Справа № 135/457/15-ц
Провадження у справі № 2/135/165/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Когаль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 2006 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. Окрім неї в квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, який не проживає з 2006 року в даній квартирі, речей не зберігає. Позивач особисто несе обов'язки, щодо утримання житлового приміщення та оплати житлово-комунальних послуг. У добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає. Враховуючи зазначене, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на житло від 24.11.2006 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7)

Згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 зареєструвала в КП «Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентарізації» дане майно відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1, виданого 24.11.2006 виконавчим комітетом Ладижинської міської ради (а.с.8).

Згідно довідки КП "Ладжитлосервіс" від 30.03.2015 за №3869 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3 зазначала, що відповідач не вчиняє дій, направлених на скасування реєстрації свого місця проживання за зазначеною адресою, чим порушує її право власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється відповідачем, що дійсно відповідач ОСОБА_2 з 2006 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1, але добровільно виписатися не бажає.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищенаведених обставин справи, а також діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 18, 57-60, 88, 169,208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя