АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з квартири.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення з квартири.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачка створює перешкоди у користуванні АДРЕСА_1 та відмовляється в добровільному порядку виселитись з його квартири.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 19 серпня 2011 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, від якого вони мають сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 03 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., зареєстрованого в реєстрі за №337, позивач набув у власність однокімнатну, жилою площею 17,9 кв.м., АДРЕСА_1 /а.с.3/.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю дружини позивача.

Відповідно до акту від 03 лютого 2015 року, затвердженого директором ТОВ «Явір-Житлобуд-2», у АДРЕСА_1 проживає без реєстрації ОСОБА_1 /а.с.16/.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання у будинку АДРЕСА_2 /а.с.5/.

Отже, відповідачка зберігає за собою право проживання за іншою адресою й у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, мешкає без реєстрації.

Як убачається з пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_1 була поселена у його помешкання після народження сина тимчасово, з метою надання допомоги, проте на даний час виселятися у добровільному порядку не бажає.

З пояснень сторін, а також допитаних судом у якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, убачається, що між сторонами склалися неприязні стосунки, внаслідок яких виникають сварки, конфлікти.

На підтвердження пояснень про застосування відповідачкою щодо нього фізичної сили, ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи виписку № 22359 із медичної карти стаціонарного хворого Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги, епіркіз та листки непрацездатності, відповідно до яких позивач в період з 23 серпня 2014р. по 04 вересня 2014р. перебував на стаціонарному лікуванні медичного закладу з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана м'яких тканин тімінної ділянки голови справа /а.с.11-14/.

Свідок ОСОБА_8, даючи пояснення, вказала, що працює консьєржем у будинку, де мешкає ОСОБА_2 з сім'єю й у серпні 2014р. бачила, як позивач виходив з будинку з розбитою головою.

З постанови про закриття кримінального провадження від 28 жовтня 2014р., винесеної слідчим СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві на підставі заяви ОСОБА_2 від 23 серпня 2014р., убачається, що кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України закрито за відсутністю складу злочину /а.с.17/.

З урахуванням зазначеного, а також матеріалів справи у їх сукупності, колегія суддів визнає законними й обгрунтованими висновки районного суду про наявність підстав до задоволення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є членом сім'ї ОСОБА_2, зберігає місце проживання за іншою адресою, у спірну однокімнатну квартиру була поселена тимчасово й під час проживання у якій між сторонами склалися неприязні стосунки, що призводить до сварок, конфліктів й неможливості користування позивачем своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що відповідачка в спірній квартирі не зареєстрована, чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належним йому нерухомим майном й правові підстави до подальшого проживання у ній ОСОБА_1 відсутні.

Колегія суддів оцінює й ту обставину, що АДРЕСА_1 є однокімнатною, й окрім ОСОБА_2 та його дружини із ними проживає їх малолітній син - ОСОБА_9

З досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались конфліктні стосунки, а позивачу чиняться перешкоди у користуванні власністю, колегія суддів вважає належно мотивованими висновки районного суду про наявність підстав до задоволення позову.

Та обставина, що за згоди власника квартири відповідачка була тимчасово поселена у помешкання, по справі правового значення не має й на суть прийнятого рішення не впливає.

Матеріалами справи безспірно доведено, що ОСОБА_1 не є членом сім'ї власника АДРЕСА_1, зареєстрована за іншою адресою, де і зберігає за собою житло, поселена була тимчасово та чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належною йому власністю.

Районний суд у повному обсязі з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й правильно застосував норми матеріального й процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/22400/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7602/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Пятничук І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.