11.09.2015 року Провадження №2/425/1024/15
Справа №425/2300/15-ц
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Мирошникової О.Ш.,
за участю секретаря Кулішової О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
23 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру № АДРЕСА_1 шляхом зняття з реєстраційного обліку відповідача та визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.01.2015 року вона купила зазначену квартиру у відповідача, який після продажу квартири залишився бути зареєстрованим у квартирі. Реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує її права як власника квартири, тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 19.08.2015 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки в судове засідання суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності суду не надав, заперечень на позов не надала. Виклик відповідачу було надіслано на адресу, згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу, який повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи згоду позивача на заочний розгляду справи та неявку в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира № АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. 14.01.2015 року за реєстром № 87 (а.с. 7-10).
Згідно довідки КП «БТІ» Рубіжанської міської ради від 20.07.2015 року у квартирі № АДРЕСА_1 зареєстрований, зокрема ОСОБА_3 з 27.03.1984 року як колишній власник квартири (а.с. 6).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема, жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу України. У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки право користування квартирою ОСОБА_3. є складовим змісту його права власності на цю квартиру, то припинення його права власності на квартиру припиняє в тому числі право користування цією квартирою.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку, визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № АДРЕСА_1 Луганської області шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_3.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою № АДРЕСА_1 Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя О.Ш. Мирошникова