АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/2360/15 Головуючий 1 інст. Сиротников Р.Є.
Справа № 643/5090/13-ц Доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами Харківського національного університету внутрішніх справ та ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року по справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про стягнення суми про стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Харківського національного університету внутрішніх справ про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді та молодшого складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування недійсною,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року Харківський національний університет внутрішніх справ (далі - Університет) звернувся до суду з вищезазначеним позовом, просив стягнути з ОСОБА_3 14 558 грн 46 коп. - фактичні витрати, пов'язані з його навчанням в цьому університеті.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що наказом по Університету № 178 о/с від 30 липня 2002 року ОСОБА_3 було зараховано до складу курсантів. 06 вересня 2003 року між Університетом та ОСОБА_3 укладено угоду про підготовку фахівців за державним замовленням iз числа ociб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ та їx працевлаштування.

Наказом Університету № 311 о/с від 5 липня 2007 року лейтенанта міліції ОСОБА_3 відраховано зi складу курсантів університету та відкомандировано до ГУ МВС України в Харківській області.

Наказом ГУ МВС України в в Харківській області № 261 о/с від 13 серпня 2008 року, про який Університету стало відомо 10 серпня 2012 року лейтенанта міліції ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Позивач зазначав, що оскільки ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішніх прав до встановленого трирічного терміну перебування на службі, він повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його навчанням в Університеті.

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, просив визнати недійсною угоду про підготовку фахівців за державним замовленням iз числа ociб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ та їx працевлаштування, укладену з Університетом 06 вересня 2003 року.

Зустрічний позов обгрунтовано тим, що 30 липня 2003 року за результатами конкурсу його було зараховано до Університету для проходження служби в органах внутрішніх справ на посаді курсанта.

Укладена з ним угода від 06 вересня 2003 року підлягає визнанню недійсною з тих підстав, що на час її укладення він був неповнолітнім, його батьки дізнались про її укладення після отримання копії позовної заяви Університету.

За умовами угоди Університет зобов'язався забезпечити навчання за спеціальністю «міжнародна правоохоронна діяльність», але у 2007 році йому видано диплом про повну вищу освіту за спеціальністю «правоохоронна діяльність».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позову.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у первісному позові та ухвалено в цій частині нове рішення про його задоволення. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ 14 558 грн. 46 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді вищевказаної цивільної справи судова колегія відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України враховує висновки і мотиви, з яких скасовано рішення судом касаційної інстанції, і які є обовязковими при новому розгляді справи.

Вислухавши пояснення апелянта ОСОБА_3, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_3 про стягнення 14 558 грн 46 коп. - фактичних витрат, пов'язаних з навчанням останнього в цьому університеті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк звернення до суду з цими вимогами до ОСОБА_3

Також відмовлено судом першої інстанції й у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 у зв'язку з спливом строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 06 вересня 2003 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_3 укладено угоду про підготовку фахівця, де останній навчався до 2007 року.

Відповідно до п. 2.5 укладеної між сторонами угоди у paзі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до встановленого трирічного терміну за підставами, передбаченими п. 3 цієї угоди, курсант зобов'язується відшкодувати МВС України витрати за перiод навчання.

Згідно з п. 3 угоди звільнення з opганів внутрішніх справ до закінчення

трирічного терміну перебування на службі за власним бажанням чи за порушенняслужбової дисципліни є підставою для відшкодування МВС України вартості навчання в paзi дострокового розірвання угоди.

Відповідно до п. 6 угоди випускники, які звільнені з органів внутрішніх

справ на підставі п. 3 цієї угоди, відшкодовують фактичні витрати за навчання в повному обсязі.

Згідно з наказом Університету № 311 о/с від 05 липня 2007 року лейтенанта

міліції ОСОБА_3 відраховано зi складу курсантів Університету та відкомандировано до ГУ МВС України в Харківській області для подальшого проходження служби.

Листом від 07 серпня 2012 року ГУ МВС України в Харківській області

повідомило Університет про те, що наказом ГУ МВС України в Харківській області № 261 о/с від 13 серпня 2008 року відповідач звільнений з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про міліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок та у проходження служби в міліції регламентуються Положениям про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженого Кабінетом Miнicтpiв України.

Згідно з п. 14 Порядку працевлаштування випускників навнавчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим постановою Кабінету Miнicтpiв України № 992 від 22 серпня 1996 року, чинної на час вступу ОСОБА_3 до Університету, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням протягом трьох років, випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові вci витрати.

Аналогічні положення закріплені у п. 35 Порядку підготовки фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового I молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 1999 року за № 916/4209 (чинному на час укладення угоди).

Як встановлено судом першої інстанції відповідно до п.3 укладеної між сторонами угоди підставами відшкодування МВС України вартості навчання в разі дострокового розірвання угоди є звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі за власним бажанням без поважних причин; звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 6 угоди випускники, звільнені з органів внутрішніх справ на підставі п. 3 угоди, відшкодовують фактичні витрати за навчання в повному обсязі.

Як убачається з п. 7 угоди вартість навчання визначається щорічно Університетом відповідно до фактичних видатків на його утримання та чисельності перемінного складу.

Відповідно до п. 2.1. Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням

курсантів у вищих навчальних закладах, затверджених наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 відшкодування здійснюється в poзмipi фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п.п. 2.1.1.,2.1.2.,2.1.3.,2.1.6. цього Порядку витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь час навчання; витратами на продовольче забезпечення витрати, повязані з забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, витратами на речове забезпечення витрати, повязані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне - пральними послугами; до спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належить тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Згідно з службовою запискою від травня 2012 року за підписом начальника відділу ресурсного забезпечення відсутня можливість надати розрахунки фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів-випускників, які закінчили Університет у 2006-2007 роках (а.с. 11).

Водночас на підтвердження фактичних видатків на утримання курсанта ОСОБА_3 Університетом надано відповідний розрахунок (а.с. 8-10).

Між тим на спростування зазначених доказів як в суді першої так і апеляційної інстанції ОСОБА_3 не надано відповідно до ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України належних та допустимих доказів того, що він під час навчання не проживав в гуртожитку та не користувався комунальними послугами. При цьому в судовому засіданні ОСОБА_3 не оспорювався розрахунок фактичних витрат, повязаних з його харчуванням та грошовим забезпеченням.

Надані до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 інформації Державної фінансової інспекції в Харківській області від 05.06.2015 р. № 24-14/4114 щодо перевірки діяльності університету за період з01.01.2008року по 01.04.2010 р. та встановлення фактів дострокового розірвання контрактів з 19 курсантами, якими не відшкодовано витрати, повязані з їх утриманням за час навчання в Університеті в загальній сумі 193870,90 грн. тільки підтверджують факт пропуску Харківським національним університетом внутрішніх справ строків позовної давності для звернення до суду з цим позовом, та не спростовують розрахунків Університету щодо фактичних витрат курсанта ОСОБА_3 під час його навчання.

У зв'язку з вищезазначеним та враховуючи, що сторони при розгляді справи в суді першої інстанції просили застосувати наслідки пропуску строку позовної давності до взаємних вимог, і судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 267 ЦК України причини пропущення позовної давності визнані неповажними, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Харківського національного університету внутрішніх справ та ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: