Справа № 686/4968/15-ц
Провадження №2/686/2679/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 рік м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права користування та володіння майном, спонукання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1. Остання проживала одна та була одинокою, оскільки Хмельницькому, ні в Україні рідних не було. Будучи людиною похилого віку ОСОБА_3 потребувала постійного догляду та опіки, та надання посильної допомоги. У квартирі 64 вказаного будинку проживав він разом зі своєю бабусею - ОСОБА_4, та з 2003 року на прохання самої ОСОБА_3 він став опікуватися та доглядати за нею. У зв'язку з цим, він та бабуся відвідували ОСОБА_3, приносили продукти харчування, готували їй їжу, купували медикаменти, та протягом останніх трьох років ночували у її квартирі. В силу довірливих стосунків, які склалися між ними, для вирішення життєвих питань, ОСОБА_3 видавала йому довіреність, дозволяла вчиняти від її імені дрібні побутові угоди.

У 2013 році, ОСОБА_3, як учаснику бойових дій та інваліду війни, був наданий автомобіль ЗАЗ TF 698К, 2011 року випуску, право користування яким в інтересах останньої було надано йому. Отримавши автомобіль він став користуватися, доглядати за ним, проводити поточні ремонти. Зазначив, що після смерті ОСОБА_3 він має право і в подальшому володіти та користуватися цим автомобілем. У зв'язку з цим він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення, яке не заперечувало проти переоформлення на нього автомобіля. Разом з цим від Департаменту соціального захисту населення, він отримав відповідь, в якій йому було відмовлено у проведенні такого переоформлення, з посиланням на те. що він не являється членом сім'ї померлого інваліда. Вважає таку відмову незаконною. Зазначив, що відповідно до положень постанови КМУ №999 від 19.07.2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» (далі Порядок) право на подальше користування автомобілем залишається члену сім'ї інваліда. Відповідно до п.3 Порядку до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законом порядку. За таких обставин, посилаючись на те, що він протягом останніх 10 років періодично доглядав за ОСОБА_3, з яких останні три роки постійно здійснював за нею догляд, просив встановити факт його спільного проживання з останньою у квартирі АДРЕСА_1; визнати за ним право користування і володіння автомобілем ЗАЗ TF 698К д.н.з. НОМЕР_1, та зобов'язати відповідача вчинити дії х переоформлення вказаного автомобіля на його ім'я.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність. Зазначив, що позивач не був членом сім'ї ОСОБА_3, та не був зареєстрований за адресою проживання останньої. Крім того вважала, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права на користування та володіння спірним автомобілем задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено випискою з домової книги про склад сім'ї та прописку, виданою ЖЕК №6 від липня 2014 року №473.

15 серпня 2012 року на підставі рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації № 03/03-11429 від 15.08.2012 року ОСОБА_3, як інваліду ІІ групи був наданий безкоштовно автомобіль «Сенс» TF 698К-10 з правом передачі користування гр.. ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, яке видане 23.07.2014 року відділом ДРАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби ХМРУЮ у Хмельницькій області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_5 ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3. Вказані обставини підтверджені оглянутими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи №15-2014, яка була заведена приватним нотаріусом Балац Т.П.

Також, згідно оглянутого паспорту позивача останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 2004 року.

Згідно представленої довідки Хмельницької ЖЕК №6 від 18.02.2015 року №30 вбачається, що піклування та догляд за ОСОБА_3, зі слів сусідів, здійснювала сім'я - ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які проживають за адресою: АДРЕСА_3.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач це її онук, який фактично проживає разом з нею у кв.АДРЕСА_3. У квартирі 58 цього ж будинку проживала ОСОБА_3, з якою вони протягом тривалого часу (більше 10 років) підтримували дуже близькі стосунки. Вони мали спільний бюджет, несли спільні витрати. Коли ОСОБА_3 захворіла, вони лікували її, зробили дві операції. Також у квартиру де проживала ОСОБА_3 вони купили диван, холодильник, замінили вікна, двері, санвузол. Також пояснила, що ОСОБА_3, як інвалід отримала автомобіль, яким керував позивач та возив останню куди їй було необхідно. Останні три роки стан здоров'я ОСОБА_3 сильно погіршився, у зв'язку з чим вона та позивач по черзі чергували вночі в квартирі останньої. До ОСОБА_1 ОСОБА_3 ставилася як до свого рідного онука, завжди його називала так. Коли померла ОСОБА_3 її похованням займався ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_4. В цьому будинку проживала ОСОБА_3, якій, як учаснику війни був виданий автомобіль. Позивач та його бабуся ОСОБА_4, також проживають у цьому будинку та допомагали ОСОБА_3 у побуті, допомагали останній купувати побутову техніку. Також позивач завжди возив ОСОБА_3 на отриманому останньою автомобілі. Будучи в гостях у ОСОБА_3, позивач вів себе в її квартирі як господар, знав, що і де знаходиться.

Свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали суду пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_8

Механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах визначений Порядком забезпечення інвалідів автомобілями який затверджений Постановою КМУ №999 від 16.07.2006 року (далі Порядок)

Відповідно до положень Порядку, який діяв станом на час виникнення спірних правовідносин (ІНФОРМАЦІЯ_1 (час смерті ОСОБА_3.) інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда отримує автомобіль на десятирічний строк без права продажу, дарування, передачі (в тому числі за довіреністю) іншій особі. Після закінчення зазначеного строку інвалід може користуватися таким автомобілем до отримання нового або повернути його головному управлінню соціального захисту чи управлінню виконавчої дирекції на умовах згідно з пунктом 14 цього Порядку. Датою забезпечення автомобілем вважається день отримання його інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда на підставі акта приймання-передачі, виданого дилером підприємства - постачальника автомобілів для інвалідів (ч.6 Порядку).

Приписами частини 12 Порядку визначено, що реєстраційні документи на автомобіль оформлюються на інвалідів, а недієздатним інвалідам і дітям-інвалідам - на їх законних представників. У реєстраційних документах на автомобіль підрозділом МВС робиться позначка про видачу автомобіля головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, а також про заборону відчуження автомобіля та передачі права користування ним без дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

У реєстраційних документах робиться позначка про передачу права користування автомобілем члену сім'ї, іншій особі, якій передається право користування автомобілем (для інвалідів війни та інвалідів I групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також громадян, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (категорія 1) .

Строк, на який передається право користування автомобілем члену сім'ї інваліда, встановлюється у реєстраційних документах на автомобіль з дозволу головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції виходячи з обставин конкретної сім'ї інваліда, дитини-інваліда.

Положеннями ст.16 Порядку визначено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті;

був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації;

не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Як встановлено з матеріалів справи спірний автомобіль ОСОБА_3 отримала у 2012 року (строк його експлуатації менше 10 років), як інвалід війни та ОСОБА_1 отримав право на його користування, не як член сім'ї інваліда, а як інша особа.

Крім того, ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 не був зареєстрований за місцем її проживання (що прямо визначено положеннями п.16 Порядку, як умова можливого залишення автомобіля після смерті інваліда іншому члену його сім'ї у випадку сплати розрахункової суми викупу автомобіля).

Отже, слід констатувати, що після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1, як особі, якій було надано право користуватися цим автомобілем, втратив таке право.

За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права користування та володіння спірним автомобілем та зобов'язання відповідача вчинення дій по його переоформленню на ім'я позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_3 за однією адресою, суд зазначає, що вони також задоволенню не підлягають, оскільки встановлення такого факту не породжує для позивача жодних юридичних наслідків.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права користування та володіння майном, спонукання до вчинення дій залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: