Справа № 307/3540/14-ц
Провадження № 2/307/143/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд, Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі : Пальонна М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АКІБ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору поруки недійсним.

В своєму позові позивач просить суд визнати договір поруки №0/2 від 17.10.2006р., укладений нібито ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк», відповідно до якого він. як поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником ОСОБА_2 усіх його зобовязань перед кредитором у повному обсязі, які виникли з кредитного договору №0 від 17.10.2006р. та кредитного договору №0/2 від 17.10.2006 р. недійсним. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до отриманої в травні 2014 р. Постанови державного виконавця державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2013 р. його довіритель, ОСОБА_1 дізнався про наявність у виконавчій службі виконавчого листа, виданого на виконання Рішення Тячівського районного суду від 23.11.2007р. про стягнення з нього солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь АКІБ «Укрсиббанк» 177201,43 грн., 866 грн. пені, 1700 грн. судового збору та 30 грн. за ІТЗ.

З отриманого в суді рішення та в результаті ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1Ю та йому, як його представнику стало відомо, що відповідно до кредитного договору №0 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 17.10.2006 р. АКІБ «Укрсиббанк» надав кредит ОСОБА_2 в іноземній валюті в розмірі 34050 доларів США, що еквівалентно 153528 грн.. Відповідно додатку до кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит до 17.10.2013 р. та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до додатку, погашення кредитного договору повинно відбутися рівномірними частками щомісячно не пізніше 10 числа кожного календарного місяця протягом року.

На забезпечення виконання даного кредитного договору між ОСОБА_1 та банком був укладений договір поруки №0/2 від 17.11.2006р., відповідно до якого ОСОБА_1 нібито зобовязався перед кредитором - банком відповідати за виконання позичальником - ОСОБА_2 всіх його зобовязань.

Одночасно такий договір поруки був укладений між банком та ОСОБА_4.

Однак ОСОБА_2М не здійснював платежі в рахунок погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Станом на 11 липня 2007р. заборгованість ОСОБА_2 перед банком становила 177201.43 грн. та 866 грн. пені.

Відповідно судом позов банку був задоволений і з його довірителя ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнуто 177201,43 гри., 866 грн. пені, 1700 грн. судового збору та 30 грн. за ІТЗ.

ОСОБА_1 про вказане судове рішення до цього часу відомо не було, він в суд не викликався і участі в судовому розгляді не брав.

Договір поруки №0/2 від 17.11.2006 р., відповідно до якого ОСОБА_1 нібито зобовязався перед кредитором - банком відповідати за виконання позичальником - ОСОБА_2М всіх його зобовязань. ОСОБА_1 не укладався і не підписувався.

Вказаний договір поруки складений без його участі і відома.

На копіях даного договору поруки наявний підпис, який йому не належить і ним не виконувався.

У відповідності до частин 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі правочин мас вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 547 ЦК України договір поруки обов'язково має бути укладений у письмовій формі, наслідком недотримання якої є його недійсність.

В п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності за участю його представника ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача АКІБ «Укрсиббанк» в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що вимоги позовної заяви не визнає, проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, просить справу слухати у їх відсутності, одночасно просить суд розглянути клопотання про застосування строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до отриманої в травні 2014 р. Постанови державного виконавця державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 14.10.2013 р. ОСОБА_1 дізнався про наявність у виконавчій службі виконавчого листа, виданого на виконання Рішення Тячівського районного суду від 23.11.2007 р. про стягнення з нього солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь АКІБ «Укрсиббанк» 177201,43 грн., 866 грн. пені, 1700 грн. судового збору та 30 грн. за ІТЗ.

З отриманого в суді рішення та в результаті ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1Ю та його представнику стало відомо, що відповідно до кредитного договору №0 про надання споживчого кредиту та заставу майна від 17.10.2006 р. АКІБ «Укрсиббанк» надав кредит ОСОБА_2 в іноземній валюті в розмірі 34050 доларів США, що еквівалентно 153528 грн.. Відповідно додатку до кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит до 17.10.2013 р. та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до додатку, погашення кредитного договору повинно відбутися рівномірними частками щомісячно не пізніше 10 числа кожного календарного місяця протягом року.

На забезпечення виконання даного кредитного договору між ОСОБА_1 та банком був укладений договір поруки №0/2 від 17.11.2006р., відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязався перед кредитором - банком відповідати за виконання позичальником - ОСОБА_2 всіх його зобовязань.

Одночасно такий договір поруки був укладений між банком та ОСОБА_4.

Згідно висновку №1630 криміналістичної експертизи з дослідження підписів за матеріалами цивільної справи № 307/3540/14-ц пр.№2/307/143/15 від 23 червня 2015 року наданого Львівським Науково-дослідним інститутом судових експертиз:- підписи від імені ОСОБА_1, розташовані: після слів: «Підтверджую. Представник Сторони 2» в нижній частині на першому та другому аркушах та у графі: «Поручитель», перед словом: «В.Ю. Арович» на другому аркуші договору поруки № 0/2 від 17 жовтня 2006 р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та у графі: «Поручитель» і після слів: «Підтверджую. Представник сторони 2» на реєстрі укладених кредитних договорів, - виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Клопотання «УкрСиббанку» про застосування строку позовної давності не заслуговує на увагу, так як невідомо яка особа підписалася місто ОСОБА_1 в договорі поруки.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що слід визнати договір поруки №0/2 від 17.10.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним Комерційним Інвестиційним Банком «УкрСиббанк», - недійсним.

Стягнути з Акціонерного Комерційного Інвестиційного Банку «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 3546 гривень судових витрат.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 58-60, 107, 109, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 207 215, 547 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір поруки №0/2 від 17.10.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним Комерційним Інвестиційним Банком «УкрСиббанк», - недійсним.

Стягнути з Акціонерного Комерційного Інвестиційного Банку «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 3546 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_6