Справа № 466/2711/14 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/386/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Глинського О.А.

з участю: представників позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3 та

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства "Балатон-409", Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні житловою площею в гуртожитку шляхом зобов'язання звільнити жилу площу та вселення у виділену жилу площу,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, уточненим в процесі розгляду справи, до ОСОБА_5 з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства "Балатон-409", Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, в якому просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні житловою площею, а саме кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку на АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_5 із донькою із вказаної кімнати.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 13 квітня 2009 року згідно рішення комісії житло-побутових питань, протокол № 7, затвердженого наказом ЛКП "Львівелектротранс" № 95 від 31.03.2009р., їй як мешканці гуртожитку для проживання сімей на АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_1, постановлено приєднати 2-містну кімнату у блоці НОМЕР_2, площею 9,9 кв.м після переселення сім'ї ОСОБА_5. На підставі цього рішення 11.08.2009р. позивачці було видано ордер № 71 "На право зайняття житлової площі на користування загальною площею в житловому будинку" по АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_2, житловою площею 28,3 кв.м, загальною площею 53,63 кв.м., яка складається із 3-х кімнат, в яку включена жила площа кімнати розміром 9,9 кв.м, що була надана позивачці згідно протоколу № 7 від 13.04.2009р., і яку по даний час займає сім'я ОСОБА_5. Зазначає, що вона правомірно набула прав та обов'язків наймача жилої площі приєднаної кімнати у блоці НОМЕР_2, площею 9,9 кв.м., проте в даний час ні вона, ні її близькі не мають можливості користуватися спірною кімнатою, оскільки її неправомірно займає відповідачка ОСОБА_5. та чинить їм перешкоди у доступі до вказаної кімнати. На підставі наведеного просила задовольнити її позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року позов задоволено та зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні житловою площею ОСОБА_2, а саме кімнатою НОМЕР_1 в гуртожитку на АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_5 із донькою із вказаної кімнати, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Рішення оскаржила відповідачка - ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказує, що на час видачі директором "Львівелектротранс" ордера № 71 від 11.08.2009р. на право приєднання кімнати № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_2, було порушено вимоги ст. 58 ЖК України відповідно до якої ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення, в той час, коли на законних підставах у спірній кімнаті проживала та проживає і по даний час відповідачка із донькою.

Відповідач та треті особи в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином у відповідності до ч. 6 ст. 74 були повідомлені про дату судового засідання, причини неявки суду не повідомили, тому відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є житлова кімната площею 9,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, кім. НОМЕР_3, якою користується сім'я ОСОБА_5. з двох осіб.

Відповідно до витягу з протоколу №7 від 13 квітня 2009 року засідання комісії затвердженої наказом ЛКП "Львівелектротранс" №95 від 31 березня 2009р. ОСОБА_2 як мешканці гуртожитку для проживання сімей на АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_1 постановлено приєднати 2-містну кімнату у блоці НОМЕР_2 після переселення сім'ї ОСОБА_5. з вказаної кімнати у раніше надане їй для переобладнання під житло приміщення на 1-му поверсі в гуртожитку для проживання сімей на АДРЕСА_1 ( а.с. 8).

11 серпня 2009 року на підставі цього рішення директором Львівського комунального підприємства "Львівелектротранс" ОСОБА_2 видано ордер №71 на право зайняття житлової площі на користування загальною площею в житловому будинку на АДРЕСА_1 кім. НОМЕР_1, житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 53,63 кв.м., яка складається з трьох кімнат, в яку включена і жила площа кімнати розміром 9,9 кв.м., що була надана їй згідно протоколу №7 від 13.04.2009 року (а.с. 12), яку продовжує займати сім'я ОСОБА_5 з трьох осіб.

Згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради після завершення будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення пл. 31 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 вважати ці приміщення житловими та надано право Шевченківській районній адміністрації укласти договір житлового найму з ОСОБА_5. (а.с. 90).

Актом ЛКП "Балатон" від 28.02.2014 року в складі комісії з трьох майстрів по експлуатації шляхом виходу на місце встановлено, що нежитлове приміщення, яке надано ОСОБА_5. під кв. НОМЕР_4 станом на день складення акту від 28.02.2014 року не здано в експлуатацію та не оформлено договір житлового найму, тому нарахування за житлово-комунальні послуги не проводиться а.с. 10,11).

Таким чином статус кв. НОМЕР_4 як житлової юридично не визначено.

Відповідно до норм глави 2 Житлового кодексу України виселення з жилих приміщень громадян допускається з підстав установлених законом з наданням житлового приміщення або без надання такого.

Ухвалюючи рішення про виселення відповідачки з донькою з кімнати НОМЕР_3 пл. 9,9 кв.м суд не зазначив у рішенні з наданням чи без надання виселяє відповідачку.

Враховуючи, що на час ухвалення судом рішення про виселення приміщення НОМЕР_4, яке надавалось відповідачці для переобладнання під житло, ще не прийнято в експлуатацію як житлове, відповідачка з донькою до вказаного періоду на законних підставах може проживати в кім. НОМЕР_5,9 кв.м., яка надана їй як кімната в гуртожитку 19.01.2000 року з видачею ордеру №76, та у якій вона зареєстрована, тому суд передчасно ухвалив рішення про виселення відповідачки з донькою із спірної кімнати.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 09 липня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства "Балатон-409", Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, про усунення перешкод у користуванні житловою площею в гуртожитку шляхом зобов'язання звільнити жилу площу та вселення у виділену жилу площу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк