Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Марцинкевичка В.А.,

при секретарях Бовкун О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у здійсненні ним права користування квартирою АДРЕСА_1 та виселити відповідача з вказаної квартири, мотивуючи тим, що 22.05.2015 року між позивачем та третьою особою було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1. Вищевказана квартира належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири. 22.05.2015 року ОСОБА_3 передав позивачу зазначену квартиру у користування, про що між ними було підписано відповідний акт приймання-передачі. 24.05.2015 року позивач приїхав до вищевказаної квартири, але не зміг відчинити двері, оскільки надані ОСОБА_3 ключі від квартири не відмикали один із замків на вхідних дверях. Після того як позивач подзвонив у дзвінок двері квартири відчинив чоловік, який представився як ОСОБА_2. Позивач йому повідомив, що є користувачем зазначеної квартири на підставі договору оренди. На що відповідач відповів, що нічого про це не знає, оскільки ще з 20.01.2015 року він користується даною квартирою на підставі договору позички від 20.01.2015 року, укладеного з ОСОБА_3 та не збирається її звільнити. Після чого позивач звернувся до ОСОБА_3, який йому повідомив, що вищезазначена квартира надана у користування виключно позивачу. Договір позички від 20.01.2015 року скінчився, і відповідач 20.05.2015 року за актом приймання-передачі повернув квартиру ОСОБА_3 Виходячи з вищевикладеного позивач просить усунути перешкоди у здійсненні права користування квартирою АДРЕСА_1, яке виникло на підставі договору оренди від 22.05.2015 року, які створює відповідач, шляхом виселення останнього з квартири.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечував в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таке рішення відповідає передбаченій ч. 6 ст. 4 Цивільного кодексу України вимозі до актів цивільного законодавства про дотримання принципу однаковості регулювання цивільних відносин на всій території України і означає, що де б не проживав власник і де б не знаходилося його майно, він володіє усією сукупністю прав володіння, користування та розпоряджання цим майном на однакових засадах, визначених Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що 22.05.2015 року між позивачем та третьою особою було укладено договір оренди квартири АДРЕСА_1.

Вищевказана квартира належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири. 22.05.2015 року.

Відповідно до Акту приймання-передачі квартири в оренду від 22.05.2015 року ОСОБА_3, як орендодавець, передав, а ОСОБА_1 як орендар прийняв квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до договору позички квартири від 12.01.2015 року ОСОБА_3 безоплатно передав ОСОБА_2, а ОСОБА_2 прийняв квартиру АДРЕСА_1, для користування до 20.05.2015 року.

Як вбачається з акту приймання-передачі квартири від 20.05.2015 року, ОСОБА_2 повернув ОСОБА_3 у стані, в якому його отримав.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач набув права користування квартирою АДРЕСА_1 на підставі договору оренди від 22.05.2015 року.

Крім того, відповідно до актів від 24.05.2015 року та від 10.06.2015 року ОСОБА_1. не зміг вселитися до квартири АДРЕСА_1, оскільки не зміг відчинити замки дверей, а ОСОБА_2 чинить перешкоди потрапити до квартири та проживати в даній квартирі.

За нормою статті 391 Цивільного кодексу України, власник, майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на те, що позивач набув права користування квартирою АДРЕСА_1, а відповідач своїми діями чинить перешкоди у здійсненні цього права, суд вважає, що позивач має право звернутися до суду з позовом до відповідача.

Згідно ст 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оцінивши наявні у справі докази, , суд приходить до висновку щодо правомірності заявлених позовних вимог в частині усунення перешкод відповідачем у здійсненні позивачем права користування на квартиру АДРЕСА_1, оскільки стороною позивача надано докази належності на праві користування спірної квартири позивачу, доведено факт порушення відповідачем права позивача на користування спірною квартирою, шляхом заміни відповідачем замка вхідних дверей.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні майном підлягають задоволення.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ваідповідача на користь позивча понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 16, 311, 316, 317, 319, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 130,208-209, 212-215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні майном - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним права користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: