Справа № 367/6383/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Мельник І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому посилався на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16.05.2009 р. Від даного шлюбу нар одився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач зазначає, що подружні відносини між ними почали погіршуватись практично після народження дитини, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З серпня 2014 року разом не проживають. Позивачка вказує, що основною причиною розпаду сім'ї, в першу чергу, стало постійне нехтування відповідачем сімейними цінностями, такими як повага до дружини, що виражаюсь в постійному приниженні її як жінки, нецензурних образах, свідком яких була їхня дитина, що тяжким чином впливаю на його психіку, та кожен раз спричиняло ї та сину душевні страждання. Крім того, відповідач припускався до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані, допускав фізичне насильство, що виражаюсь в рукоприкладстві щодо позивачки. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім'ю. На даний момент, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе, а тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. На примирення не згідна, просила розлучити. Позивачка стверджує, що між ними не досягнуто згоди щодо місця проживання їхнього сина, а також щодо участі Відповідача у вихованні дитини та її утриманні. Відповідач часто проявляючи агресію до позивачки показує поганий приклад сину, оскільки останній часто був свідком їхніх сварок. Ця людина не спроможна виховати їхню дитину в дусі поваги до інших людей, любові до своєї сім'ї та родини.

У зв'язку з викладеним позивачка звернулася до суду з даним позовом у якому просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 травня 2009 року відділом РАЦС Ірпінського МУЮ Київської області. Крім цього визначити місце проживання та перебування їхнього сина ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 та визначити обмежений час для спілкування та виховання ОСОБА_3 з його батьком ОСОБА_2, а саме день тижня понеділок з 19-00 год. до 21-00 год., вівторок з 19-00 год. до 21-00 год., середа з 19-00 год. до 21-00 год. та четвер з 19-00 год. до 21-00 год. тільки в моїй присутності або у присутності бабусі ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_5

Відповідач по первісному позову подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини. Свої позовні вимоги, мотивував тим, що 16 травня 2009 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в шлюбі народився син - ОСОБА_3. Починаючи з лютого 2014 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони втратили взаєморозуміння, їхні погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання сина розходяться. Відповідач по первісному позову зазначає, що позивачка по первісному позову втратила почуття любові до нього, про що сама йому неодноразово повідомляла, конфліктні ситуації в сім'ї, в більшості випадків створювалися саме з її ініціативи. Своєю поведінкою та вчинками, позивач по первісному позову дає підстави для підозр її в подружній зраді, через що, відповідач по первісному позову втратив почуття довіри до неї. Між ними склалися такі відносини, при яких подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам.

Відповідач по первісному позову вказує, що між ними не досягнуто жодної згоди щодо місця проживання дитини, а також щодо його участі, як батька, у її вихованні та утриманні. Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 виявила намір розірвати шлюб, проти чого він не заперечує, у разі розірвання шлюбу судом, місце проживання обох сторін буде залишатися незмінним, а саме: АДРЕСА_1. Від так, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично будуть продовжувати мешкати разом без збереження шлюбних відносин та припиненням ведення спільного господарства.

Відповідач по первісному позову зветрає увагу на те, що позивачка по первісному позову та її батьки, будь-якими шляхами перешкоджають йому бачитися з дитиною, здійснювати догляд та виховання дитини, забезпечувати її матеріально, хоча дитина прагне до спілкування. Більше того, до моменту коли батьки його дружини забрали дитину, він відвідував дошкільний навчальний заклад №1 «Лісова пісня», де спілкувався з однолітками, розвивався фізично та готувався до навчання в школі, однак наразі, перебуваючи в Кіровоградській області дитина сидить вдома, або ж знаходиться в приміщенні магазину, де працює бабуся, що однозначно не відповідає її інтересам, нормальному психічному та фізичному розвитку.

Відповідач по первісному позову вважає, що ОСОБА_1 не мала жодного права самостійно, без погодження зі ним, як батьком дитини, без прийняття рішення органу опіки та піклування чи рішення суду обмежувати його батьківські права та обов'язки відносно малолітнього сина, вирішувати питання щодо місця проживання дитини та його участі, як батька дитини, у вихованні та утриманні спільної дитини.

Враховуючи вищевикладене, просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1, зареєстрований 16.05.2009 року відділом РАЦС Ірпінського МУЮ Київської області. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання батьків, а саме: АДРЕСА_1. Вирішити питання щодо участі ОСОБА_2 як батька малолітнього ОСОБА_3 його вихованні та утриманні, а саме встановити, що ОСОБА_2, має право, виключно в інтересах дитини здійснювати свої батьківські права та обов'язки, без обмежень з боку ОСОБА_1 та її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, спілкуватися та бачитися з сином, ОСОБА_3, займатися його вихованням, фізичним та психічним розвитком, піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати його до самостійного життя, здійснювати спільний відпочинок як окремо від матері дитини, так і разом з нею, матеріально утримувати його спільно з ОСОБА_1

Позивач, представник позивача по первісному позову з'явилися, основний позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Зустрічну позовну заяву не визнали в повному обсязі, просили відмовити в її задоволенні.

Відповідач, представник відповідача по первісному позову з'явилися, основний позов не визнали, зустрічну позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача по первісному позову, відповідача, та його представника по первісному позову, пояснення 3-ої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає первісний позов, зустрічний позов такими, що підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб відділом РАЦС Ірпінського МУЮ Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4). ІНФОРМАЦІЯ_1 року в шлюбі народився син - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.5).З серпня 2014 року вони припинили разом проживати.

У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Крім цього відповідно до норм ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд вважає, що наявні законні підстави для розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області.

У відповідності до ч. 2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний стан, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За правилами ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вивчивши умови життя позивача та відповідача по первісному позову та ставлення до дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради зробив висновок за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 (а.с.109).

Відповідно до ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частина 2 ст.157 СК України наголошує на тому, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

У відповідності до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування зцих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до ч. 1 ст.159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод. Визнаючи обумовлені дні та часи для зустрічей з дитиною, суд враховує інтереси сторін та дитини і конкретні обставини справи.

На підставі ч. 2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

На підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення для розгляду справи виконавчий комітет Ірпінської міської радивизначив спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини, а саме визначив наступні дні побачень ОСОБА_2.з малолітнім ОСОБА_3. кожну середу місяця з 17-00 год. до 20-00 год. та суботу місяця з 10-00 год. до 18-00 год. перший та третій тиждень місяця.

Відповідно до ч. 2 ст.158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

Всупереч приписам ст.60 ЦПК України позивачем по первісному позову не було надано суду фактичних доказів, які б стверджували, що спілкування з відповідачем по первісному позову та його участь у вихованні дитини буде негативно впливати на нормальний розвиток сина.

При цьому відповідачем по первісному позову не надано суду доказів ні на підтвердження наявності постійного місця роботи, ні характеристик роботи, з місця постійного або тимчасового проживання, та інших доказів на підтвердження можливості надання дитині належних умов для проживання та виховання дитини, як це передбачено ст.159 СК України.

Враховуючи вищенаведене, а також те що сторони не можуть дійти згоди щодо встановлення побачень батька з сином ОСОБА_3 в позасудовому порядку, тому спираючись на норму СК України, яка передбачає встановлення судом способів участі одного з батьків у вихованні дитини, суд вважає визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини - ОСОБА_3 шляхом систематичних побачень кожну середу місяця з 17-00 год. до 20-00 год. та суботу місяця з 10-00 год. до 18-00 год. перший та третій тиждень місяця.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 6-8, 10, 15, 30, 60, 64, 88, 209, 212-215ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 141, 150, 153, 155, 157-161 СК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис №85 від 16.05.2009р.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці по первісному позову змінити на «Чигир».

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Визначити наступні способи участі батька ОСОБА_2 у вихованні дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом систематичних побачень кожну середу місяця з 17-00 год. до 20-00 год. та суботу місяця з 10-00 год. до 18-00 год. перший та третій тиждень місяця.

В інших частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини відмовити.

В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради Київської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини відмовити.

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 12.05.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко