Справа № 462/4412/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Румілової Н.М.,

при секретарі Гули М.І.,

за участю позивача ОСОБА_1.,

представника позивача ОСОБА_2.,

представника відповідача Зіненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного Територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. 19.06.2015 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працюючи машиністом та був звільнений з роботи за наказом виконуючого обов'язки начальника відокремленого підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід за №С-5/187 від 18.05.2015р. у зв'язку рішенням Апеляційного суду Львівської області. З даним наказом він не згодний, оскільки на час звільнення він перебував у відпустці, а тому були порушенні вимоги ст. 40 ч.3 КЗпП України та ст.ст. 43,55 Конституції України.

Вважав своє звільнення незаконним і просить постановити рішення, яким скасувати наказ відокремленого підрозділу «Локомотивного депо Львів-Захід - філії ДТГО «Львівська залізниця» №С-5/187 від 18.05.2015 р., яким скасовано наказ від 10.02.2015 р. «Про поновлення машиністка тепловоза 2 класу ОСОБА_1 на роботі за рішенням суду» та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2. підтримали позовні вимоги просили позов задовольнити.

Представник відповідача Зіненко О.О. у судовому засіданні заперечив проти позову, зазначив, що відповідач виконував рішення суду, яким відмовлено позивачеві у поновленні на роботі.

Треті особи відокремлений підрозділ «Локомотивного депо Львів-Захід ДТГО «Львівська залізниця» та ОСОБА_3. в судове засідання не з'явились, про час та розгляд справи були попереджені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають відмові з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. знаходився з відповідачем у трудових відносинах, працюючи з 4.08.1992 р. помічником машиніста та машиністом. Як вбачається з копії його трудової книжки він був звільнений 29.09.2014 року наказом №515/ОС від 29.09.2014 р. за п.4 ст.40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Згідно до рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28 січня 2015 року позивач ОСОБА_1. поновлений на роботі та стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Сторонами не заперечувалось, що позивач ОСОБА_1. був поновлений на роботі з 29.09.2014 року , про що також був зроблений запис у його трудовій книжці згідно до якого у графі «Відомості про прийом на роботу, про переводи та звільнення» за №20 29.09.2014 р. зазначено «Запис за №19 недійсний. Поновлений на роботі машиністом тепловоза 2-го класу на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 28.01.2015р.», наказ 54/ОС від 10. 02. 2015р.

За рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18 травня 2015 року вищезазначене рішення Шевченківського районного суду від 28 січня 2015 року скасовано, у позові ОСОБА_1. до Державного Територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовлено.

Сторонами не заперечувалось, що 18 травня 2015 року позивач знаходився у відпустці.

За наказом відповідача №С-5 /187 від 18 травня 2015 року скасовано наказ від 20.02.2015 року №56/ОС про поновлення ОСОБА_1. на посаді машиніста тепловоза 2 класу з 18.05.2015р. та вважати його звільненим з 29.09.2014 року по п.4 ст.40 КЗпП України згідно з наказами від 29.09.2014 р. № 515/ОС та від 24.09.2014 р. №с-5/438, наказано головному бухгалтеру провести ОСОБА_1 нарахування та виплату всіх належних йому сум за період роботи з 10.02.2015р. по день видачі цього наказу.

Таким чином, відбулося скасування наказу, виданого на виконання скасованого рішення, з визначенням фактичної дати звільнення з урахуванням відпрацьованого працівником часу після поновлення на роботі. Посилання позивача на звільнення його з роботи з порушенням вимог ч.3 ст.40 КЗпП України суд вважає хибним, оскільки його звільнення фактично відбулося 29.09.2014 р. на підставі п.4 ст.40 КзпП України.

Крім того, суд не може взяти до уваги Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2015 року про відкриття провадження по справі, нащо послався позивач, як на підставу своїх вимог, оскільки відповідно до вимог ст.223 ЦПК України рішення суду стосовно його спору набуло законної сили з часу його розгляду апеляційною інстанцією.

Таким чином позов підлягає відмові у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Державного Територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Румілова Н.М.