АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9260/15 Справа № 175/3462/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року у справі за заявою Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції про роз'яснення порядку виконання рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2015 року відмовлено в роз'ясненні рішення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, де ставить питання про її скасування, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу скасувати.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського районного народного суду Дніпропетровської області від 18.07.1991 року задоволено позов ОСОБА_5, та зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкоди ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_6 в рахунок відшкодування шкоди 347,39 кар. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2005 року зазначене рішення було роз'яснено та зазначено, що порядок не чинити перешкоди полягає в поновленні меж земельних ділянок, встановлених рішенням Підгородненського виконкому Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 27.10.1989 року №198.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.11.2011 року змінений спосіб виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.1991 року, в частині усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, а саме: знести приналежну ОСОБА_6 горожу, що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1

У серпні 2015 року Державний виконавець ВДВС Дніпропетровського РУЮ звернувся з заявою про роз'яснення рішення, посилаючись на те, що 10.11.2011 року було змінено спосіб виконання рішення суду, але виконавча служба не може виконати рішення суду, оскільки відсутні відомості щодо того, які заходи необхідно провести з метою виконання виконавчого листа.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення рішення, суд першої інстанції посилався на те, що ухвалою був визначений порядок та спосіб не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, тому підстав для його роз'яснення в порядку ст. 221 ЦПК України не вбачається.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Відповідно до вимог ст. 210 ЦПК України мотивувальна частина ухвали суду має містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався, постановляючи ухвалу, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як мотивування судового рішення.

Залишаючи заяву державного виконавця без задоволення, суд першої інстанції взагалі на дав будь-якого мотивування доводам заявника про наявність підстав для роз'яснення рішення суду.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що заява державного виконавця стосується роз'яснення порядку виконання рішення суду, а не роз'яснення рішення суду, як передбачено ст. 221 ЦПК України, ч. 3 ст. 11, ст. 34 ЗУ "Про виконавче провадження".

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду- скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: