Р І Ш Е Н Н Я

іменем України Провадження 2/331/1225/15

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя ЄУН 331/3968/15-ц

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненкл М.В.,

при секретарі - Рухловій М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У позові зазначив, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через різні погляди на сумісне життя, почуття любові один до одного більше не відчувають, та протягом двох років вони з відповідачем не живуть однією сім'єю та не ведуть спільне господарство, позивач просить суд шлюб розірвати.

Позивач надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягав.

Відповідач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 травня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції(а.с. 7).

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно мешкає з матір'ю (а.с. 8).

Беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні стосунки через непорозуміння, з приводу цього виникали сварки, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.

Спір щодо майна, яке є спільною власністю подружжя, а також спір щодо проживання, виховання та утримання спільної дитини у рамках цієї справи не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. 10, 11, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 травня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 120 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.В. Антоненко