провадження № 2/756/1087/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Приголовкіну В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності на квартиру,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно даних БТІ спірна квартира була зареєстрована в рівних долях за її братом, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті брата 1/3 частина квартири перейшла відповідно до свідоцтва про право на спадщину у власність матері. Батьком було складено заповіт, яким все належне йому на день смерті майно він заповів позивачу. Після смерті матері позивачу стало відомо, що правовстановлюючі документи на квартиру втрачені, по сьогоднішній день їх не знайдено.
Позивач після смерті батька звернулася до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру.
Посилаючись на те, що вона не може оформити право на спадщину в нотаріальній конторі за відсутності правовстановлюючих документів, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.
Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу за відсутності представника.
Представник Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій у вирішенні спору поклався на розсуд суду та просив розглядати справу за відсутності представника.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була приватизована згідно з розпорядженням органу приватизації від 27.05.2003 року №2486 на трьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та довідкою Управління житлово-комунального господарства Оболонської РДА у м .Києві № 92-і від 28.03.2014 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 грудня 2007 року, право власності на 1/3 частину спірної квартири після смерті ОСОБА_4 набула його мати ОСОБА_3
З відповіді Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 15 січня 2015 року №685 (И-2015), наданої на запит суду, вбачається, що спірна квартира на праві власності зареєстрована: 2/3 частини квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.05.2003 року; 1/3 частина квартири за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.12.2007 року; інформація щодо обтяження на вказану квартиру відсутня.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо вказаного об'єкта нерухомого майна відсутні.
Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2, виданого 26 грудня 1963 року Бюро запису актів громадянського стану виконкому Подільської районної Ради депутатів трудящих УРСР, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26 грудня 1963 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 01 червня 1965 року, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, її батьком є ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_3
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4, виданим 01 вересня 2012 року.
З матеріалів спадкової справи №123/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3, вбачається, що 04 жовтня 2007 року ОСОБА_3 складено заповіт, за яким все майно, що буде належати їй на день смерті, вона заповідає ОСОБА_1
Заявою №449 від 24 березня 2014 року, наявною в матеріалах вказаної спадкової справи, ОСОБА_1 повідомила, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вона не приймала та не заперечує проти оформлення спадщини на ОСОБА_2
Проте, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 не отримав, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5, виданим 25 квітня 2014 року.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
За змістом ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Таким чином, ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3
З матеріалів спадкової справи №410/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2, вбачається, що 04 жовтня 2007 року ОСОБА_2 складено заповіт, за яким все майно, що буде належати йому на день смерті, він заповідає ОСОБА_1
04 серпня 2014 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, позивач звернулася до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2
Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач є донькою померлого і є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці, крім позивача, з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Позивач у заяві про прийняття спадщини повідомила, що інших спадкоємців немає.
Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Постановою державного нотаріуса Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 20 листопада 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру.
Як вбачається з пояснень представника позивача, правовстановлюючі документи на спірну квартиру втрачені. З матеріалів справи вбачається, що за життя батьком позивача було подано заяву до органів внутрішніх справ від 29.03.2014 року про втрату документів на нерухоме майно та оголошення від 01.04.2014 року про втрату документів на нерухоме майно.
Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про видачу дублікату правовстановлюючого документу у разі його втрати, може звернутися лише власник нерухомого майна.
На підставі викладеного судом встановлено відсутність умов для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину після смерті батька у нотаріуса, тому її вимоги про визнання за нею в судовому порядку права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1216, 1222, 1223, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 60,79 кв.м, жилою площею 41,60 кв.м, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко