Справа № 466/3886/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Третьої львівської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

27 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, третьої особи без самостійних вимог Третьої львівської державної нотаріальної контори, в якому, з урахуванням поданої 26 жовтня 2015 року заяви про збільшення позовних вимог, просить постановити рішення, яким:

- встановити факт проживання однією сімєю його, ОСОБА_1, та спадкодавця ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 понад пять років до відкриття спадщини;

- визнати за ним, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на 3/4 частини квартири АДРЕСА_2.

В обгрунтуваннн своїх вимог зіслався на те, що 16 жовтня 2014 року померла ОСОБА_2, яка була незаміжня, дітей не мала, у фактичних шлюбних відносинах не перебувала, оскільки була інвалідом дитинства першої групи та потребувала стороннього догляду.

ОСОБА_2 проживала з матірю ОСОБА_3, однак її мати померла 22 січня 2010 року. Інших родичів покійна ОСОБА_2 не мала.

Все життя і на момент смерті ОСОБА_2 він, ОСОБА_1, допомагав та опікувався нею, оскільки вона була особою неповносправною та потребувала сторонньої допомоги. Мати покійної ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка померла 22 січня 2010 року, склала на нього, ОСОБА_1, заповіт, а відтак після смерті ОСОБА_2 він, як такий, що проживав та проживає у зазначеній квартирі, є таким, що фактично прийняв спадщину.

Витрати на поховання ОСОБА_2 та та її матері ОСОБА_3 ніс виключно він, позивач. Крім того, він оплачував комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг та довідкою з ЛКП «Збоїща 408».

Після смерті ОСОБА_2 він залишився єдиним спадкоємцем, оскільки проживав однією сімєю із спадкодавцем понад пять років до часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з 3/4 часток у квартирі АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) № 19481, виданого Львівською міською адміністрацією та зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №8209.

Він, ОСОБА_1, фактично прийняв спадщину, оскільки заяви про відмову від спадщини не подавав.

У встановлені ст. 1270 ЦК України строки він звернувся у Третю львівську державну нотаріальну контору із заявою про оформлення спадщини, однак 21 квітня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом, оскільки він не є родичем спадкодавця і не довів факту проживання однією сімєю із спадкодавцем та йому було рекомендовано звернутись в суд.

В судовому засіданні 25 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В останнє судове засідання, яке було призначено на 26 листопада 2015 року, позивач та його представник не зявились та позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та у відсутності його представника.

Представник Львівської міської ради в судовому засіданні 25 вересня 2015 року проти позову заперечив з тих підстав, що позивач ОСОБА_1 на ставить питання про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2АА., яка померла 16 жовтня 2014 року повністю. У випадку встановлення в судовому засіданні такого юридичного факту ОСОБА_1 може звернутись в нотаріальну контору та оформити свої спадкові права. В останнє судове засідання, яке було призначено на 26 листопада 2015 року, представник Львівської міської ради не зявився, хоч про час і місце розгляд справи повідомлявся в установленому порядку.

Представник Третьої львівської державної нотаріальної контори в судове засідання жодного разу не зявився, хоч про час і місце розгляд справи повідомлялись в установленому порядку.

Відповідно до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 26 листтопада 2015 року всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування цього судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_4, представника Львівської міської ради ОСОБА_5, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 19481 (а.с.8), виданого 22 квітня 1994 року Львівською міською адміністрацією та зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №8209, квартира, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грінченка,14/77 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 12) серії 1-СГ №203284 ОСОБА_3 померла 22 січня 2010 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.11) серії 11-СГ№ 371319 ОСОБА_2 померла 16 жовтня 2014 року.

У копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.5) зазначено, що на підставі заповіту, посвідченого ОСОБА_8-М.Ю., державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори 19 березня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1-581 спадкоємцем до 1/2 частки зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_1, який позтвачем по справі. Спадкове майно складається із 1/2 частини квартири АДРЕСА_4.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Із покійною ОСОБА_3 вони були знайомі з 1970 року і були подругами. ОСОБА_2 була донькою її подруги ОСОБА_3 ОСОБА_2 народилася інвалідом і називала позивача ОСОБА_1 братом. Позивач жив із ОСОБА_2 і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, він, ОСОБА_1 проводив у квартирі по вул. Грінченка,14/77 у м. Львові ремонти та займався похованням ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач переїхав жити до ОСОБА_2 після смерті її матері. Також він проводив у квартирі ремонти, а ОСОБА_2 називала його братом. Крім того, він, ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до копії посвідчення №101822 ОСОБА_2 була інвалідом дитинства першої групи.

У довідці з місця проживання про склад сімї і прописки (а.с.9) №933 від 12.02.2015 року, виданої ЛКП «Збоїща 408», зазначено, що ОСОБА_1 проживає і зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4 з жовтня 2009 року. Разом з ним проживала і була постійно зареєстрована ОСОБА_2 з 09.09.1974 року і по день смерті 16.10.2014 року.

Відповідно до копій свідоцтв про поховання вбачається, що ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В силу ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. ст. 391, 392 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом став власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_5, власником 3/4 частин цієї квартири стала донька померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 проживав з останньою однією сімєю до часу її смерті понад пять років.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 328, 355, 391, 392, 1264, 1268 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та спадкодавця - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 понад 5 років до відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_2 на 3/4 частки у квартирі АДРЕСА_7.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9