ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1511/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - ЄФРЕМОВУ В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Головного управління юстиції в м. Києві, про включення майна до спадкової маси -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про включення до спадкової маси що відкрилася після смерті ОСОБА_4 1/3 частини квартири, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 бабусі, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав та просили суд по закінченню 6 місячного терміну видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в яке включити 2/3 частини квартири за АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька ОСОБА_4. Державна нотаріальна контора № 16 відкрила спадкову справу, але відмовляється включати до спадкового майна 1/3 частини квартири яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 бабусі, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав. Позивач вважає, що до спадкового майна слід віднести 2/3 частини квартири за АДРЕСА_1, з яких 1/3 частини - належали померлому особисто та 1/3 частини якої належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 його матері, спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник ОСОБА_3 позов визнала та просила його задовольнити.

Представник Головного управління юстиції в м. Києві будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника відповідача.

Вислухавши пояснення учасників процесу, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини:

28.02.1994 року відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва було видано свідоцтво про право власності на житло /а.с. 4/.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло - квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3. Загальна площа квартири становить 51,0 кв.м. Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована в БТІ на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за № 5077 23 березня 1994 року. Право власності зареєстроване в електронному реєстрі 22.12. 2011 року.

Відповідно до положень ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до положень ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Таким чином, всім співвласникам квартири АДРЕСА_1 належала 1/3 частка в спільному майні. Ідеальна частка в майні кожному з співвласників не виділялася, Договір про порядок користування майном між співвласниками не укладався. Співвласники - ОСОБА_4 (власник особового рахунку), ОСОБА_5 (мати власника особового рахунку) та ОСОБА_3 (дружина власника особового рахунку) були зареєстровані та проживали в квартирі АДРЕСА_1. /а.с.9/.

ОСОБА_5 була знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, формально, що давало право в подальшому провести її захоронення на кладовищі в м. Бортничі, біля її родини. Фактично ОСОБА_5 продовжувала проживати разом з ОСОБА_4 однією сім'ю за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть. /а.с. 7, 8/.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина.

Відповідно до положень ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. ОСОБА_5 заповіту не залишила. Єдиним спадкоємцем за законом був її рідний син ОСОБА_4. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України він відносився до першої черги спадкоємців за законом. До спадкового майна після померлої ОСОБА_5 відносилося 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 постійно проживав разом з ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_4 не відмовлявся від спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом та за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадкоємці за законом, відповідно до ст.1258 ЦК України, одержують право на спадкування почергово.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття спадкової маси.

Відповідно, до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, судом встановлений факт вступу ОСОБА_4 як спадкоємцем першої черги спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 в управління спадковим майном, що вважається як фактичне прийняття ним спадщини, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,що підтверджується свідоцтвом про смерть. /а.с. 10/.

ОСОБА_4 залишив заповіт на ім'я ОСОБА_2 /а.с.11/.

Заповіт посвідчений 25 жовтня 2011 року, ОСОБА_6, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 913.

ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4. Державна нотаріальна контора № 16 відкрила спадкову справу. У включенні до спадкової маси 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на 1/3 частину вказаної квартири та роз'яснено право звернення до суду.

Суд при винесенні рішення враховував той факт, що Свідоцтво про спадщину позивачу ще не видавалося так як не минуло 6 місяців після смерті спадкодавця.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що син ОСОБА_5 - ОСОБА_4, після її смерті фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги до Головного управління юстиції в м. Києві, про зобов'язання по закінченню 6 місячного терміну видати свідоцтво про право на спадщину. Така вимога до суду є передчасною. Станом звернення позивача до суду її права щодо отримання свідоцтва на спадщину за законом не порушено.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину регулюється статтями 66-69 Закону України "Про нотаріат", пунктами 108-125 Інструкції про порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім того, під час видачі свідоцтва про право на спадщину слід керуватися нормами спадкового права (статті 524-564 ЦК України).

Свідоцтво про право на спадщину видається державною нотаріальною конторою, після спливу 6 місячного терміну після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, як це передбачено ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_2 виявила бажання прийняти спадщину.

Суд вважає , що до спадкового майна відноситься з 2/3 частини квартири за АДРЕСА_1, з яких 1/3 частини - належали померлому особисто та 1/3 частини якої належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (його матері), спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_4, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 79, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, ст.ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Включити до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_4 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: