АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар: Шерівська Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення основного боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ КБ «Надра» в жовтні 2013 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, відсотків та пені за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 28 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ, та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №574505, відповідно до якого відповідачу було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в сумі 198 000 дол. США терміном до 10 квітня 2037 року включно з відсотковою ставкою 11,99% річних. Цільовим використанням кредиту є проведення розрахунків за договору купівлі-продажу №1471 від 28 квітня 2007 року на придбання нерухомого майна.

В забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, відповідно до укладеного договору поруки, поручителем виступила фізична особа ОСОБА_2, яка поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором. Окрім того, між позичальником та банком

_________________________________________________________________________________________________________________________________

№22-ц/794/1483/15 Головуючий у 1 інстанції: Федіна А.В.

Категорія: 19/27 Доповідач: Литвинюк І.М.

було укладено додаткову угоду від 07 листопада 2008 року, якою було змінено умови кредитного договору в частині забезпечення.

Позивач зазначав, що банк належним чином виконав своїх зобов'язання та надав позичальнику грошові кошти відповідно до умов договору, проте позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29 травня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 1 587 261,40 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 1 237 700,30 грн., по відсотках - 176 799,56 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 14 796,83 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору - 158 261,40 грн., які просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 587 558,10 грн..

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На дане рішення відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості відмовити.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 25 травня 2013 року, кредитор, відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з дати, коли права кредитора були порушені, а тому договір поруки вважається припиненим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник неналежно виконав свої зобов'язання, а тому з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 587 558,10 грн..

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Частиною 1 та 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 28 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» в особі філії ВАТ КБ «Надра» Чернівецьке РУ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №574505.

Відповідно до п. 1.1, п. 1.2 вказаного кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 198000 дол. США в порядку і на умовах визначених договором. Цільове призначення кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №1471 від 28 квітня 2007 року, відповідно до якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Згідно п. 1.3.1, п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує відсотки на підставі відсоткової ставки у розмірі 11,99% та банк надає позичальнику кредит строком до 10 квітня 2037 року.

ПАТ КБ «Надра» належним чином виконав свої зобов'язання перед позичальником за укладеним між ними кредитним договором, що підтверджується копією заяви про видачу готівки №NL-2 від 28 квітня 2007 року.

28 квітня 2007 року відповідач ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого він придбав у власність житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором №574505 від 28 квітня 2007 року ОСОБА_1 належним чином не виконав своїх зобов'язань перед банком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 1 587 558,10 грн..

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів.

Як забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 574505 від 28 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що договір закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом та пені 30 травня 2013 року, кредитор, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання і зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців з цієї дати.

Після зміни строку виконання основного зобов'язання, банк звернувся до суду з позовом 21 жовтня 2013 року, тобто в 6-ти місячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-125 цс 14.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до оскарження договору поруки, є безпідставними і спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригінало згідно: