Справа № 395/757/15-ц
Провадження № 2/395/263/2015
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вказавши, що 30 грудня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та ОСОБА_2 було укладено Цивільно-правовий договір № 97 про розповсюдження державних лотерей від 30.12.2013 року відповідно до якого відповідач зобовязувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей.

На підставі Договору відповідач у підзвіт та під повну майнову відповідальність отримував білети державних лотерей і був зобовязаний звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.».

В звязку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань за ним утворилась заборгованість, що станом на 23.09.2014 року становила суму в розмірі 12 898,65 гривень. В подальшому відповідачем не було здійснено погашень суми боргу. Таким чином, станом на день подачі позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 12 898,65 гривень, а з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних загальна сума боргу становить 19250,89 гривень.

Посилаючись на норми чинного законодавства просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» грошову суму боргу в розмірі 19250,89 гривень та судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 06.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року, 28.09.2015 року, 12.10.2015 року .

03 вересня 2015 року представник позивача направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справі була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вказавши, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо отримання в під звіт ОСОБА_2 від позивача лотерейних білетів для розповсюдження. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності представника позивача, оскільки він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Будь яких заяв та клопотань не надіслав та без участі та відповідачки, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник за наявними письмовими матеріалами справи.

Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 30 грудня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та ОСОБА_2 було укладено Цивільно-правовий договір № 97 про розповсюдження державних лотерей від 30.12.2013 року відповідно до якого відповідач зобовязувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей, що підтверджується копією вказаного договору та не заперечувалося представником відповідача в ході судового розгляду у справі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем надано до суду копії письмових документів, а саме: відомості розповсюджувача (руху лотерей) ОСОБА_3 ОСОБА_4 за період з 01.09.2014 року по 23.09.2014 року у відповідності до якої наведено розрахунок боргу ОСОБА_2 з підписом від її імені про визнання боргу; копію розписки від 24.09.2014 року, написаної від імені ОСОБА_2 у відповідності до якої остання згідно договору № 97 від 31.12.2013 року визнає борг перед ТОВ «МСЛ» в розмірі 12898 гривень, зобов'язується погасити заборгованість в розмірі 1900 гривень до 26.09.2014 року, а залишок внести до 24.02.2015 року на якій мається підпис від імені ОСОБА_2

Оскільки представником відповідача в судовому засіданні заперечувалося причетність відповідачки до наявності заборгованості перед відповідачем, судом у відповідності до ухвали від 22 вересня 2015 року визнано обовязковою участь представника позивача в судовому засіданні та зобовязано керівництво позивача забезпечити особисту участь в судовому засіданні представника позивача та надати оригінали всіх письмових документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги про що надіслано відповідне повідомлення позивачеві за вих. № 04/9255/15 від 23.09.2015 року, яке отримано позивачем 28.09.2015 року, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення.

Всупереч вищевказаному представник позивача після отримання вищевказаного повідомлення двічі в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив та відповідно не надав всіх оригіналів письмових документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, як позивачеві так і його представникові ОСОБА_5 від 28.09.2015 року та від 12.10.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вказавши, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо отримання в під звіт ОСОБА_2 від позивача лотерейних білетів для розповсюдження, їх точної кількості та відповідного розрахунку щодо наявності заборгованості. Крім того, у представленій позивачем розписці про нібито наявність боргу відповідачки перед позивачем зазначено посилання на договір між сторонами за № 97 від 31.12.2013 року хоча як вбачається з копії договору між позивачем та ОСОБА_2, останній датований 30 грудня 2013 року.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 58 ЦПК України).

У відповідності до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 60 ЦПК України).

За правилами статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Суд ставиться критично до копії розписки відповідачки від 24.09.2014 року, оскільки в ній міститься посилання на договір між сторонами за № 97 від 31.12.2013 року хоча як вбачається з копії договору між позивачем та ОСОБА_2, останній датований 30 грудня 2013 року та без дослідження оригіналів казаних письмових документів дану розбіжність спростувати не представляється можливим.

Аналіз вищевикладеного переконує суд у відсутності підстав для задоволення позову, оскільки представником позивача всупереч ухвалі суду від 22 вересня 2015 року не надано до суду належних та допустимих доказів (акти прийому передачі, накладні, тощо), які б підтверджували передачу ОСОБА_2 у під звіт для розповсюдження білетів державної лотереї, їх кількості та вартості, кількості проданих відповідачкою білетів державної лотереї та їх вартості, у разі їх отримання для реалізації, суми перерахованих коштів за продаж вищевказаних білетів позивачеві, не надано оригіналів письмових доказів (акти перевірок, накладні, квитанції тощо), які б підтверджували наявність боргу відповідачки перед позивачем з обгрунтованим розрахунком наявності боргу.

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/757/15-ц
Провадження № 2/395/263/2015
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вказавши, що 30 грудня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та ОСОБА_2 було укладено Цивільно-правовий договір № 97 про розповсюдження державних лотерей від 30.12.2013 року відповідно до якого відповідач зобовязувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей.

На підставі Договору відповідач у підзвіт та під повну майнову відповідальність отримував білети державних лотерей і був зобовязаний звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюджені залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л.».

В звязку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань за ним утворилась заборгованість, що станом на 23.09.2014 року становила суму в розмірі 12 898,65 гривень. В подальшому відповідачем не було здійснено погашень суми боргу. Таким чином, станом на день подачі позову за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 12 898,65 гривень, а з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних загальна сума боргу становить 19250,89 гривень.

Посилаючись на норми чинного законодавства просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» грошову суму боргу в розмірі 19250,89 гривень та судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 06.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року, 28.09.2015 року, 12.10.2015 року .

03 вересня 2015 року представник позивача направив до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про місце та час розгляду справі була повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вказавши, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо отримання в під звіт ОСОБА_2 від позивача лотерейних білетів для розповсюдження. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності представника позивача, оскільки він належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Будь яких заяв та клопотань не надіслав та без участі та відповідачки, оскільки її інтереси в судовому засіданні представляє її представник за наявними письмовими матеріалами справи.

Заслухавши вищевказані пояснення та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню за такими обставинами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 30 грудня 2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та ОСОБА_2 було укладено Цивільно-правовий договір № 97 про розповсюдження державних лотерей від 30.12.2013 року відповідно до якого відповідач зобовязувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей, що підтверджується копією вказаного договору та не заперечувалося представником відповідача в ході судового розгляду у справі.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем надано до суду копії письмових документів, а саме: відомості розповсюджувача (руху лотерей) ОСОБА_3 ОСОБА_4 за період з 01.09.2014 року по 23.09.2014 року у відповідності до якої наведено розрахунок боргу ОСОБА_2 з підписом від її імені про визнання боргу; копію розписки від 24.09.2014 року, написаної від імені ОСОБА_2 у відповідності до якої остання згідно договору № 97 від 31.12.2013 року визнає борг перед ТОВ «МСЛ» в розмірі 12898 гривень, зобов'язується погасити заборгованість в розмірі 1900 гривень до 26.09.2014 року, а залишок внести до 24.02.2015 року на якій мається підпис від імені ОСОБА_2

Оскільки представником відповідача в судовому засіданні заперечувалося причетність відповідачки до наявності заборгованості перед відповідачем, судом у відповідності до ухвали від 22 вересня 2015 року визнано обовязковою участь представника позивача в судовому засіданні та зобовязано керівництво позивача забезпечити особисту участь в судовому засіданні представника позивача та надати оригінали всіх письмових документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги про що надіслано відповідне повідомлення позивачеві за вих. № 04/9255/15 від 23.09.2015 року, яке отримано позивачем 28.09.2015 року, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення.

Всупереч вищевказаному представник позивача після отримання вищевказаного повідомлення двічі в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив та відповідно не надав всіх оригіналів письмових документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, як позивачеві так і його представникові ОСОБА_5 від 28.09.2015 року та від 12.10.2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, вказавши, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо отримання в під звіт ОСОБА_2 від позивача лотерейних білетів для розповсюдження, їх точної кількості та відповідного розрахунку щодо наявності заборгованості. Крім того, у представленій позивачем розписці про нібито наявність боргу відповідачки перед позивачем зазначено посилання на договір між сторонами за № 97 від 31.12.2013 року хоча як вбачається з копії договору між позивачем та ОСОБА_2, останній датований 30 грудня 2013 року.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 58 ЦПК України).

У відповідності до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 60 ЦПК України).

За правилами статті 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Суд ставиться критично до копії розписки відповідачки від 24.09.2014 року, оскільки в ній міститься посилання на договір між сторонами за № 97 від 31.12.2013 року хоча як вбачається з копії договору між позивачем та ОСОБА_2, останній датований 30 грудня 2013 року та без дослідження оригіналів казаних письмових документів дану розбіжність спростувати не представляється можливим.

Аналіз вищевикладеного переконує суд у відсутності підстав для задоволення позову, оскільки представником позивача всупереч ухвалі суду від 22 вересня 2015 року не надано до суду належних та допустимих доказів (акти прийому передачі, накладні, тощо), які б підтверджували передачу ОСОБА_2 у під звіт для розповсюдження білетів державної лотереї, їх кількості та вартості, кількості проданих відповідачкою білетів державної лотереї та їх вартості, у разі їх отримання для реалізації, суми перерахованих коштів за продаж вищевказаних білетів позивачеві, не надано оригіналів письмових доказів (акти перевірок, накладні, квитанції тощо), які б підтверджували наявність боргу відповідачки перед позивачем з обгрунтованим розрахунком наявності боргу.

Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Головуючий:

суддя Р. А. Забуранний