overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
R Справа № 2-1279
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Павлінчука С.С.

при секретарі Кріган Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності нерухоме майно, яке розташовано в с. Тарасівці Новоселицького району по вул. Леніна, №6, посилаючись на те, що після смерті його батька залишилось вказане спадкове майно, яке він як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв та не може оформити право власності у звязку з тим, що померлий під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадщину після смерті своєї матері.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він як син покійного ОСОБА_4 спадщину після його смерті не прийняв, та на неї не претендує. У їхнього батька було тільки двоє братів.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та не повідомила про причини неявки.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що господарство в с. Тарасівці Новоселицького району по вул. Леніна, №6, відносилося до категорії колгоспних дворів, де станом на 01.07.1990 рік проживала ОСОБА_5. Після її смерті 13.03.2005 року спадщину своєчасно прийняв її син ОСОБА_4, оскільки постійно проживав із покійною на день її смерті, однак не оформив документи на неї. Після смерті ОСОБА_4 позивач як спадкоємець першої черги за законом своєчасно прийняв спадщину, оскільки написав відповідну заяву у нотаріальну контору. У звязку з цим згідно ст.392 ЦК України право власності за позивачем може бути визнано в судовому порядку. Відповідач позов визнав, що не порушує права та інтереси інших осіб, оскільки інші спадкоємці покійного відсутні.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 174, 208, 213, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке розташоване в с. Тарасівці Новоселицького району по вул. Леніна, №6 в склад якого входять: житловий будинок літ. А, літня кухня літ. Б, сарай літ. В, сарай літ. Г, вбиральня літ. Д, колодязь №1, огорожа №2,3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:
пр. № 2/759/3580/15
ун. № 759/6251/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Відділ державної реєстрацій актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами та просив суд визнати його, ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства позивача.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач не є батьком доньки ОСОБА_3. Просила розглядати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, заявлене клопотання вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки предметом спору визнання позивача батьком дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, а відповідачка оспорює батьківство позивача, суд не має спеціальних знань щодо встановлення біологічного батьківства відносно дитини, доцільно призначити експертизу. Визначаючи питання перед експертом щодо проведення експертизи, суд також враховує предмет спору, який виник між сторонами по справі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ч.1 ст.143, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити. Призначити генетичну експертизу на предмет встановлення біологічного батьківства відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на вирішення якої поставити наступні запитання:

Чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та чи є він її біологічним батьком?

Проведення генетичної експертизи доручити Київському міському бюро судово-медичних експертиз.(03141 вул.Докучаєвська,4 м.Київ).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати цивільну справу . Сторони суд зобов'язує з'явитися для проведення експертизи в день , який буде призначений експертами і про який сторони будуть повідомлені додатково.

Оплату проведення експертизи покласти на позивача.(03126, м.Київ, вул.М.Донця,буд.17/46 кв.3 тел.)

Провадження по справі на час проведення експертизи призупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги про оскарження ухвали протягом п'яти днів з дня її проголошення . У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Справа №2-737/2010 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Дутки М.С. при секретарі Дуда Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця справу за позовом ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Новоселицького району , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тарасівської сільської ради Новоселицького району про визнання право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 10 лютого 2001 року в с.Тарасівці Новоселицького району померла ОСОБА_2 , а 2 грудня 2009 року в цьому ж сілі помер її син ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташоване по вулиці Чкалова N'3 с.Тарасівці Новоселицького району, що складається з житлового будинку літ.А, навісу літ.Б., вбиральні літ.В. огорожі №1- 4 Вона як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину Просила визнати за нею право власності на вищевказане домоволодіння, оскільки інших спадкоємців які мають права на обов'язкову частку в спадщині не має,

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав

Тарасівецька сільська ради Новоселицького району позов визнала

Виходячи з наведеного суд, вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 цього ж Кодексу .Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін , перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв її син ОСОБА_3, а після смерті останнього позивачка як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла своєчасно. Однак не може оформити право власності на домоволодіння у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів оформлених на ім' я спадкодавця . Оскільки інших спадкоємців які мають права на обов' язкову частку в спадщині не має, то суд вважає, що право власності на спадщину слід визнати за позивачкою

На підставі ст. ст. 328, 1268, 1270, 1272 , 1296 ЦК України, ст.17 Закону України "Про власність", суд керуючись ст.ст.130,208,213,215,218, ЦПК України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на домоволодіння,

яке розташоване вулиці Чкалова №3 с.Тарасівці Новоселицького району, що

складається з житлового будинку літ.А, навісу літ.Б., вбиральні літ.В. огорожі №1- 4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рллйеуня заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя:
Справа 566/1077/15 аркуш ______
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"11" вересня 2015 р. смт. Млинів Рівненської області

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Феськов П.В., перевіривши виконання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України по цивільній справі

за позовом Першої всеукраїнської кредитної спілки

до ОСОБА_1

про стягнення боргу.

Керуючись ст.122 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження по даній справі.

Призначити судовий розгляд справи на "05" жовтня 2015 року на 10 год. 00 хв. в приміщенні Млинівського районного суду за адресою : смт.Млинів вул.Ватутіна,7.

Відповідачу по справі подати до "05" жовтня 2015 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються.

Суддя П.В. Феськов
Справа № 727/5220/15-ц
Провадження № 2/727/1600/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилалася на те, що з відповідачкою зареєструвала шлюб 05 серпня 2000 року. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька Карина, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За причину розпаду сім»ї вказував те, що подружнє життя не склалося через те, що відповідачка не рахується з його думкою, вони перестали розуміти один одного, через що почали виникати постійні скандали та сварки. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спору про майно немає, подружнім життям вони не проживають більше двох років, подальше спільне проживання з відповідачкою є неможливим, вважає, що шлюб існує формально, а тому просив його розірвати.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини, вказані в позовній заяві.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, при цьому пояснила, що намагалася зберегти шлюб, однак ці спроби позитивного результату не дали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши свідоцтво про шлюб, з якого видно, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, копії свідоцтва про народження дитини, довідки АДБ, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають на протязі тривалого часу, на протязі даного часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, подружніх стосунків не підтримують, на примирення не згодні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік забов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування для їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. А відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, встановлених судом, сім»ю сторін слід вважати такою, що розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Керуючись статтями 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України суд, -

вирішив:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у РАГС Чернівецької міської ради м.Чернівці, 05 серпня 2000 року, актовий запис за №938.

Рішення може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
Справа № 727/5272/15-ц
Провадження № 2/727/1621/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року. Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді - Дудакова С.Є.

при секретарі - Никорчук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що між ним та відповідачкою 31 липня 2008 року був укладений договір, і відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 1054, 526, 527, 530, 629, 610, 615, 525, ЦК України, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою, вказував, що в порушення умов договору відповідач своїх зобовязань належним чином не виконав, в звязку з чим у нього станом на 31 травня 2015 року є заборгованість у сумі 26951,76 грн.: 11969,79 грн. заборгованість за кредитом, 10854,16 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 2368,20 грн. пеня за комісією, 500 грн. штраф фіксована частина, 1259,61 грн. штраф процентна складова, які і просив стягнути з відповідачки на свою користь.

В судове засідання сторони не з»явилися, з заяви позивача вбачається, що він не заперечує проти заочного розгляду справи та просить позов задоволити, від відповідачки даних про причини неявки до суду не надійшло, хоча судом були прийняті міри для належного повідомлення про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши заяву представника позивача, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що дійсно між сторонами укладався кредитний договір, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідачка проти нього не заперечувала.

Вказані обставини стверджені копіями кредитного договору, розрахунком заборгованості, паспорту відповідачки.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку має місце відмова від виконання зобовязань в односторонньому порядку з боку відповідачки, що є недопустимим, оскільки позивачем добросовісно виконувалися умови договору.

Керуючись статтями 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 224 ЦПК України суд, -

вирішив:

позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 951,76 грн. та 269,52 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до палати в цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський райсуд м.Чернівці на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ:
Âàñèë³âñüêèé ðàéîííèé ñóä Çàïîð³çüêî¿ îáëàñò³
26.08.2015 ðîêó Ñïðàâà ¹ 311/3165/15-ö
ì. Âàñèë³âêà ¹ 2í/311/535/2015
Ñóääÿ Âàñèë³âñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó Çàïîð³çüêî¿ îáëàñò³ Ñòåïàíåíêî Þ.À., ðîçãëÿíóâøè çàÿâó:
Â³äêðèòîãî àêö³îíåðíîãî òîâàðèñòâà «Çàïîð³ææÿîáëåíåðãî» â îñîá³ Âèðîáíè÷îãî ñòðóêòóðíîãî ï³äðîçä³ëó Âàñèë³âñüêîãî ðàéîíó åëåêòðè÷íèõ ìåðåæ ïðî ñòÿãíåííÿ çàáîðãîâàíîñò³ ç îïëàòè æèòëîâî-êîìóíàëüíèõ ïîñëóã (åëåêòðîåíåðã³ÿ) ç ÎÑÎÁÀ_1, ³äåíòèô³êàö³éíèé íîìåð ÍÎÌÅÐ_1, ÿêà ïðîæèâàº â Çàïîð³çüê³é îáëàñò³ Âàñèë³âñüêîìó ðàéîí³, ñ. Êîíîâàëîâî, âóë. Ãîðüêîãî 25,
â³äïîâ³äíî äî ñò.11,12, 509, 526, 527, 530 ÖÊ Óêðà¿íè, ñò.ñò. 95-97, 102, 103, 367 ÖÏÊ Óêðà¿íè,
Ñóäîâèé íàêàç íàáèðàº çàêîííî¿ ñèëè ó ðàç³ íåíàäõîäæåííÿ çàÿâè â³ä áîðæíèêà ïðîòÿãîì òðüîõ äí³â ï³ñëÿ çàê³í÷åííÿ ñòðîêó íà ¿¿ ïîäàííÿ.
Ñóäîâèé íàêàç ï³ñëÿ íàáðàííÿ íèì çàêîííî¿ ñèëè âèäàòè ñòÿãóâà÷ó.
Ñóääÿ Þ.À. Ñòåïàíåíêî
Çã³äíî ç³ ñò.105 ÖÏÊ Óêðà¿íè áîðæíèê ìàº ïðàâî â ðàç³ çàïåðå÷åííÿ ïðîòè âèìîã ñòÿãóâà÷à ïðîòÿãîì äåñÿòè äí³â ç äíÿ îòðèìàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó ïîäàòè çàÿâó ïðî éîãî ñêàñóâàííÿ.
Â³äïîâ³äíî äî ñò.106 ÖÏÊ Óêðà¿íè Ó ðàç³ íåíàäõîäæåííÿ â³ä áîðæíèêà çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó ïðîòÿãîì òðüîõ äí³â ï³ñëÿ çàê³í÷åííÿ ñòðîêó íà ¿¿ ïîäàííÿ ñóäîâèé íàêàç íàáèðàº çàêîííî¿ ñèëè ³ ñóä âèäàº éîãî ñòÿãóâà÷åâ³ äëÿ ïðåä'ÿâëåííÿ äî âèêîíàííÿ.
Çàÿâà áîðæíèêà ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó, ùî ïîäàíà â óñòàíîâëåíèé ñòðîê, ðîçãëÿäàºòüñÿ ñóäîì ïðîòÿãîì äåñÿòè äí³â ç äíÿ ïîñòàíîâëåííÿ óõâàëè ïðî ïðèéíÿòòÿ
òàêî¿ çàÿâè äî ðîçãëÿäó ó â³äêðèòîìó ñóäîâîìó çàñ³äàíí³. Íåÿâêà îñ³á, íàëåæíèì ÷èíîì ïîâ³äîìëåíèõ ïðî ÷àñ ³ ì³ñöå ðîçãëÿäó çàÿâè ïðî ñêàñóâàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó, íå ïåðåøêîäæàº ðîçãëÿäó òàêî¿ çàÿâè. (ñòàòòÿ 105-1 ÖÏÊ Óêðà¿íè).
Ñóäîâèé íàêàç íàáðàâ ÷èííîñò³ «_____» ________________________ 20___ ðîêó
Òåðì³í ïðåäÿâëåííÿ íàêàçó äî âèêîíàííÿ « ____» _____________ 20 ___ ðîêó
Ñóäîâèé íàêàç âèäàíî «______» ________________ 20__ ðîêó
Ñóääÿ ________________ _________________________ Þ.À. Ñòåïàíåíêî
ï³äïèñ ³í³ö³àëè, ïð³çâèùå ñóää³, ÿêèé âèäàâ íàêàç
Â³äì³òêè ïðî âèêîíàííÿ ñóäîâîãî íàêàçó
Äàòà íàäõîäæåííÿ ñóäîâîãî íàêàçó
Ïîâíå íàéìåíóâàííÿ óñòàíîâè, ï³äïðèºìñòâà, îðãàí³çàö³¿, â ÿêîìó çíàõîäèâñÿ ñóäîâèé íàêàç íà âèêîíàíí³
Çàãàëüíà ñóìà, â³äðàõîâàíà çà ñóäîâèì íàêàçîì
Äàòà ïîâåðíåííÿ ñóäîâîãî íàêàçó äî â³ää³ëó äåðæàâíî¿ âèêîíàâ÷î¿ ñëóæáè ÷è ñòÿãóâà÷åâ³
Ï³äñòàâà ïîâåðíåííÿ ñóäîâîãî íàêàçó
Ï³äïèñ êåð³âíèêà óñòàíîâè, ï³äïðèºìñòâà, îðãàí³çàö³¿ (ç ïðèêëàäàííÿì ïå÷àòêè)
²íø³ â³äì³òêè _____________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Василівський районний суд Запорізької області
СУДОВИЙ НАКАЗ
01.09.2015 року Справа № 311/3299/15-ц
місто Василівка № 2-н/311/565/2015
Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., розглянувши заяву:
Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Запоріжгаз до ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до ст.11,12, 382, 509, 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 95-97, 102, 103, 367 ЦПК України,-
Судовий наказ набирає законної сили у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Ю.А. Степаненко
Згідно зі ст.105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст.106 ЦПК України У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття
такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. (стаття 105-1 ЦПК України).
Судовий наказ набрав чинності «_____» ________________________ 20___ року
Термін предявлення наказу до виконання «_____» ______________ 20___ року
Судовий наказ видано «____» ______________ 20 ___ року
Суддя ________________ _______________________ Ю.А. Степаненко
підпис ініціали, прізвище судді, який видав наказ
Місце печатки суду
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказуПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки)Примітки
Інші відмітки _____________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Ïðîâàäæåííÿ ïî ñïðàâ³ ¹ 2-î/752/258/15
03.09.2015 ðîêó ñóääÿ Ãîëîñ³¿âñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà Õîìåíêî Î.Ë. ðîçãëÿíóâøè çàÿâó Äåðæàâíî¿ ïîäàòêîâî¿ ³íñïåêö³¿ ó Ëåí³íñüêîìó ðàéîí³ ì. Äí³ïðîïåòðîâñüê³é îáëàñò³ çà³íòåðåñîâàí³ îñîáè: ÒÎÂ "Á³çíåñ-Òðàíçèò", ÏÀÒ "Óêðñîöáàíê" ïðî ðîçêðèòòÿ ÏÀÒ "Àêòàáàíê" ³íôîðìàö³¿, ùî ì³ñòèòü áàíê³âñüêó òàºìíèöþ, -
Çàÿâíèê çâåðíóâñÿ â Ãîëîñ³¿âñüêèé ðàéîííèé ñóä ì. Êèºâà ç çàÿâîþ ïðî ðîçêðèòòÿ ÏÀÒ "Àêòàáàíê" ³íôîðìàö³¿, ùî ì³ñòèòü áàíê³âñüêó òàºìíèöþ.
Çàÿâó ïîäàíî ³ îôîðìëåíî ç äîäåðæàííÿì âèìîã ñò.ñò. 119, 120 ÖÏÊ Óêðà¿íè.
Çàÿâà ï³äëÿãàº ðîçãëÿäó â ñóä³ â ïîðÿäêó öèâ³ëüíîãî ñóäî÷èíñòâà.
Ñïðàâà ï³äñóäíà Ãîëîñ³¿âñüêîìó ðàéîííîìó ñóäó ì. Êèºâà.
Ï³äñòàâè äëÿ â³äìîâè ó â³äêðèòò³ ïðîâàäæåííÿ â ñïðàâ³ â³äñóòí³.
Íà ï³äñòàâ³ íàâåäåíîãî, êåðóþ÷èñü ñò.ñò. 119, 120, 122, 127, 128 ÖÏÊ Óêðà¿íè ,-
Â³äêðèòè ïðîâàäæåííÿ ó ñïðàâ³ çà çàÿâîþ Äåðæàâíî¿ ïîäàòêîâî¿ ³íñïåêö³¿ ó Ëåí³íñüêîìó ðàéîí³ ì. Äí³ïðîïåòðîâñüê³é îáëàñò³ çà³íòåðåñîâàí³ îñîáè: ÒÎÂ "Á³çíåñ-Òðàíçèò", ÏÀÒ "Óêðñîöáàíê" ïðî ðîçêðèòòÿ ÏÀÒ "Àêòàáàíê" ³íôîðìàö³¿, ùî ì³ñòèòü áàíê³âñüêó òàºìíèöþ.
Ïðèçíà÷èòè ñóäîâå çàñ³äàííÿ â ïðèì³ùåíí³ Ãîëîñ³¿âñüêîãî ðàéîííîãî ñóäó ì. Êèºâà (êàá. 13) íà 21 âåðåñíÿ 2015 ðîêó íà 16 ãîäèíó 30 õâèëèí. Â ñóäîâå çàñ³äàííÿ âèêëèêàòè îñ³á, ÿê³ áåðóòü ó÷àñòü ó ñïðàâ³.
Ðîçÿñíèòè â³äïîâ³äà÷ó ïðàâî ïîäàòè ñóäó ïèñüìîâå çàïåðå÷åííÿ ïðîòè ïîçîâó ñòîñîâíî âñ³õ çàÿâëåíèõ âèìîã ÷è ¿õ ïåâíî¿ ÷àñòèíè àáî îáñÿãó, ïîñèëàþ÷èñü íà íåçàêîíí³ñòü âèìîã ïîçèâà÷à , ¿õ íåîá´ðóíòîâàí³ñòü, â³äñóòí³ñòü ó ïîçèâà÷à ïðàâà íà çâåðíåííÿ äî ñóäó àáî íàÿâí³ñòü ïåðåøêîä äëÿ â³äêðèòòÿ ïðîâàäæåíí³ â ñïðàâ³, ç îáîâÿçêîâèì ïîñèëàííÿì íà äîêàçè, ÿêèìè òàê³ çàïåðå÷åííÿ îá´ðóíòîâóþòüñÿ.
Êîï³¿ óõâàëè íàä³ñëàòè îñîáàì, ÿê³ áåðóòü ó÷àñòü ó ñïðàâ³, êð³ì òîãî, â³äïîâ³äà÷ó  êîï³þ ïîçîâíî¿ çàÿâè òà äîäàíèõ äî íå¿ ìàòåð³àë³â.
Óõâàëà ìîæå áóòè îñêàðæåíà ëèøå ùîäî íåäîòðèìàííÿ ïðàâèë ï³äñóäíîñò³ ó âñòàíîâëåíèé çàêîíîì ñòðîê ³ ïîðÿäîê, â ³íø³é éîãî ÷àñòèí³ óõâàëà îñêàðæåííþ íå ï³äëÿãàº.