АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9022/2015 Головуючий у першій інстанції - Букіна О.М.
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, треті особи: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29.05.2015 позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі. Вважає неправомірним та помилковим висновок суду про необхідність пред'явлення даного позову за правилами ст. 114 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що дана справа не підсудна Солом'янському районному суду м. Києва.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 27.05.2015 до Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ПАТ «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П., треті особи: Відділ примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва у відповідності з вимогами ч. 12 ст. 110 ЦПК України - за місцем виконання виконавчого напису.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вказав на те, що оскільки даний спір виник з приводу нерухомого майна, то даний позов повинен бути пред'явлений за правилами ст. 114 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ч. 12 ст. 110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; тощо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з підстав порушення, на думку позивача, вимог закону при вчиненні виконавчого напису.

Таким чином, спір між сторонами виник не з приводу нерухомого майна, а з приводу порушення вимог закону при вчиненні виконавчого напису нотаріусом, відтак правила про виключну підсудність у даному випадку не застосовуються.

З огляду на викладене, даний позов може бути пред'явлений як за загальним правилом підсудності, визначеним ст. 109 ЦПК України, так і за вибором позивача за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса на підставі ч. 12 ст. 110 ЦПК України.

Отже, з урахуванням того, що позивач правомірно пред'явив даний позов до Солом'янського районного суду м. Києва, постановлена судом ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року про повернення позовної заяви - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді