Номер провадження: 22-ц/785/5324/15
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 2055614,17 грн., за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року, -

встановила:

03 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 133 373,90 дол. США, що станом на 14.11.2014 року по курсу НБУ становить 2 055 614,17 грн., мотивуючи позов тим, що відповідно до укладеного договору № ОД11/08/2007/840-К/112 від 01.08.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит в іноземній валюті в сумі 72 000,00 дол. США., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.49 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач згідно кредитного договору, та договору поруки з ОСОБА_3 повинні були погасити заборгованість по кредиту та сплатити відсотки, але не виконали умови кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір поруки з ОСОБА_3 якій несе відповідальність як солідарний боржник.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № ОД11/08/2007/840-К/112 від 01.08.2007 року в розмірі 133 373,90 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 14.11.2014 року становить 2 055 614,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору по 1827грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи повністю позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2 порушила умови кредитного договору від 1 серпня 2007 року у зв'язку з чим станом на 14 листопада 2014 року виникла заборгованість на загальну суму 133373 долари США 90 центів.

За належне виконання відповідачкою умов кредитного договору поручився ОСОБА_3 на підставі договору поруки від 1 серпня 2007 року.

За таких умов суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Такий висновок районного суду підтверджується кредитним договором (а.с. 20- 23), укладеним між позивачем та відповідачкою 1 серпня 2007 року та договором поруки (а.с. 30-31), укладеним 1 серпня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Посилання апеляційної скарги на припинення права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя через пропуск ним шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Приведена норма закону передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки, у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 5.3 договору поруки встановлено, що дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, термін дії якого закінчується 30 липня 2027 року, чи виконанням поручителем своїх зобов'язань згідно з умовами цього договору. Оскільки ні позичальник по кредитному договору, ні поручитель взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на момент пред'явлення позову не виконали, договір поруки не може вважатися припиненим, а відповідно не припиняється і право кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Твердження відповідачки про порушення позивачем порядку нарахування за договором кредиту пені та штрафних санкцій не ґрунтується на матеріалах справи, а відповідно не може бути покладене в основу судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 1 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський