Справа № 219/6616/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Шевченко Л.В.,
при секретарі Бурикіній Я.Д.
з участю: представника позивача Щирої О.І.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Згідно вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до договору поруки №25 від 30.01.2008 року укладеного між ОСОБА_3 (поручитель), ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі керуючого Крючковим С.М. (кредитор) та ОСОБА_2 (боржник), поручитель ОСОБА_3 бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язаннях боржника за кредитним договором №25 від 30.01.2008 р. ( а. с. 14-15).
Правовідносини сторін склалися у сфері кредитних відносин та регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 1049, 1050, 1054-1055 Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 1.2 Предметом іпотеки за договором № 25 від 30.01.2008 року є нерухоме майно, а саме: жилий будинок №11, загальною площею 41,85 кв.м., житловою площею - 27,75 кв. м. зі всіма невід'ємними її приналежностями, що знаходяться за адресою: м. Артемівськ Донецької області, АДРЕСА_1
Відповідно до договору позивач зобов'язався здійснити повернення кредиту до 29 січня 2015 року; сплачувати частину Кредиту та проценти за користування кредитом щомісяця.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Судом встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування відповідно до кредитного договору № 25 від 30.01.2008 року не виконали.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо), належить виключно позивачеві.
Таким чином, відповідно до аналізу зазначених норм права та роз'яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.
Відповідно до п.4.2. іпотечного договору № 25 від 30.01.2008 року (арк.с.11) у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем та Боржником зобов'язання в цілому чи або частково, а також інших випадках, передбачених цим договором Іпотекодержатель реалізує своє шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки визначеного цим Договором.
Згідно п. п. 1, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд, визначаючи початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Відповідно до ст.ст. 6, 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задоволити зазначені вимоги за рахунок предмета іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Суд, враховуючи викладене вище, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на майно є обґрунтованими і враховуючи невиконання відповідачем та майновим поручителем основного зобов'язання, позивач має право на задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню солідарно з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 575, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214,215 ЦПК України, ст.ст.33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку», суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Головуючий суддя Л.В.Шевченко