Справа №642/19/15ц
Провадження №2/642/9/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бондаренка В.В.,

за участю секретаря Рижко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа друга Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Друга ХДНК, відповідно до якого просив суд визнати поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька та визначити додатковий строк для її прийняття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2014 року брат позивача - відповідача по справі - ОСОБА_2 отримав свідоцтво про смерть батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначив, що про смерть батька дізнався від брата 20.12.2014 року, після чого 23.12.2014 року брат позивача - відповідач по справі, отримав у відділі РАЦС свідоцтво про смерть батька, а позивач отримав копію цього свідоцтва.

Позивач вказав, що не спілкувався з батьком, не знав місце його проживання, тому і не знав про його смерть, у зв'язку з чим і пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати поважними причини пропуску ним строку для прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини протягом трьох місяців

У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 02.04.1981 року встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5).

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 23.12.2014 року, виданого повторно, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України ).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Разом з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тому, ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах на спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування причини пропуску строку на прийняття спадщини після померлого батька, позивач посилався на те, що йому не було відомо про смерть батька, що є поважною причиною для пропуску ним передбаченого законодавством строку звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса після померлого батька.

З наведеного вище вбачається, що суд наділений правом визначити спадкоємцеві додатковий строк для прийняття спадщини лише в тому випадку коли такий строк пропущено з поважних причин. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

Однак, звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач не надав будь-яких доказів, які підтверджують, що строк був пропущений з поважних причин та причини його пропуску пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача.

Сама по собі необізнаність позивача про смерть батька, не є поважною причиною, пов'язаною з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і тому не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для її прийняття.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215, 224 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа друга Харківська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя В.В.Бондаренко