Справа № 558/110/15-ц
номер провадження 2/558/59/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_4 про стягнення боргу, процентів та пені за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі (далі по тексту позивач ОСОБА_5) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про стягнення боргу, процентів та пені за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року в розмірі 10382,49 гривень.

В позовній заяві позивач ОСОБА_5 вказує про те, що між ним та відповідачем ОСОБА_4 23 грудня 2004 року було укладено договір позики № 79 від 23 грудня 2004 року, а саме про надання позики на купівлю житлового будинку з господарськими будівлями в с. Княгинине Демидівського району Рівненської області. За умовами такого договору позивачем ОСОБА_5 було надано відповідачеві ОСОБА_4 кредит (пільгову позику) в розмірі 10000,00 гривень під три відсотки річних за користування позикою на строк десять років. Відповідач ОСОБА_4 згідно умов договору позики № 79 від 23 грудня 2004 року зобовязувався використати кошти за призначенням, проводити погашення позики щорічно рівними частинами, вносити одночасно з погашенням основного боргу, три відсотки річних за користування позикою. За прострочку погашення позики, в тому числі щорічних платежів, позичальник ОСОБА_4 повинен сплатити позивачеві ОСОБА_5 штраф в розмірі 0,2 % від невнесеної або не в строк внесеної суми за кожен день прострочки.

Кошти згідно такого договору були позивачем ОСОБА_5 перераховані відповідачеві ОСОБА_4 в період з 29 грудня 2004 року по 29 липня 2005 року. Відповідно до умов договору відповідач у 2006 році сплатив позивачеві 1000 гривень основного боргу та відсотки за перший рік користування позикою. Після цього відповідач припинив сплату коштів для повернення позики.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 4 липня 2011 року стягнуто з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року за період з 25 вересня 2006 року по 15 березня 2011 року в розмірі 13998,23 гривень, а саме: 5000 гривень основного боргу, 5561 гривень індексу інфляції за час прострочення, 1207,23 гривень відсотків за користування позикою, 2230 штрафних санкцій.

В позовній заяві позивач ОСОБА_5 просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 заборгованість за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року в розмірі 10382,49 гривень, що включає 4000 гривень основного боргу, три проценти річних в розмірі 699,77 гривень, неустойку за несвоєчасне виконання зобовязання (пеню) в розмірі 4828,00 гривень та 854,72 гривень індексу інфляції.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання втретє не зявився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 28, 30, 37), а тому відповідно до положень абз. 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається повідомленими належним чином про час судового розгляду справи. Причини неявки до суду відповідач ОСОБА_4 не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом…

В судовому засіданні встановлено, що 23 грудня 2004 року було укладено договір позики № 79 між ОСОБА_3 обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_4 Згідно такого договору позивач ОСОБА_5 зобовязувався надати відповідачеві ОСОБА_4 позику на строк 10 років для купівлі житлового будинку з надвірними будівлями в с. Княгинине Демидівського району Рівненської області на суму 10000 гривень під три відсотки річних в гривнях за користування позикою. Відповідач ОСОБА_4 згідно умов вказаного договору зобовязувався використати кошти, отримані у позику, за призначенням (п. 2.4. договору); першу щорічну плату внести через рік з моменту отримання коштів. Погашення позики в наступні девять років проводити щорічно рівними частинами кожного року. Погашення позики в останній рік повинно бути зроблене не пізніше 20 листопада 2014 року (п. 2.5. договору); вносити одночасно з погашенням основного боргу, три відсотки річних в гривнях за користування позикою (п. 2.6. договору); за прострочку погашення позики, в тому числі щорічних платежів, позичальник сплачує ОСОБА_5 штраф в розмірі 0,2 % від невнесеної або не в строк внесеної суми за кожний день прострочки (п. 3.1. договору).

Згідно вказаного договору позивачем ОСОБА_5 було надано відповідачеві ОСОБА_4 позику в розмірі 10000,00 гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні в порушення умов договору позики № 79 від 23 грудня 2004 року відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним договором не виконав. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком позивача ОСОБА_5 (а.с. 3).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року, що виконаний позивачем ОСОБА_5 (а.с. 3) заборгованість відповідача ОСОБА_4 за договором № 79 від 23 грудня 2004 року за період з 16 березня 2011 року по 23 лютого 2015 року становить 10382,49 гривень, що складається з 4000,00 гривень основного боргу, 699,77 гривень нарахованих відсотків, 4828,00 гривень штрафних санкцій (пеня) за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, 854,72 гривень індексу інфляції.

Перевіривши проведені позивачем розрахунки, суд погоджується з вказаним розрахунком заборгованості за договором позики, оскільки доказів його недостовірності сторонами до суду не надано.

Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 4 липня 2011 року (а.с. ) встановлено, що належить до стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_5 заборгованість за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року за період з 25 вересня 2006 року по 15 березня 2011 року, а саме: 5000,00 гривень основного боргу, 5561,00 гривень індексу інфляції, 1207,23 гривень відсотків за користування позикою, 2230,00 гривень штрафних санкцій.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, відповідачем ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання по поверненню позики та сплаті відсотків за користування позикою у встановлені договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року строки не виконано.

Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, позовні вимоги позивача ОСОБА_5 підлягають до задоволення, а заборгованість за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача в розмірі 10382,49 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, що складаються з 243,60 гривень, сплаченого при поданні до суду позовної заяви, судового збору та 523,60 гривень витрат представника позивача, що повязані з його прибуттям 23 березня 2015 року в судове засідання, підлягають стягненню з відповідача, як такі, що обґрунтовані та документально підтверджені (а.с. 1, 21-23, 33).

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1046, 1048 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_3 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_4 про стягнення боргу, процентів та пені за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3 обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, 33028, м. Рівне, проспект Миру, 7А, , заборгованість за договором позики № 79 від 23 грудня 2004 року за період 16 березня 2011 року по 23 лютого 2015 року в розмірі 4000,00 (Чотири тисячі) гривень основного боргу, 699 (Шістсот девяносто девять) гривень 77 копійок нарахованих трьох процентів річних, 4828,00 (Чотири тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень неустойки за несвоєчасне виконання зобовязання (пеню), 854 (Вісімсот пятдесят чотири) гривні 72 копійки індексу інфляції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Т.С. Феха.