Справа № 161/4527/15-ц
Провадження № 2/161/2007/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинського інституту економіки та менеджменту» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач вищий навчальний заклад «Приватне акціонерне товариство «Волинський інститут економіки та менеджменту» (надалі - ВНЗ «ПрАТ «Волинський інститут економіки та менеджменту») звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів на суму 4100,00грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до п. 4.1 Договору про підготовку бакалавра від 30.08.2012 року №21-з/12, відповідач зобов'язувалась сплачувати за навчання по 4100,00 грн. за кожен навчальний рік, по 2050,00 грн. за кожен семестр, або по 410,00 грн. на місяць з вересня по червень кожного навчального року до 05 числа поточного місяця.

Відповідно до наказу від 31.08.2012 року №49-С відповідача переведено на заочну форму навчання, 3 курс за напрямом підготовки 6.030601 «Менеджмент» в академгрупу зМО-31-10, ОСОБА_1 навчалась один рік або два семестри та була відрахована 30.08.2013 року, згідно наказу № 059-С за невиконання вимог навчального плану та порушення умов Договору. За час навчання відповідач мала сплатити 4100,00 грн, однак не сплатила нічого, як вбачається з Картки рахунку: 36.3. Студенти: ОСОБА_1 за 01.09.12 - 23.03.15. Її борг становить 4100,00 грн. Грошові кошти на суму 300 грн. та 140 грн. сплачено відповідачем 03.09.2012 та 05.09.2012 відповідно на погашення колишнього боргу , за навчання на 2 курсі денної форми, про що свідчать виписки банку від 04.09.2012р. та від 06.09.2012р. Відповідачем порушено норми ст.ст. 901, 903 Цивільного кодексу України, відповідно до яких за договором про надання послуг замовник зобов'язується оплатити виконавцеві надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, шо встановлені договором. П.п. 4.1 Договору про підготовку бакалавра від 30.08.2012 №21-з/12 встановлено посеместрову або помісячну оплату. Відповідач не розрахувалась за освітню послугу, надану їй у період з вересня 2012 по червень 2013року, тобто за один навчальний рік, на суму 4100,00 грн. Факт надання освітньої послуги у цей період підтверджується відомостями обліку успішності групи зМО-31, в якій навчалася відповідач, за 2012-2013 навчальний роки, з якої вбачається, що за зазначений період відповідач склала дев'ять заліків та чотири екзамени, а на інші не з'явилася без поважних причин. Отже, відповідач не у повному обсязі отримав освітню послугу з власної вини відповідно до ч.2 ст.903 Цивільного кодексу України, а тому має сплатити заборгованість у повному обсязі.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача в користь ВНЗ «ПрАТ «Волинський інститут економіки та менеджменту» заборгованість в сумі 4100 гривень та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

Дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 4.1 Договору про підготовку бакалавра від 30.08.2012 року №21-з/12, відповідач зобов'язувалась сплачувати за навчання по 4100,00 грн. за кожен навчальний рік, по 2050,00 грн. за кожен семестр, або по 410,00 грн. на місяць з вересня по червень кожного навчального року до 05 числа поточного місяця.

Відповідно до наказу від 31.08.2012 року №49-С відповідача переведено на заочну форму навчання, 3 курс за напрямом підготовки 6.030601 «Менеджмент» в академгрупу зМО-31-10 .

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

П.п. 4.1 Договору про підготовку бакалавра від 30.08.2012 №21-з/12 встановлено посеместрову або помісячну оплату.

Відповідно до наказу № 059-С від 30.08.2013 року ВНЗ «ПрАТ «Волинський інститут економіки та менеджменту» відповідача було відраховано зі складу студентів 3 курсу напряму підготовки 6.030601 «Менеджмент» академгрупи зМО-31-10 заочної форми навчання за невиконання навчального плану (а.с. 4).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 навчаючись два семестри, не сплатила при цьому грошові кошти в сумі 4100,00 грн. за освітню послугу, надану їй у період з вересня 2012 по червень 2013року, тобто не розрахувалась за один навчальний рік.

Факт надання освітньої послуги у цей період підтверджується відомостями обліку успішності групи зМО-31, в якій навчалася відповідач, за 2012-2013 навчальний роки, з якої вбачається, що за зазначений період відповідач склала дев'ять заліків та чотири екзамени, а на інші не з'явилася без поважних причин.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд, відповідач, в порушення вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, свої зобов'язання відповідно до умов вищевказаного договору в повному обсязі не виконала.

З картки-рахунку 36.3 студента ОСОБА_1 за 01.09.12 - 23.03.15рр.

вбачається, що в останньої виникла заборгованість перед ВНЗ «ПрАТ «Волинський інститут

економіки та менеджменту» в сумі 4100,00 гривень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості по оплаті за навчання в сумі 4100 гривень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 901 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинського інституту економіки та менеджменту» заборгованість по оплаті за навчання в сумі 4100 грн. (чотири тисячі сто гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в користь вищого навчального закладу «Приватного акціонерного товариства «Волинського інституту економіки та менеджменту» судові витрати в розмірі 243,60грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта