Справа № 2-7886/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут», про визнання наказу незаконним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ №135-к від 25.09.2015 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких він звертається з позовом за захистом своїх порушених прав, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач, заявляючи вимоги про скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позивач не виклав обставин, якими він обґрунтовує незаконність наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не зазначив доказів, які б підтверджували такі обставини, а також підстави скасування наказу.

Крім того, за змістом позовної заяви не викладено, які трудові права позивача порушено відповідачем - фізичною особою ОСОБА_2, який, як зазначає сам позивач, при накладенні дисциплінарного стягнення діяв як директор юридичної особи Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій» у межах своїх повноважень, яким чином вони підлягають захисту. Як і не зазначено, в чому полягає порушення трудових прав позивача з боку відповідача - фізичної особи ОСОБА_3, та способи їх захисту останніми.

Також відповідно до ст.35 ЦПК України 3-і особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Разом з тим, позивачем не зазначено, яким чином рішення в даній справі може вплинути на права та обов'язки зазначеної позивачем 3-ї особи, а звідси і відповідно підстави залучення НТУУ «Київський політехнічний інститут» в якості 3-особи.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини в обґрунтування позовних вимог відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Також заява була подана позивачем в порушення вимог ст. 120 ЦПК лише в двох екземплярах, а не відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб а не відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, оскільки позивач за позовом, що виникає з трудових правовідносин, за правилами цієї статті звільнений від обов'язку щодо подання копій документів, але не копій позовної заяви.

Крім того, позов не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки належних доказів сплати позивачем судового збору за пред'явлені позовні вимоги до суду не надано. При цьому позивач просив відстрочити сплату судового збору, не вказавши жодних, передбачених законом, підстав та обставин.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ритуальної служби спеціалізоване комунальне підприємство «Київський крематорій», ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут», про визнання наказу незаконним залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: