Справа № 2-о/593/37/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2015 р. м.Бережани

в особі : судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про належність правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення того факту, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р-2 №693997 від 21 березня 2002 року, виданий на імя ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_3, яка померла 04 жовтня 2014 року, як одній і тій самій особі.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 вимоги ОСОБА_1 викладені у заяві підтримала й пояснила, що мати заявника ОСОБА_3 народилася у с.Червоне Мечищівської сільської ради Бережанського району і мала на праві власності земельну ділянку на території даної сільської ради, про що було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №693997 від 21 березня 2002 року. ОСОБА_3 померла 04 жовтня 2014 року, про що було видано свідоцтво про смерть серії 1-ИД №177083. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла своєму синові ОСОБА_1 На сьогоднішній день заявник бажає переоформити майно померлої, однак здійснити цього не може через розбіжність у прізвищі матері у її свідоцтві про смерть, де вказано її прізвище «Чаурська» та державному акті на право приватної власності на землю, де зазначено прізвище «Чавурська». Іншим способом аніж судовим, усунути таку розбіжність неможливо. У зв'язку з чим, заявник звернувся до суду і просить встановити юридичний факт того, що правовстановлюючий документ, - Державний акт на право приватної власності на землю серії Р-2 №693997 від 21 березня 2002 року, виданий на імя ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_3, яка померла 04 жовтня 2014 року, як одній і тій самій особі.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, взявши до уваги заяву заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення.

Суд вважає доведеним той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р-2 №693997 від 21 березня 2002 року, виданий на імя ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_3, яка померла 04 жовтня 2014 року, як одній і тій самій особі.

В цьому суд переконали пояснення представника заявника, покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили обставини, на які посилається заявник, копія паспорта ОСОБА_1 та інші досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,60,212, 215, п.5 ст.234, п.6 ч.1 ст.256, ст.259 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії Р-2 №693997 від 21 березня 2002 року, виданий на імя ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_3, яка померла 04 жовтня 2014 року, як одній і тій самій особі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після прийняття рішення суду. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_7