Справа № 715/2027/15-ц
Провадження № 2/715/794/15
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді Цуркана В.В.
за участю секретаря судового засідання Майщук С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, вказавши, що вона проживає та зареєстрована у власному будинку за адресою АДРЕСА_1. Окрім неї, у вказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_3, який проживає з нею, а також відповідач ОСОБА_2, який з вересня 2014 року не проживає в даному будинку, а мешкає по іншій адресі, а саме у АДРЕСА_2 зі своєю сім'єю. Жодних перешкод в користуванні жилим приміщенням, відповідачу ОСОБА_2 вона не чинила, він добровільно визначив собі інше місце проживання, і спірним жилим приміщенням не користується. На підставі наведеного, керуючись вимогами ч.2 ст.405 ЦК України, вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив права користування вказаним житловим приміщенням та виписати його з місця реєстрації.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, проте її представник ОСОБА_4 подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглянути справу без його участі.
Вiдповiдач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, хоча своєчасно та в належному порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливим розглянути справу у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1, і у вказаному житловому будинку крім позивача зареєстровані її сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою Чагорської сільської ради від 17 серпня 2015 року за №466.
Як вбачається із акту обстеження обставин та умов проживання від 17.08.2015 року за №467, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1. В даному будинку крім неї також зареєстровані її сини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому, разом з ОСОБА_1 фактично проживає її син ОСОБА_3, а старший син ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає з вересня місяця 2014 року і власного майна за вищевказаною адресою не має.
Аналогічне підтверджується з пояснень сусідів позивача, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були опитані під час складання вищевказаного акту.
Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку позивача з вересня 2014 року, тобто більше одного року, тому суд вважає, що він втратив право користування житлом.
Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою. Враховуючи те, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, тому положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Так як судом задоволено позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку по АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації в цьому будинку, то вимоги про зняття його з реєстрації в цьому будинку є безпідставними і задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 3-11, 15, 57, 174, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: