Справа №591/4734/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 22-ц/788/48/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: Третя Сумська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

27 червня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що разом із спадкодавцем ОСОБА_6 проживала однією сім'єю. За життя померлого опікувалася ним, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу. ОСОБА_6 за чотири роки до смерті перебував у безпорадному стані та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. За життя ОСОБА_6 склав два заповіти: від 06 червня 2000 року та 21 січня 2009 року, яким відмінено попередній. За останнім заповітом вона була єдиною спадкоємицею після померлого, однак цей заповіт був визнаний судом нікчемним. Таким чином, оскільки відповідач є спадкоємицею за законом 1-ї черги, а вона - 4-ї черги, просила змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування та надати їй право на спадкування після померлого ОСОБА_6 разом із спадкоємцем першої черги відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неповноту з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

При цьому зазначає, що як позивач, так і відповідач належать до спадкоємців відповідної черги за законом, незважаючи на наявність відносно ОСОБА_5 заповіту і звернення останньої із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Суд не звернув увагу на доведені позивачем факти надання матеріальної допомоги спадкодавцю, опіки над ним, що мають значення для зміни черговості спадкування за законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 -ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_7, які заперечили проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 2000 року ОСОБА_6 вчинив заповіт, яким належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповів своїй дочці ОСОБА_5 (а.с. 29, 30).

21 січня 2009 року ОСОБА_6 вчинив новий заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_3, яка, як встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: Третя Сумська державна нотаріальна контора Сумської області про зміну черговості спадкування та усунення від спадкування, проживала разом із заповідачем однією сім'єю не менше 5 років до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 10-13).

З дня смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк ОСОБА_3 і ОСОБА_5 звернулися в Третю Сумську державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини (а.с. 28, 48).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 травня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2013 року, заповіт ОСОБА_6, вчинений 21 січня 2009 року, визнано нікчемним (а.с. 39-43).

Постановою державного нотаріуса Третьої Сумської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І. від 09 січня 2014 року відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальних дій - видачі їй свідоцтва про право власності на спадщину за законом після померлого ОСОБА_6 (а.с. 48).

ОСОБА_3 з відмовою нотаріуса не погодилася та звернулася до суду з позовом про скасування вказаної вище постанови. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 березня 2014 року її вимоги були задоволені (а.с. 53). Проте, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 22 квітня 2014 року рішення місцевого суду скасоване і ухвалене нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (а.с. 59-61).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

За змістом позовних вимог ОСОБА_3 просила змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до витягу із узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013) судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців різних черг.

З огляду на положення ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповіт, який було складено спадкодавцем ОСОБА_6 21 січня 2009 року, повністю скасував попередній його заповіт від 06 червня 2000 року.

Як встановлено судом першої інстанції, заповіт від 21 січня 2009 року рішенням суду визнаний нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин, або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За правилами ч. ч. 3, 4 ст. 1254 ЦК України у разі визнання недійсним нового заповіту, чинність попереднього заповіту не відновлюється.

Отже, висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, є помилковим та підлягає виключенню з мотивувальної частини рішення. Проте, він не впливає на правильність ухваленого у справі рішення.

Як вбачається зі справи, позивач та відповідач є спадкоємцями ОСОБА_6 за законом різних черг. Дочка спадкодавця ОСОБА_5 - спадкоємцем за законом першої черги, а ОСОБА_3 - четвертої черги, в силу ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Зазначений юридичний факт встановлений рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2013 року, яке набрало законної сили (а.с. 10-13).

Таким чином, зміна черговості одержання права на спадкування на підставі рішення суду допускається.

Проте, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, на підтвердження своїх вимог позивач не надала суду належних та допустимих доказів наявності всіх п'яти обставин у сукупності, зазначених у витягу із узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Зокрема, з довідки УПФУ в м. Суми № 2271 від 05 січня 2015 року вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_3 у січні 2010 року становив 819,27 грн., у грудні 2010 року - 858,27 грн. Відповідно до довідки № 2270 від 05 січня 2015 року, розмір пенсії ОСОБА_6 у січні 2010 року складав 1058,14 грн., у грудні 2010 року - 1211,10 грн. (а.с. 200-201) і він є значно більшим за розмір пенсії позивача. Цивільна справа № 591/1991/13, у якій знаходяться аналогічні довідки (а.с. 45-46, 65-66), досліджувалась судом першої інстанції в ході розгляду даної справи.

Отже, доводи позивача про те, що вона протягом тривалого часу матеріально забезпечувала спадкодавця не знайшли свого підтвердження ні в суді першої, ні апеляційної інстанції, тому вони не можуть бути взяті до уваги колегією суддів.

Сам по собі той факт, що відповідно до посмертного епікризу, що міститься у медичній картці амбулаторного хворого, яка досліджена апеляційним судом, ОСОБА_6 останній місяць життя потребував стороннього догляду, не є підставою для задоволення позову.

Відповідний медичний висновок щодо знаходження ОСОБА_6 у безпорадному стані та необхідності постійного стороннього догляду за ним, який мав бути належним письмовим доказом, в матеріалах справи відсутній. Отже посилання позивача в обґрунтування позову на те, що ОСОБА_6 за чотири роки до смерті перебував у безпорадному стані, є не обґрунтованими.

Відтак, ОСОБА_3 не довела, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, і має одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги.

Доводи апеляційної скарги представника позивача - ОСОБА_4 про протилежне є безпідставними і висновку суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 не спростовують.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з виключенням з його мотивувальної частини висновку суду про те, що ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України. В іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2014 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини висновок суду про те, що ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом.

В іншій частині це рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -