Справа № 219/8530/2013-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2015року Артемівський міськрайонним суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

при секретарі Бібік Н.М.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат, ОСОБА_4, про визнання незаконним та відміну рішення комісії по соціальним питанням ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат від 04.07.2013 року, стягнення допомоги за листком непрацездатності. ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» звернулось до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. Судом дані позови були обєднані в одне провадженні і по вказаній цивільній справі 07.04.2014 р. судом було винесено рішення відповідно до якого було відмовлено у позові ОСОБА_3; зустрічний позов було задоволено частково і стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» грошові кошти у розмірі 569 грн. 76 коп. та у відшкодування сплаченого судового збору 229 грн. 40 коп., в іншій частині позовних вимог було відмовлено. В подальшому вказане рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р., в частині вирішення зустрічного позову було скасовано та передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач ,,ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, в подальшому уточнило свої позовні вимоги і просило стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування майнової шкоди 569 грн. 76 коп. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі і зазначили, що відповідач працював начальником охорони сторожової відділу економічної безпеки. 11.06.2013 року о 16 годині 12 хвилин, у звязку з погіршенням стану здоровя, ОСОБА_3 звернувся до лікаря-невропатолога Часівоярської міської лікарні № 3 ОСОБА_5, який є сумісником на 0,5 ставки в амбулаторії № 4 Комунального закладу охорони здоровя Центру первинної медико-санітарної допомоги; прийом амбулаторних хворих ОСОБА_5 здійснює з 08.00 до 13.00 години, а в Часівоярскій міській лікарні № 3 з 13.00 до 18.00 години. 12.06.2013 року ОСОБА_3 був виписаний лікарняний лист АГБ № 784139, який був заповнений медсестрою ОСОБА_6 у кабінеті № 30 як стаціонарному хворому, в той час як амбулаторним хворим листи непрацездатності виписуються у кабінеті № 26, тому вважають що відповідач повинен був лікуватись в стаціонарі. 17.06.2013 р., 18.06.2013 р. та 19.06.2013 р. комісією підприємства було проведено перевірку дотримання лікарняного режиму за місцем мешкання відповідача; під час перевірки останній був відсутній за місцем проживання. Окрім того, на звернення товариства із запитом до ЧМЛ № 3 щодо зясування інформації відносно лікування ОСОБА_3, отримали відповідь, в якій було зазначено про те, що ОСОБА_3 знаходиться на лікарняному у лікаря-невропатолога ОСОБА_5 з 12.06.2013 року. В подальшому було встановлено те, що на прийомі у лікаря 17.06.2013 року відповідача не було. 04.07.2013 року товариство звернулось до Артемівської міжрайонної прокуратури із заявою, в якій просили перевірити законність видачі ЧМЛ № 3 лікарняного листка АГБ № 784139 ОСОБА_3 В свою чергу прокуратура спрямувала цей запит до Артемівської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Проведеною фондом перевіркою було встановлено те, що лікарняний відповідачу був виданий із наступними порушеннями: лікарняний був виданий на 8 календарних днів, що перевищує передбачений п. 2.2 Інструкції № 455 термін видачі ЛН до 5 календарних днів з наступним його продовженням; закриття лікарняного також було проведено з порушенням п. 1.7 Інструкції № 455, оскільки записи в щоденнику лікаря за 19.06.2013 року не відображають динаміку захворювання, та не можуть бути обґрунтуванням тимчасової непрацездатності, або підставою для закриття лікарняного. Враховуючи викладене вважають, що лікарняний було видано неправомірно. Крім того, відповідно до витягу бази даних Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України Головного центру обробки соціальної інформації державної прикордонної служби України, відповідач ОСОБА_3 перетнув державний кордон України 13.06.2013 р. о 02 год. 45 хв. (Донецьк - Анталія), та повернувся 19.06.2013 року об 11 год. 20 хв. (ОСОБА_7 -Донецьк). У звязку з чим є сумніви щодо захворюваність відповідача ОСОБА_3, який під час лікарняного режиму (з 13.06.2013 р. по 19.06.2013 р.) відпочивав за кордоном. Протоколом засідання комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності товариства від 4 липня 2013 року за № 14 було встановлено те, що відповідач порушив лікарняний режим по лікарняному листу № 784239 17.06.2013 р. та 18.06.2013 р., і було вирішено, у відповідності до вимог п. 2 ст. 36 ЗУ № 2240 Про загальнообовязкове державне соціальне страхування в звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами обумовленими похованням, що оплаті дані дні не підлягають. Керуючись вказаним рішенням комісії, комбінатом було виплачено відповідачу кошти за лікарняним за три дні, а саме: за 12,13 та 14 червня 2013 року у розмірі 569 грн. 76 коп., так як відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця. Вважають, що відповідачем були отримані вказані гроші безпідставно. Вказують на те, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2014 року, яке було прийняте за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» про визнання незаконним та відміну рішення комісії по соціальним питанням ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 4 липня 2013 року та стягнення допомоги за листком непрацездатності було встановлено те, що ОСОБА_3 було допущено порушення лікарняного режиму оскільки він у період із 13 по 19 червня 2013 року перебував за кордоном, а саме в Туреччині; доказів проходження амбулаторного лікування, призначеного лікарем, поза межами держави ОСОБА_3 не було надано. Також судом було встановлено правомірність висновків комісії із соціального страхування щодо наявності підстав для відмови у проведенні оплати по листку непрацездатності за 17 та 18 червня 2013 року. З висновками вказаним рішенням вони згодні і тому, у відповідності до вимог чинного ЦПК України, дані обставини не доказуються при розгляді інших справ, тому просять суд встановлені у вказаному рішенні суду обставини врахувати при постановленні даного рішення. Вважають, що у відповідності до ст.1212 ЦК України відповідач ОСОБА_3 набув виплачені йому кошти за три дня лікарняних у розмірі 569 грн. 76 коп. безпідставно і тому, згідно до вимог ст. 1215 ЦК України, виплачена сума підлягає поверненню, так як судовим рішенням було встановлено недобросовісність з боку ОСОБА_3 при отриманні вказаних сум. Просять стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь у відшкодування майнової шкоди 569,76 грн. та в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні, так як вони незаконні та необґрунтовані. Зазначив, що ні судовим рішенням, ні рішеннями інших органів не було встановлено необґрунтованість видачі йому листка тимчасової непрацездатності. Крім того, у відповідності до Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», факт порушення лікарняного режиму має бути встановлений лікарем, який лікує хворого. Вказав на те, що рішенням комісії із соціального страхування від 4 липня 2013 року було встановлено порушення ним лікарняного режиму по вказаному лікарняному листу тільки 17.06.2013 р. та 18.06.2013 р., і було вирішено не проводити оплату лише за вказані дні. В той же час підприємство просить стягнути з нього кошти, які було сплачено за вказаними лікарняним, за 12,13 та 14 червня 2013 року, хоча комісія не прийняла рішення щодо порушення ним лікарняного режиму саме у ці дні, а також про відмову у проведенні оплати по листку непрацездатності за вказані дні. Вважає необґрунтованими посилання позивача, як на підставу повернення виплаченої йому спірної суми, на норми ст. 1215 ЦК України, так як відсутня недобросовісність з його боку при набутті цих коштів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Часівярський вогнетривкий комбінат», він працював з 01.09.2005 р. начальником охорони сторожової, відповідно до наказу № 290 - ОК від 01.09.2005 року.

З 12.06.2013 року по 19.06.2013 року позивач знаходився на лікарняному згідно до листка непрацездатності серії АГБ № 784139, який було видано «Часівоярською міською лікарнею № 3» з амбулаторним режимом лікування, причина непрацездатності - загальне захворювання.

Відповідно до актів перевірки дотримання лікарняного режиму від 17.06.2013 року, від 18.06.2013 року, від 19.06.2013 р. проведених ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», на час перевірки ОСОБА_3 був відсутнім за місцем свого проживання, за адресою: м. Часів Яр вул. Декабристів,1.

Згідно до протоколу № 14 засідання комісії з соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 04.07.2013 р., відповідно до якого комісією було постановлено, що згідно п. 2 ст. 36 ЗУ № 2240 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами обумовленими похованням» від 18.01.2001 р. комісія вирішила, що згідно п. 2 ст. 36 ЗУ № 2240 Про загальнообовязкове державне соціальне страхування в звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами обумовленими похованням від 18.01.2001 р. ОСОБА_3 порушив лікарняний режим згідно документів по лікарняному листу № 784239 17.06.2013 р. та 18.06.2013 р., та оплаті дані дні не підлягають.

Відповідно до довідки ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» №2-7163 від 02.03.2015 р. ОСОБА_3 в липні 2013 року було нараховане матеріальне забезпечення на підставі листка непрацездатності № 794139 за період 12,13 та 14 червня 2013 року у сумі 569 грн. 76 коп. Вказані грошові кошти були виплачені ОСОБА_3 07.08.2013 р.

Згідно ч. 2 ст. 35 Закону України № 2240 «Про загально обовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими похованням» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 р. № 439 затверджено Порядок оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів підприємства, установи, організації.

Згідно ч.2 ст. 36 Закону України № 2240 застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарську-консультативну комісію чи медико-соціальну експертну комісію, втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Згідно ч. 3 ст. 50 Закону України № 2240 визначено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймаються комісією (уповноважений) із соціального страхування, що створюється (обирається на підприємстві),установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб )виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представництва) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 червня 2008 року № 25 затверджено Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Відповідно до п.1.1 Положення № 25 комісія (уповноважений) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, створюється (обирається) та діє на підприємстві, в установі, організації, що використовує найману працю, незалежно від форм власності і господарювання.

Згідно з п. 2.1 Положення № 25 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства має право, зокрема:

- звертатися за необхідності до робочих органів відділень Фонду щодо перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства;

- перевіряти дотримання застрахованими особами режиму, визначеного лікарем на період тимчасової непрацездатності.

При проведенні таких перевірок рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення за рахунок коштів фонду за дні допущеного порушення приймається комісією із соціального страхування, враховуючи акти перевірки дотримання режиму.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов'язана, зокрема:

- приймати рішення про призначення матеріального забезпечення на надання соціальних послуг;

- приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення виплати його (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Статтею 36 Закону 2240 передбачені підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності. Допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби;

за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням;

за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Отже, перші п'ять днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, оплачуються власником або уповноваженим ним органом за рахунок коштів підприємства, установи, організації за місцем роботи в Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001р. №439.

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат, ОСОБА_4, про визнання незаконним та відміну рішення комісії по соціальним питанням ПАТ Часівоярський вогнетривкий комбінат від 04.07.2013 року, стягнення допомоги за листком непрацездатност та за зустрічним позовом ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди. По даній цивільній справі судом було винесено рішення 07.04.2014р. відповідно до якого було відмовлено у позові ОСОБА_3 до ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», ОСОБА_8про визнання незаконним та скасування рішення комісії по соціальним питанням ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 04.07.2013р., стягнення допомоги за листком непрацездатності відмовлено; зустрічний позов ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди було задоволено частково. Було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» грошові кошти у розмірі 569 грн. 76 коп. та у відшкодування сплаченого судового збору 229 грн. 40 коп., в іншій частині позовних вимог було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.06.2014р. зазначене судове рішення в частині стягнення судового збору було скасовано. В решті рішення залишено без змін. Рішеннями Артемівського міськрайонного суду та Апеляційного суду Донецької області було встановлено те, що ОСОБА_3 знаходився в трудових відносинах з ПАТ «Часівярський вогнетривкий комбінат», він працював з 01.09.2005 р. начальником охорони сторожової, відповідно до наказу № 290 - ОК від 01.09.2005 року. З 12.06.2013 року по 19.06.2013 року позивач знаходився на лікарняному згідно до листка непрацездатності серії АГБ № 784139, який було видано «Часівоярською міською лікарнею № 3» з амбулаторним режимом лікування, причина непрацездатності - загальне захворювання. Відповідно до актів перевірки дотримання лікарняного режиму від 17.06.2013 року, від 18.06.2013 року , від 19.06.2013 р. проведених ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», на час перевірки ОСОБА_3 був відсутнім за місцем свого проживання, за адресою: м.Часів Яр вул. Декабристів,1. Встановлено що ОСОБА_3 з 13.06.2013 року по 19.06.2013 року знаходився за кордоном (ОСОБА_7), що підтверджується витягом бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» Головного центру обробки соціальної інформації державної прикордонної служби України,відповідно до якого ОСОБА_3 перетнув державний кордон України 13.06.2013 р. о 02 год. 45 хв. (Донецьк - Анталія) та повернувся 19.06.2013 р. об 11 год. 20 хв. (ОСОБА_7 -Донецьк). Рішеннями судів зазначено про те, що висновки комісії із соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», які містяться в протоколі № 14 засідання комісії з соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 04.07.2013 р., відповідно до якого комісією було постановлено, що згідно п. 2 ст. 36 ЗУ № 2240 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами обумовленими похованням» від 18.01.2001 р. ОСОБА_3 порушив лікарняний режим по лікарняному листу № 784239 17.06.2013 р. та 18.06.2013 р., та не оплати цих днів, відповідають встановленим обставинам по справі та нормам закону. Встановлено, що відповідачем позивачу було сплачено по лікарняному за 3 дні в розмірі 569,76 грн. із розрахунку середньочасової заробітної плати 23,74 грн., було нараховане за 3 дні -24 години

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р. рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2014р., рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.06.2014р. в частині вирішення зустрічного позову ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» було скасовано. В ухвалі суду зазначено про те, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли до правильного висновку щодо порушення ОСОБА_3 режиму лікування та правомірності висновків комісії із соціального страхування щодо наявності підстав для відмови у наданні матеріального забезпечення та соціальних послуг.

При вирішенні даного спору суд керується ст. 10 ЦПК України у відповідності з вимогами якої цивільне судочинство здійснюється на засадах загальності сторін. Судом сторонам були розяснені вимоги ст. 10 ч.4 ЦПК України щодо змагальності судового процесу. Відповідно до вимог статті 27 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України "Підстави звільнення від доказування", де в п.3 цієї статті зазначено, що "обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, ці обставини не підлягають доказуванню".

З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що характер спірних правовідносин - це трудові правовідносини, повязані з оплатою тимчасової непрацездатності за основним місцем роботи за перші пять днів тимчасової непрацездатності.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону, застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з'являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію чи медико-соціальну експертну комісію, втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

В даному випадку комісія із соціального страхування ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» мала встановити наявність підстав для відмови у наданні матеріального забезпечення та соціальних послуг. Законом передбачений вичерпний перелік підстав, при яких комісія має право відмовити в оплаті лікарняного. Найбільш поширеними з них є: настання тимчасової непрацездатності у звязку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння або дій, повязаних з таким спянінням; за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у звязку з навчанням; порушення режиму лікування застрахованими особами.

Комісією було встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 лікарняного режиму саме 17.06.2013р.та18.06.2013р., відповідно і не проведення оплати за вказані дні. Як вказаним рішенням комісії, так ніяким іншим рішенням вказаної комісії, не було встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 лікарняного режиму 12,13 та 14 червня 2013 року, і, відповідно, відсутнє рішення комісії про відмову у проведенні оплати за вказаним листком непрацездатності за 12,13 та 14 червня 2013 року. Вказане знайшло своє підтвердження в рішеннях першої та апеляційної інстанції, а також в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, де зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли до правильного висновку щодо правомірності висновків комісії із соціального страхування.

Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на норми ст. 1212 та 1215 ЦК України. Стаття 1212 ЦІК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. Норми ст. 1215 ЦК України встановлюють, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи те, що рішеннями першої та апеляційної інстанції було встановлено те, що рішення комісії із соціального страхування ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» від 4 липня 2013 року є правомірним і обґрунтованим, що було в подальшому підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України, тому, відповідно до ст. 61 ЦПК України, дані обставини не підлягають доказуванню, і таким чином суд приходить до висновку що підстав для задоволення позовних вимог на підставі ст. 1212 ЦК України немає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» виплаченого йому матеріального забезпечення на підставі листка непрацездатності № 794139 за 12,13 та 14 червня 2013 року у сумі 569 грн. 76 коп., тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись Законом України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням №2240 від 18.01.2001р. ст. ст. 5, 6, 10, 15,27,58, 60, 79, 81, 85, 88, 107, 179, 208, 209, 213, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Воробйова