АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Семенюк Т.А.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської клінічної лікарні міста Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати надбавки за вислугу років, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивачка звернулася із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що працювала на посаді дозиметриста, з джерелами іонізуючого опромінювання працює 54 роки, з них 19 років рентген-лаборантом.

11 березня 2010 року написала заяву про виплату 30% надбавки до посадового окладу за вислугу років як фахівцю з середньою медичною освітою на посаді дозиметриста та наказом головного лікаря Олександрівської клінічної лікарні м. Києва від 11.03.2010 року № 47 було нараховано вказану надбавку, проте у квітні 2010 року цей наказ був скасований, а виплата надбавки припинена.

Зазначаючи про порушення права на отримання надбавки, просила визнати неправомірними дії Олександрівської клінічної лікарні м. Києва щодо скасування наказу від 11.03.2010 року № 47 про нарахування 30% надбавки за вислугу років до посадового окладу згідно Постанови КМ України від 29.12.2009 року № 1418, скасувати наказ про скасування наказу від 11.03.2010 року № 47 про нарахування надбавки за вислугу років, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату надбавки за вислугу років, виходячи з розміру надбавки - 30% до посадового окладу, починаючи з 11.03.2010 року. (а.с.1-14)

Відповідач проти позову заперечував. (а.с.54-57)

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Олександрівської клінічної лікарні міста Києва про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії щодо нарахування та виплати надбавки за вислугу років відмовлено. (а.с.74, 75-77)

В апеляційній скарзі позивачка зазначила, що суд першої інстанції порушив норми матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення заявлених вимог в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. (а.с.78)

В судовому засіданні ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник відповідача Ліліченко М.В. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в 1973 році закінчила навчання у Київському медичному училище із присвоєнням кваліфікації медична сестра та 30 липня 1973 року отримала посвідчення № НОМЕР_1 про навчання на курсах підвищення кваліфікації спеціалізації рентгенолаборантів. (а.с.4-5)

11 березня 1979 року позивач зарахована на посаду дозиметриста рентген-радіологічного відділення, у 1979 році підвищила кваліфікацію за вказаним фахом та до звернення із вказаною позовною заявою працювала на посаді дозиметриста в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва. (а.с.6-12)

За посадовою інструкцією, затвердженою головним лікарем Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, посада техніка-дозиметриста належить до професійної групи «Фахівці». (а.с.13-14)

11 березня 2010 року позивачка написала заяву про виплату 30% надбавки до посадового окладу за вислугу років як фахівцю з середньою медичною освітою на посаді дозиметриста.

Відповідач заперечував видання наказу головного лікаря Олександрівської клінічної лікарні м. Києва від 11.03.2010 року № 47, представник відповідача зазначала про помилковість нарахування вказаної надбавки у березні 2010 року, і припинення виплати такої у квітні 2010 року. (а.с.34-35)

Постановою КМ України N 1418 від 29 грудня 2009 року затверджено Порядок виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я.

Пунктом 3 цього Порядку в редакції чинній на час видання відповідачем наказу від 11 березня 2010 року № 47, було передбачено, що надбавка за вислугу років виплачується керівникам закладів охорони здоров'я та їх заступникам з числа лікарів, заступникам головного лікаря з медсестринства, керівникам структурних підрозділів з числа лікарів, лікарям усіх лікарських спеціальностей, професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров'я, головним медичним сестрам, фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою усіх спеціальностей..

За Класифікатором професій ДК 003:2005, затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 26 грудня 2005 р. N 375 код 3111 - Лаборанти та техніки, пов'язані з хімічними та фізичними дослідженнями. Вказаний Класифікатор скасований з 1 листопада 2010 року згідно з наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 липня 2010 року N 327.

Дія зазначеного Порядку поширюється на лікарів і фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою державних та комунальних установ, закладів та організацій незалежно від підпорядкування, які працюють на посадах, визначених у пункті 3 цього Порядку, за умови, що оплата праці цих працівників здійснюється відповідно до умов оплати праці медичних працівників державних та комунальних закладів охорони здоров'я.

Оскільки районним судом встановлено, що посада, яку обіймала позивачка не включена до переліку посад, визначених у пункті 3 вищевказаного Порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Т.А.Семенюк

Справа № 22-ц/796/7069/2015

Унікальний номер 757/35982/14-ц

Головуючий у першій інстанції - БатринО.В.

Доповідач Левенець Б.Б.