Справа № 594/1052/15-ц
Провадження №2/594/480/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача

Сковятинської сільської ради ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Сков»ятинської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Сков»ятинської сільської ради, про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 4 січня 2005 року померла його бабка ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 1,33 га, розташованої на території Сков»ятинської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Померла заповіту не складала. Після смерті бабки, у встановлений законом шестимісячний строк, в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки з вересня 2002 року постійно перебував за кордоном, на похороні бабки не був і приїхав в Україну лише у червні 2006 року. Після звернення до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 йому відмовлено, оскільки він не подав у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. За вказаних обставин, позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за правом представлення на спадкове майно, що належало його покійній бабусі ОСОБА_4, строком на два місяці.

Представник позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та додатково пояснила, що батько позивача ОСОБА_5 помер 20.02.1998 року і тому право на спадкування виникло у позивача, внука померлої ОСОБА_4, який проживав окремо від неї і знав що йому потрібно подати заяву про прийняття спадщини. Позивач з весни 2002 року перебував за кордоном і приїхав в Україну в червні 2006 року і тому шестимісячний строк пропустив з поважних причин. З 2006 року ОСОБА_3 приїжджає щорічно, однак до нотаріуса не звертався без поважних причин, а звернувся тільки 19 серпня 2015 року і йому було відмовлено у видачі свідоцтва.

Представник відповідача ОСОБА_2 пояснив, що земельна ділянка площею 1,33 га, яка належала ОСОБА_4 знаходиться на території Сков»ятинської сільської ради Борщівського району. Коло спадкоємців йому невідоме, однак знає що в спадкодавця було два сини. Не заперечує щоб було визначено додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

З доданої до матеріалів справи копії з погосподарських книг Сков»ятинської сільської ради за 1991-1995 рр. слідує, що станом на 15 квітня 1991 року (день набрання чинності Законом України «Про власність») у с. Шишківці Борщівського району в господарстві по вул. Шашкевича, 14 проживали ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5.

20 лютого 1998 року в с.Шишківці Борщівського району помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії І-ИД №186069, видане повторно 16 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області).

Як вбачається із довідки № 460 від 02 вересня 2014 року, виданої Сков»ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, ОСОБА_5 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю мамою ОСОБА_4, та помер 20.02.1998 року. Заповітів ОСОБА_5 не складав, інших спадкоємців не має. ОСОБА_4 померла 04.01.2005 року, заповітів не складала, спадкоємцем є її внук ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 190993 від 19 серпня 2015 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, ОСОБА_4 померла 04 січня 2005 року, про що зроблено актовий запис №01 Сков»ятинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,33 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сков»ятинської сільської ради згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №717819, виданого Сков»ятинською сільською радою 21 серпня 2002 року.

19 серпня 2015 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_6 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 04 січня 2005 року, так як приватним нотаріусом було виявлено, що спадкоємець пропустив термін для прийняття спадщини(відмова приватного нотаріуса №705/02-31 від19.08.2015 року).

За змістом ст.ст.1268-1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_3 не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а тому пропустив встановлений строк для прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо).

Згідно пункту 2 ОСОБА_7 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, адресованого Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9К в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_3 тривалий час перебував за кордоном і приїхав в 2006 році, а тепер щорічно приїжджає додому.

Позивач не надав до позовної заяви, а представник позивача в судовому засіданні, жодних доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_3 за кордоном, коли саме і його тривалість.

Пояснення свідків є частково припущеннями, оскільки їм невідомо точної дати виїзду, місця перебування, тривалості, а також неможливості прибути та звернутися з заявою про прийняття спадщини, а дані обставини могли б бути підтверджені тільки належними письмовими доказами документами, які оформляються при перетині кордону та іншими, які мав би надати позивач.

В силу принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому виноситься рішення.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_3 з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5В, померлої 4 січня 2005 року, оскільки зазначені ним причини, а саме тривалий час перебування за кордоном з вересня 2002 року по червень 2006 року, жодними чином не підтверджені. А також не має інших причин які б були поважними та такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини.

Неподання заяви про прийняття спадщини і не звернення до суду про поважність пропуску строку в 2006 році, після приїзду в Україну, нічим не мотивовані і необґрунтовані, що свідчить про свідоме, безпричинне пропущення строку для звернення про прийняття спадщини.

Крім того, позивачем і його представником не зазначено інших спадкоємців, а представник відповідача послався на відомі йому обставини, а саме що в спадкодавця був ще один син, однак більше інформації йому невідомо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_3 до Сков»ятинської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1268 - 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Сков»ятинської сільської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинивідмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду: Чир П.В.