Справа № 199/6937/14-ц
24 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Голубніченко В.О.,
за участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, -
У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08.09.1967 вона мешкає та зареєстрована у домоволодінні АДРЕСА_1 у м.Дніпропетровську. Разом з нею у домоволодінні мешкали її матір ОСОБА_6, батько ОСОБА_7 та сестри: ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_10, Відповідачі ОСОБА_4 з 24.12.1954, ОСОБА_5 з 23.12.1960, десь в цей же час ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виїхали з будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_6 З цього часу позивачка та члени її сім'ї мешкають одноособово у домоволодінні.
У лютому 2008 року під час оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка дізналася, що успадкувала після померлої матері лише 2/12 частин домоволодіння. Крім того позивачка дізналася, що крім її 2/12 частки право власності на спірне домоволодіння зареєстровано за наступними особами: по 1/12 частині за ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_10,, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.1954, виданого житловим управлінням Дніпропетровського відділу комунального господарства на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 24.06.1954 №1351/10. Крім того право власності на 3/12 частин домоволодіння ні за ким не зареєстровано.
ОСОБА_2 вважає, що відкрито, добросовісно, безперервно володіє зазначеним домоволодінням, а тому просила суд в порядку ст.344 ЦК України визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 25,6 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.; сараю літ. В., убиральні літ. Г, душ літ. Д, навіс літ. Е, альтанка літ. Ж, навіс літ. З, споруди 1-9,І.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник відповідача - Дніпропетровської міської ради у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв'язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Інші відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали заяву щодо розгляду справи за їх відсутності.
Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську належить на праві власності - по 1/12 частині за ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_10,, ОСОБА_13, ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності від 01.07.1954, виданого житловим управлінням Дніпропетровського відділу комунального господарства на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 24.06.1954 №1351/10. Право власності на 3/12 частин домоволодіння ні за ким не зареєстровано.
Починаючи з 04 грудня 1987 року по теперішній час, позивач відкрито та безперервно користується зазначеним домоволодінням, утримує його та сплачує комунальні послуги.
Факт володіння з 04 грудня 1987 року позивачем нерухомим майном, а саме домоволодінням АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, визнанням даних обставин відповідачами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, а також наданими в матеріали справи письмовими доказами.
Крім того, судом встановлено, що саме позивач утримує домоволодіння в цілому шляхом оплати в повному обсязі комунальних послуг, що також підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг.
За ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для набуття права власності на майно за набувальною давністю згідно з правилами ст.344 ЦК України, по-перше необхідно, щоб заволодіння майном було добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Разом з тим факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі, не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права. Во-друге, таке володіння повинно бути відкритим. По-третє, володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених законом строків.
Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 25,6 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.; сараю літ. В., убиральні літ. Г, душ літ. Д, навіс літ. Е, альтанка літ. Ж, навіс літ. З, споруди 1-9,І, за набувальною давністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку судові витрати з відповідачів не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_2 в м. Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ.А-1 загальною площею 25,6 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.; сараю літ. В., убиральні літ. Г, душ літ. Д, навіс літ. Е, альтанка літ. Ж, навіс літ. З, споруди 1-9,І.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам процесу негайно після його проголошення.

Суддя О.Б.Подорець