Справа № 473/6001/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за заявою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1, заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

25.12.2014 року заявник ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту від 25.03.1993 року на право приватної власності на земельну ділянку, що призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1, який складено на ім'я "ОСОБА_3".

Представник заявника вказує, що при зверненні заявника до приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою оформлення спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті матері заявника - ОСОБА_3, було встановлено, що в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку від 25.03.1993 року, ім'я спадкодавця зазначене - "ОСОБА_3", а відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та інших документах на її ім'я - "ОСОБА_3" .

Встановлення даного факту має для заявника правовстановлююче значення, так як вона має намір оформити спадщину, в адміністративному порядку усунути вказані недоліки неможливо, тому заявник звернулася до суду та просить заяву задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з'явилася, її представник, який діє на підставі довіреності - ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини справи, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, свою думку з приводу заяви не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

В судовому засіданні вставлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 08.04.1959 року та свідоцтвом про укладення шлюбу від 05.05.1984 року ( а.с. 6, 7 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 11.06.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області (а.с. 5).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0632 га, що призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Ще за свого життя, 13.06.2011 року, ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та взагалі все те, що на день смерті буде їй належати за законом, у т.ч. і весь належний їй житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами із всією земельною ділянкою для його обслуговування, що знаходиться в АДРЕСА_1, автомобіль марки "ВАЗ-2105", випуску 1983 року та все інше без винятку нерухоме та рухоме майно, заповіла своїй дочці, ОСОБА_2 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_4 13.06.2011 року, реєстраційний № 751( а.с. 8 ).

ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_3, проте приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_4 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку від 25.03.1993 року, ім'я спадкодавця зазначене - "ОСОБА_3"", а відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 її ім'я - "ОСОБА_3" ( а.с. 4 ).

В той же час факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документа повністю підтверджується наступними доказами:

- свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, виданим Вознесенським міським відділом комунального господарства Вознесенської міської ради Миколаївської області 16.05.1987 року ( а.с. 9 );

- свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом 2-ї Вознесенської державної контори Загороднюк Л.К. 28.07.1987 року (а.с. 9, 10);

- будинковою книгою для прописки громадян, які проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 13-15).

За положеннями частин 1, 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки Державний акт на право приватної власності на час розгляду справи залишається чинним, водночас наявні в ньому помилки в імені спадкодавця перешкоджають подальшому розгляду питання щодо права заявника на земельну ділянку, як спадкове майно, а тому суд знаходить підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1, заінтересована особа: Вознесенська міська рада Миколаївської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 державного акту на право приватної власності на землю виданого 25.03.1993 року Виконавчим комітетом Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0632 га, що призначена для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 який складено на ім'я "ОСОБА_3".

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.