Справа № 2/226/1235/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 29 травня 1999 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, у якому 26 липня 1999 року народився син ОСОБА_3, який мешкає разом з відповідачем. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на спільне життя, адже для нього і відповідача це другий шлюб, наслідками чого були постійні сварки з дружиною. З 2001 року шлюбно-сімейні стосунки між ним та відповідачем фактично припинені, спільне господарство між ними не ведеться. Спору майнового характеру між ними не існує. Вважаючи примирення та збереження сімї неможливими, позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, письмово сповістили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказав, що він наполягає на позові, а відповідач що позов визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 29 травня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 102, у якому народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з матірю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2001 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових заяв сторін (а.с.6.7).

Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався чотирнадцять років тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Тому подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню.

За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач у письмовій заяві вказала про залишення її прізвища без змін.

На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 Валентиновича до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 29 травня 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 102, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 (до шлюбу Перерва) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ж.Є.Редько