У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення суми страхового відшкодування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним вище позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 119 428 грн 93 коп. страхового відшкодування, 400 грн. за послуги оцінювача та 7 216 грн 62 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, а також всі витрати, пов'язані з розглядом справи покласти на відповідача.

На обґрунтування позову зазначав, що 27 липня 2012 року між ним та приватним акціонерним товариством страховою компанією «БрокБізнес» в особі його Запорізького відділення, начальником якого є Пасхіна Ю.В., було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № 006-0040985/015НТ. Предметом страхування за договором є автомобіль марки LEXUS ES 350, державний номерний знак НОМЕР_1. 28 серпня 2012 року було пошкоджено застрахований автомобіль. Даний факт підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 31 серпня 2012 року. Ha виконання умов зазначеного договору позивачем було телефоном повідомлено відповідача про настання страхового випадку. Сума матеріального збитку, заподіяна внаслідок протиправних дій третіх осіб, згідно звіту № 21/08/12 від 31 серпня 2012 року становить 119 428 грн 93 коп. За виготовлення вказаного звіту ним сплачено 400 грн. Просив позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року рішення місцевого суду змінено в частині правових підстав відмови у позові. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати указані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 вніс страховий платіж 30 липня 2012 року в сумі 3 962 грн 79 коп., а за договором передбачено строк внесення першого платежу до 27 серпня 2012 року у сумі 3 994 грн 75 коп. Укладений між ОСОБА_4 та відповідачем договір не набрав чинності та припинив свою дію 28 липня 2012 року, а тому вимоги позивача є безпідставними.

Апеляційний суд, змінюючи мотивувальну частину рішення виходив із того, що суд першої інстанції дійшов суперечливих висновків, одночасно вказавши, що договір не набрав чинності та припинив свою дію. При цьому, правильним є висновок про те, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки мало місце подвійне страхування у двох страхових компаніях, а ОСОБА_4 про такі дії всупереч положенням п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України, п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» та п. 12.3.12 договору страхування не повідомив відповідача.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2014 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта