АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5905/15 Справа № 2-3864/11 Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Болтунової Л.М.

суддів Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне підприємство № 43» Дніпропетровської міської ради, Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири ,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 43» Дніпропетровської міської ради та МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 7 904,84 грн. матеріальної шкоди, 2 000 грн. моральної шкоди, 500 грн. витрат на правову допомогу та 274,92 грн. судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог до нього, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», в інші частині колегією суддів воно не перевіряється. КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 43» Дніпропетровської міської ради рішення не оскаржено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, не відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться на останньому 5-му поверсі багатоквартирного будинку.(а.с.22-24)

23 лютого 2011 року близько 16 год. 45 хв. сталося залиття гарячою водою вищевказаної квартири.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи матеріальну шкоду в сумі 7 904,84 грн. та 2 000 грн. моральної шкоди в солідарному порядку з КП «Житлово-експлуатаційне підприємство №43» ДМР та МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», суд першої інстанції виходив із доведеності їх вини доказами.

З таким висновком колегія суддів погоджується не в повній мірі, оскільки суд не повному обсязі встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також дійсних прав та обов'язків сторін, не визначився з обсягом відповідальності МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального закону, що є підставою для скасування даного рішення суду в оскарженій частині.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність його вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд ? власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень та своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію;та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до п. 2 Правил утримання будинків та прибудинкової території від 17 травня 2005 року № 76технічне обслуговування жилих будинків ? це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів; будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»)

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57?60 ЦПК України.

Судом правильно встановлено, що балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 є КП «Житлово-експлуатаційне підприємство № 43» Дніпропетровської міської ради.

01 червня 2004 року між МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» та КЖЕП №43, правонаступником якого є КП «ЖЕП №43» ДМР, був укладений договір №020243 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого енергопостачальна організація зобов'язалась постачати теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання (підігрів) до межі балансової належності багатоквартирного будинку, а комунальне підприємство - проводити перерозподіл через внутрішньобудинкові і квартирні системи та безпосередньо надавати споживачам теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до пп. 2.20 та 2.21 вищевказаного договору, КП «ЖЕП №43» ДМР зобов'язався своєчасно вживати заходів для локалізації та ліквідації аварійних ситуацій, забезпечувати технічно безпечний стан внутрішньобудинкових та квартирних систем.

Відповідно до акту обстеження від 24 лютого 2011 року, складеного працівниками КЖЕП № 43 ДМР, залиття сталося від розриву крану на трубопроводі центрального опалення в районі розширювального баку на горищі будинку. Аналогічна причина залиття зазначена і в акті обстеження при повторному огляді квартири позивачки від 28 лютого 2011 року. (а.с.20,21)

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 620-14 від 30 грудня 2014 року, проведеною Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, на питання суду першої інстанції, що є причиною залиття квартири АДРЕСА_1, експерт, який його складав не дав відповіді, посилаючись, що на час дослідження, грудень 2014 року, була відсутня частина конструктивних елементів системи теплопостачання, а також відсутній трубопровід подачі з краном до розширюваного баку, що був пошкоджений розмерзанням та виведений з експлуатації. Разом з тим, експерт звертає увагу на акти КЖЕП-43, які були складені на день залиття квартири, і в яких зазначена причина залиття.

Згідно п.1.1 наказу № 86 від 25 жовтня 2004 року Управління житлово-комунального господарства Дніпропетровської облдержадміністрації межею балансової та експлуатаційної відповідальності між підприємством водопостачання та житлово-експлуатаційного підприємства області є зріз будівлі житлового фонду.

Згідно «Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», затвердженого наказом №150 від 10 серпня 2004 року Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, житлово-експлуатаційні підприємства, зокрема, надають такі послуги: ремонт та заміна регулювальних вентилів, кранів, засувок; ремонт утеплення розширювальних баків на горищі, зливних та повітряних труб; ремонт та фарбування розширювальних баків, зливних та повітряних труб, вантузів, а також частковий ремонт розширювального бака з усуненням течі та подальшим фарбуванням з двох боків олійною фарбою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що залиття квартири позивачки сталось з вини МКП «Дніпропетровьскі теплові мережі», а тому безпідставно стягнув з нього матеріальну та моральну шкоду.

Оскільки МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» не є ані власником, ані балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, то, відповідно до вищевказаних норм закону та умов договору про постачання теплової енергії, не повинен нести відповідальність за технічний стан обладнання, яке знаходиться всередині будинку.

За таких обставин судова колегія вважає, що правові підстави для стягнення з відповідача 2 матеріальної та моральної шкоди, в розумінні ст.ст.1166,1167 ЦК України - відсутні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, підлягає скасуванню, на підставі п.п.3,4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року скасувати в частині стягнення з МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» матеріальної та моральної шкоди, а також судових витрат, і в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: