене незаконне рішення та порушені права ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_5

Колегія суддів апеляційного суду не приймає доводи апеляційної скарги, як підставу для скасування рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1291/02-31 від 23.06.2015 року, ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняв, так як у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_10 не звернувся.

У зв'язку із вказаним, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що передчасним є посилання апелянта на про порушення прав ОСОБА_2, як спадкоємця померлого ОСОБА_10 до вирішення питання про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і доводами апеляційної скарги не спростовані.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: