Справа №263/8608/15-ц
Провадження №2/263/2728/2015
08.09.2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивачка звернулася з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що 06.01.2015 року померла її мати ОСОБА_5 Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі й у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_5 та її сім'ї на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 у м. Маріуполі.Позивачка,батько та брати є єдиними спадкоємцями за законом.Батько -ОСОБА_6 відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1, про що подав відповідну заяву нотаріусу. ОСОБА_4, ОСОБА_3 у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталися. У звязку з тим, що у позивачки відсутніправовстановлюючі документи на спірну квартиру, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності. Зазначені правовстановлюючі документи наразі знаходяться у ОСОБА_3, але він категорично відмовляється їх надати. У звязку з вищенаведеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частки квартири АДРЕСА_1.
Позивачка та їїпредставникв судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судовому засіданні присутні не були з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи у відсутності відповідачів чи про відкладення розгляду справи від відповідачів до суду не надходило.
За таких обставин, з урахуванням думки позивачки, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив заочно розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, допитавши позивачку, її представника та свідків, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до особового рахунку № 9045 ОСОБА_6 є квартиронаймачем приватизованої квартири АДРЕСА_1. Разом із ним була зареєстрована ОСОБА_5М,ІНФОРМАЦІЯ_1, жінка;Мороз С.В., 1974 р.н, дочка, наразі зареєстровані сини -ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3
Згідно із довідкою №798 від 18.03.2015 р. ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 в б. №163 у м.Маріуполі.
Згідно з актовим записом №31 від 14.03.2015 року, вчиненим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, зареєстровано смерть ОСОБА_5, яка померла 06.01.2015 року (а.с.3).
Як вбачається із показів допитаних в якості свідків ОСОБА_6 (батька сторін по справі) та ОСОБА_7, ОСОБА_8Н.(сусідів сторін) відповідачі кілька років не проживають у спірній квартирі, їх майна у квартирі немає, в розумінні ст.1268 ЦК України на момент смерті матері відповідачі разом із матірю фактично не проживали, хоча й були зареєстровані, а отже і не прийняли спадщину, внаслідок чого суд дійшов висновку, що норми ст.1268 ЦК України на відповідачів не розповсюджуються.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.
Зі свідоцтва про шлюб серії II-НО № 392442 від 23.11.1976 року вбачається, що укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9, після реєстрації шлюбу останній присвоєне прізвище ОСОБА_6 (а.с.10).
Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії VIII-НО № 277540 матірю останньої записано ОСОБА_5, батьком ОСОБА_6 (а.с.11).
Зі свідоцтва про шлюб серії VI-НО № 333757 від 03.07.2015 року вбачається, що укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_10, після реєстрації шлюбу поизивачці присвоєно прізвище Мороз (а.с.9).
Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.
Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про отримання спадщини після смерті своєїматері ОСОБА_5При цьому ОСОБА_6відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_1, про що подав відповідну заяву нотаріусу.
Судом встановлено, що сини померлоїз заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися та не мешкализа однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З показів позивачки вбачається, що правовстановлюючі документи на спірну квартиру наразі знаходяться у ОСОБА_3, але він категорично відмовляється їх надати. Відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальних послуг, не вів із спадкодавцем сумісного побуту, його речей у квартирі немає, усі витрати, пов'язані з похованням матері, позивачка несла одноосібно, що підтверджується квитанціями, що містяться у справі (а.с.4-8)
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.07.2015 року № 419/02-31приватним нотаріусом ОСОБА_11 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки квартири АДРЕСА_1 після померлої 06.01.2015 року ОСОБА_5 через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.13-14).
Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на ? частки квартири АДРЕСА_3 порядку спадкування.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України,ст.328,392, 1261,1268 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_4, загальною площею 79,8 кв.м, житловою площею 49,3 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06.01.2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя: Є.С. Ікорська