Справа № 760/2848/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 серпня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач в лютому 2015 року звернулася до суду та просив виселити ОСОБА_2 з належної йому (Позивачу) квартири АДРЕСА_1

На підтвердження своїх позовних вимог Позивач послався на наступні обставини.

Позивач є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 в м. Києві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.10.2014р., виданого на підставі акту ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві про реалізацію предмета іпотеки.

Відповідач, не зважаючи на те, що вона не є власником зазначеного будинку, не має дозволу на проживання у ньому, безпідставно користується частиною будинку, належною Позивачу, і добровільно звільняти її відмовляється.

У зв'язку з викладеним Позивач просить виселити Відповідача з будинку, а саме - групи приміщень будинку, поєднаних у квартиру №2 (згідно з технічним паспортом) , у примусовому порядку.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач про слухання справи повідомлена згідно з вимогами цивільно-процесуального законодавства, у судове засідання з невідомих причин не з'явилася. Суд за згоди Позивача відповідно до ст.169 ЦПК України ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність Відповідача, оскільки її неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва від 01.10.2014р. ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок площею 70,90 кв.м, літ.Б - сарай, літ. В - вбиральня, літ. Г - гараж з оглядовою ямою, літ. Д - гараж загальною площею 142,10 кв.м. Зазначене майно раніше належало ОСОБА_3 і перейшло у власність Позивача за результатами акта про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 09.09.2014р. (а.с. 6)

У відповідності до Договору конкретного користування жилим будинком від 30.07.2004р. ОСОБА_3 згідно з його часткою у праві власності було виділено у користування наступні приміщення:

- коридори розміром 5,1 кв.м, 2,4 кв.м та 3,6 кв.м, зазначені в по поверховому плані як 2-1, 2-2 та 2-8;

- вбиральня розміром 1,0 кв.м (2-3);

- ванна розміром 2,5 кв.м (2-4);

- кухня розміром 6,: кв.м (2-5);

- дві жилі кімнати розмірами 15,9 та 23,7 кв.м (2-6 та 2-7);

- підсобна розміром 17,7 кв.м (2-9);

- а також господарчі та побутові будівлі і споруди: гараж літ. «Д», гараж з оглядовою ямою літ. «Г», 1/2 частка споруд.

Як вбачається з копії технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1, приміщення, виділені у користування ОСОБА_3, складають собою відокремлену від іншої частини будинку квартиру №2, яка має самостійний вхід. (а.с. 56-62)

Враховуючи наявність визначеної у натурі частки ОСОБА_3 на будинок, саме у такій же частці право користування будинком перейшло до нового власника - ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу існує спір щодо об'єкту нерухомого майна (будинку) за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, Відповідачем ОСОБА_2, як видно з наданих документів, також були заявлені претензії на вказаний будинок.

З слів Позивача судом встановлено, що ОСОБА_2, не зважаючи на відсутність у неї права власності чи користування будинком, продовжує в даний час займати частину будинку (квартиру №2), належну Позивачу на праві власності, яке зареєстроване у встановленому законом порядку, добровільно звільняти приміщення відмовляється, чим чинить перешкоди законному власнику у реалізації свої повноважень щодо майна.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні окрім випадків і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.116 Житлового кодексу Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 321 Цивільного Кодексу України, ст. 157 Житлового кодексу УРСР, статтями 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: