Справа № 462/3/11 Головуючий у 1 інстанції: Ригіна Л.М.
Провадження № 22-ц/783/58/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів: Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

секретаря Гацій І.І.

з участю позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

встановила:

В липні 2001 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.03.2007 року (т.1 а.с. 206-207) просила суд: здійснити реальний поділ будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Городок Львівської області, за другим варіантом, запропонованим експертом у висновку судово-будівельної експертизи від 09.06.2006 року № 2763, виділивши реальну частину та виплативши грошову компенсації за відхилення від ідеальних частин їй, як другому співвласнику; виділити їй земельну ділянку в розмірі 450 кв.м. площі, за другим варіантом запропонованим експертом, як другому співвласнику, що становить 1/2 частину від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням; в частині розподілу наявного майна, з врахуванням вагончика під бібліотеку, сумарна вартість спільно нажитого майна становить 16558 грн. 50 коп., виділити їй майно, вартість якого становить 1/2 частину від сумарної вартості всього наявного майна, а саме: батареї 137 шт., вартістю 4110 грн., вагончик під бібліотеку, вартістю 3130 грн., камінь вартістю 50 грн., перемички вартістю 90 грн., ванну вартістю 900 грн. (т. 1 а.с. 2-3, 206-207).

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 в квітні 2005 року подав зустрічну позовну заяву, просив визнати його власником будівельних матеріалів та обладнання, які були використані ним та його батьком ОСОБА_7 у процесі будівництва житлового будинку у АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 163).

Ухвалою від 26 грудня 2013 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду (т. 2 а.с. 238).

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2013 позов задоволено частково.

Поділено наявне спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4: вагончик під бібліотеку, вартістю 3130 грн., котел КЧМ, 6-ти секційний, вартістю 800 грн., ванну вартістю 700 грн., холодильник "Донбас" вартістю 450 грн., унітаз вартістю 100 грн., облицювальну плитку вартістю 360 грн., батареї водяного опалення 161 шт. вартістю 4830 грн., дошки дубові для сходів вартістю 2526 грн., дошки для підлоги 50 мм., вартістю 3000 грн., камінь бутовий вартістю 50 грн., залишки цегли вартістю 162 грн. 50 коп., панелі вартістю 360 грн., перемички бетонні вартістю 90 грн., а всього майна загальної вартості 16558 грн. 50 коп.

Виділено ОСОБА_2: унітаз вартістю 100 грн., облицювальну плитку вартістю 360 грн., батареї водяного опалення 161 шт. вартістю 4830 грн., дошки дубові для сходів вартістю 2526 грн., залишки цегли вартістю 162 грн. 50 коп., панелі вартістю 360 грн., а всього майна на суму 8338 грн. 50 коп.

Виділено ОСОБА_4: вагончик під бібліотеку вартістю 3130 грн., котел КЧМ 6-ти секційний вартістю 800 грн., ванну вартістю 700 грн., холодильник "Донбас" вартістю 450 грн., дошки для підлоги 50 мм. вартістю 3000 грн., камінь бутовий вартістю 50 грн., перемички бетонні вартістю 90 грн., а всього майна на суму 8220 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 118 грн. 50 коп. компенсації різниці вартості майна.

У позовних вимогах ОСОБА_2 про реальний поділ незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, м. Городок, Львівської області та виділення реально 1/2 частини будинковолодіння за другим варіантом запропонованим експертом у висновку судово-будівельної експертизи від 09.06.2006 року № 2763, виділивши реальну частину та виплату грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин належних ОСОБА_2 як другому співвласнику даного будинку, а також про виділення їй земельної ділянки в розмірі 450 кв.м. площі за другим варіантом запропонованим експертом, як другому співвласнику, що становить 1/2 частину від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6, з оскаржуваним рішенням не погоджується, вважає незаконним та необґрунтованим.

Вказує на те, що за час спільного проживання із відповідачем вони набули спільне майно, а саме незавершене будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, а також наявне на час розгляду справи в суді майно: вагончик під бібліотеку, батареї, камінь, перемички, ванна.

Факт будівництва житлового будинку під час перебування позивачки та відповідача в шлюбі підтверджують свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Батько відповідача ОСОБА_7 не здійснював будівництво спірного житлового будинку, що підтверджується показами свідків та спадковою справою після смерті ОСОБА_7, оскільки до складу спадкового майна не входило незавершене спірне будівництво.

Відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства спільною сумісною власністю подружжя є майно нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 ЗУ "Про власність", ст. 22 КпШС України).

Згідно із п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" за позовом дружини забудовника суд вправі провести поділ незавершеного будівництва будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності можна визначити окремі частини, що підлягають виділу і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 повідомив, що незавершене будівництво підлягає поділу при готовності більше 55%. Оскільки готовність будівництва по АДРЕСА_1 у м. Городок Львівської області 64 %, тому таке незавершене будівництво підлягає поділу в натурі.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Здійснити реальний розподіл спірного будинку за другим варіантом запропонованим експертом у висновку № 2763 від 09.06.2006 р., виділивши реальну частину та виплативши грошову компенсацію за відхилення від ідеальних частин їй, як другому співвласнику даного будинку. Виділити земельну ділянку площею 453, 0 кв.м. за другим варіантом запропонованим експертом, що становить 1/2 від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням. Виділити ОСОБА_2 батареї 137 шт., вагончик під бібліотеку, камінь, перемички, ванну.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення відповідача та його представника на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Колегія суддів приходить переконання, що дане рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи частково позовні вимоги районний суд виходив з того, що до поділу майна подружжя підлягає майно набуте за період з 29.12.1983 року по листопад 1993 року - період спільного проживання сторін однією сім"єю.

На час розгляду даної цивільної справи в наявності перебувало таке майно: вагончик під бібліотеку, вартістю 3130 грн., котел КЧМ, 6-ти секційний, вартістю 800 грн., ванна вартістю 700 грн., холодильник "Донбас" вартістю 450 грн., унітаз вартістю 100 грн., облицювальна плитка вартістю 360 грн., батареї водяного опалення 161 шт. вартістю 4830 грн., дошки дубові для сходів вартістю 2526 грн., дошки для підлоги 50 мм., вартістю 3000 грн., камінь бутовий вартістю 50 грн., залишки цегли вартістю 162 грн. 50 коп., панелі вартістю 360 грн., перемички бетонні вартістю 90 грн., а всього майна загальної вартості 16558 грн. 50 коп.

Суд врахував те, що все майно знаходилося у відповідача, при цьому відповідач користується вагончиком, у якому зберігає книги, холодильником. Виходячи з рівності часток у майні спільної сумісної власності, суд вирішив передати іншу половину майна вартістю 8279,25 грн. в користування позивачки.

Що стосується реального поділу незавершеного будівництва в м. Городок, по АДРЕСА_1, суд прийшов висновку, що такий реальному поділу не підлягає, оскільки відповідно до ст. 331 ЦК України до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва. Відповідно, не підлягає поділу і земельна ділянка, яка була надана забудовникам для будівництва спірного будинку.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29 грудня 1983 року по 07 травня 1997 року позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі (т. 1 а.с. 53).

Дослідивши матеріали цивільної справи № 2-119/97 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд прийшов висновку, що фактично сторони проживали як одна сім'я та вели спільне господарство з 29.12.1983 року по 10.11.1993 року, що підтверджується поясненнями ОСОБА_2, наданими в судовому засіданні 19.03.1997 року (а.с. 22-25, справа № 2-119/97).

Під час спільного проживання у сторін по справі народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 4).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, цей цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов"язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спірні правовідносини, зокрема щодо реального поділу незавершеного будівництва, виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому до даних правовідносин слід застосовувати як норми ЦК УРСР в ред. 1963 року, так і положення КпШС України в ред. 1969 року.

Згідно із ст. 112 ЦК УРСР в ред. 1963 року майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

В свою чергу, відповідно до ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 29 КпШС України.

Зокрема, якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Ще до реєстрації шлюбу з позивачкою, рішенням виконкому Городоцької міської ради народних депутатів № 367 від 10 вересня 1981 року відповідачу ОСОБА_4 дозволено побудувати індивідуальний житловий будинок на існуючій присадибній ділянці по АДРЕСА_1 у м. Городок. Вказаним рішенням земельна ділянка під будівництво не виділялась (т. 1 а.с. 9).

Окрім цього, рішенням № 241 від 11.08.1983 року виконкому Городоцької міської ради народних депутатів дозволено ОСОБА_4 залучити до сумісного будівництва будинку батька ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 10).

Разом з тим, судом встановлено, що під час перебування у шлюбі сторони по справі спільною працею та за рахунок сумісних коштів здійснювали будівництво індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Городок.

Відповідно до висновку № 2522 судової будівельно-технічної експертизи від 18.12.2000 року на момент проведення експертизи дійсна вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 в м.Городок становить 68478 грн., відсоток готовності складає 59% (т. 1 а.с. 25-27).

Також, проведеною по справі судовою будівельно-технічною експертизою (висновок № 2763 від 09.06.2006 року) встановлено, що дійсна вартість будинковолодіння з рахуванням його фізичного зношення станом на час проведення дослідження становила 154178,0 грн., будинок є незавершеним, процент його готовності становить 59%, запропоновано два варіанти розподілу будинку та земельної ділянки між двома співвласниками. (т. 1 а.с. 190-197).

В свою чергу, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 516/522 від 20.12.2010 року дійсна вартість житлового будинку по АДРЕСА_1 в м. Городок на час проведення оцінки становить 343420 грн., дійсна вартість будівельних матеріалів, які використані при будівництві будинку становить 167859 грн., житловий будинок є незавершеним будівництвом, відсоток готовності складає 64% (т. 2 а.с. 5-8).

Листом від 20.09.2012 року експерт ОСОБА_14. надав пояснення по суті питань до п. 4 висновку від 20.12.2010 року, а саме, що при даній готовності будинку (64%) житловий будинок підлягає реальному поділу, а також що технічно можливо довести до кінця будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Городку при здійсненні його реального поділу (т. 2, а.с. 157).

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" надано роз"яснення, що за позовом дружини забудовника суд вправі провести поділ незавершеного будівництва будинку, якщо враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу і технічно можливо провести до кінця будівництво зазначеними особами.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про реальний розподіл незавершеного будівництва суд першої інстанції на зазначені вимоги закону та роз"яснення Пленуму Верховного Суду України не звернув, обрав як підставу для відмови цієї частини вимог правила ст. 331 ЦК України, відповідно до якої врегульовано питання виникнення права власності на новостворене майно та об"єкти незавершеного будівництва, а не питання поділу незавершеного будівництва.

На переконання колегії суддів оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

В свою чергу, суд першої інстанції встановив, що окремі будівельні матеріали відповідач ОСОБА_6 придбав ще до реєстрації шлюбу з позивачкою, а також продовжував будівництво та придбання матеріалів після реєстрації розірвання шлюбу з позивачкою, на підтвердження чого подав відповідні квитанції (т. 2 а.с. 41-78, 84-88).

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_4 та наданих копій накладних і квитанцій, для будівництва цього об"єкту він особисто до грудня 1983 року придбав майна на суму 13944,72 крб.

В свою чергу, позивач ОСОБА_2 визнає, що до часу одруження, відповідач вклав у будівництво будівельні матеріали на суму 3846,48 крб., які були його особистою власністю.

З врахуванням пояснень як позивача, так і відповідача, проведеною по справі будівельно-технічною експертизою (висновок № 052/14 від 14.10.2014 року) встановлено, що відсоток готовності незавершеного будівництвом об"єкту по АДРЕСА_1 в м. Городок станом на теперішній час згідно матеріалів справи складає 87%. Розмір часток колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в незавершеному будівництвом об"єкті за вказаною адресою з врахуванням рівності їх часток в будівництві цього об"єкту до тієї готовності, яка була зафіксована у висновку № 2522 від 18.12.2000 року (т. 1 а.с. 25) та за мінусом вкладеного ОСОБА_4 в будівництво цього об"єкту особистого майна придбаного до грудня 1983 року: варіант № 1 - на суму 3846,48 крб., варіант № 2 - 13944,72 крб., становить:

- варіант № 1: частка ОСОБА_2 становить 41/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 59/100ч.

- варіант № 2: частка ОСОБА_2 становить 16/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 84/100ч.

Розмір часток ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в незавершеному будівництвом об"єкті за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1, станом на сьогоднішній день, з врахуванням зміни відсотка готовності об"єкта з 2000 року до сьогоднішнього дня (після 2000 року будівельні роботи проводилися за особисті кошти ОСОБА_4.) становить :

- варіант № 1: частка ОСОБА_2 становить 28/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 72/100ч.

- варіант № 2: частка ОСОБА_2 становить 11/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 89/100ч.

Дійсна вартість незавершеного будівництва об"єкта за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1 становить 646760 грн.

Дійсна ринкова вартість незавершеного будівництва об"єкта за адресою: Львівська обл., м.Городок, АДРЕСА_1, який класифікується як "садиба" становить 814800 грн.

Дійсна вартість частки ОСОБА_2, яка визначена при відповіді на питання № 4 в незавершеному будівницовм об"єкті за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1, становить:

- частка ОСОБА_2 від дійсної вартості незавершеного будівництвом об"єкту - житлового будинку з готовністю 87% і фізичним зносом в 15%:

+ по варіанту № 1 частка ОСОБА_2 - 28/100ч., вартість її становить 181093 грн.;

+ по варіанту № 2 частка ОСОБА_2 - 11/100ч., вартість її становить 71144 грн.

- частка ОСОБА_2 від дійсної вартості незавершеного будівництвом об"єкту - житлового будинку "садиби":

+ по варіанту № 1 частка ОСОБА_2 - 28/100ч., вартість її становить 228144 грн.;

+ по варіанту № 2частка ОСОБА_2 - 11/100ч., вартість її становить 89628 грн.

Крім цього, у висновку експерт вказав, що у зв"язку із непредставленням незавершеного будівництвом об"єкту для огляду та дослідження, йому не надається можливим надати варіанти поділу вказаного об"єкту відповідно до часток кожного із співвласників, які визначені при відповіді на запитання під № 4.

Також, у зв"язку із неможливістю проведення огляду і дослідження, проведення необхідних обмірів земельної ділянки, прив"язки наявних будівель і споруд, не надається можливим надати варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться даний незавершений будівництвом об"єкт.

За наслідками дослідження висновку експерта № 052/14 від 14.10.2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася з клопотанням визнати факт про те, що відсоток готовності незавершеного будівництвом об"єкту по АДРЕСА_1 в м. Городку станом на сьогоднішній день становить 64%, а також визнати факт про те, що з 2000 року 2 та третій поверхи даного незавершеного будівництвом житлового будинку змін не зазнали.

В обґрунтування даного клопотання представник позивача ОСОБА_3 повідомила, що у зв"язку із непредставленням спірного незавершеного будівництвом об"єкту для огляду і дослідження, експерт не зміг визначити варіанти поділу відповідно до часток кожного із співвласників, які визначені при відповіді на питання під № 4. З цієї ж причини експерт не визначив також варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходиться незавершений будівництвом об"єкт. А відтак, відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України, просила суд визнати вказані вище факти.

Надаючи роз"яснення до висновку № 052/14 від 14.10.2014 року експерт ТзОВ "Гал-світ" Табунщик Т.Я., якій було доручено проводити будівельно-технічну експертизу відповідно до ухвали суду від 10.07.2014 року, повідомила, що об"єкт дослідження оглядала один раз зовні, оскільки у будинковолодіння її не допустив відповідач ОСОБА_4 Для визначення ступеня готовності будинку взяла за основу довідку БТІ, яка була в матеріалах справи, відповідно до якої станом на 09.07.2014 року готовність складала 87%. Вважає, що мала право взяти до уваги таку довідку, оскільки до повноважень бюро технічної інвентаризації належить визначення ступеня готовності нерухомого майна. Разом з тим, без фактичного огляду не могла надати відповідь на питання № 5, оскільки для визначення варіантів поділу незавершеного будівництвом об"єкту відповідно до часток кожного із співвласників, необхідно було оглянути такий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з"ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Колегія суддів вважає, що відмовивши експерту в огляді будинковолодіння по АДРЕСА_1 у м. Городку, відповідач ОСОБА_4 ухилився від подання експерту необхідних матеріалів.

Проте, експерт враховуючи наявну в матеріалах справи довідку КП "Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації" № 270 від 09.07.2014 року (т. 3 а.с. 88), надав відповідь на поставлене питання № 2 про відсоток готовності спірного об"єкту (87%), а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про визнання факту, що станом на сьогоднішній день відсоток готовності незавершеного будівництвом об"єкту по АДРЕСА_1 у м. Городку становить 64%.

Також, суд відмовляє у клопотанні позивача про визнання факту, що з 2000 року другий та третій поверхи даного незавершеного будівництвом житлового будинку змін не зазнали, оскільки з досліджених доказів по справі (висновок № 2522 судової будівельно-технічної експертизи від 18.12.2000 року, висновок експертизи № 2763 від 09.06.2006 року, висновок судової будівельно-технічної експертизи №516/522 від 20.12.2010 року, а також матеріалів інвентаризаційної справи № 1708 на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в м. Городку) встановлено, що стан цього будинковолодіння змінився вцілому, відсоток готовності збільшився з 64% до 87%, а відтак, визнання такого факту не відповідатиме обставинам справи.

Разом з тим, з клопотанням про призначення додаткової експертизи, в порядку ст. 150 ЦПК України, для вирішення питання про визначення варіантів поділу незавершеного будівництвом об"єкту за адресою АДРЕСА_1 в м. Городку відповідно до часток кожного із співвласників (варіант № 1: частка ОСОБА_2 становить 28/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 72/100ч., варіант № 2: частка ОСОБА_2 становить 11/100ч.; частка ОСОБА_4 - становить 89/100ч. позивач ОСОБА_2 та її представник не зверталися, такі варіанти суду не надані.

Беручи до уваги те, що на даний час два варіанти розподілу будинку та земельної ділянки між двома співвласниками, які запропоновані у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2763 від 09.06.2006 року, не відповідають розміру часток ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в незавершеному будівництвом об"єкті за адресою: Львівська обл., АДРЕСА_1, як по варіанту № 1 (частка ОСОБА_2 - 28/100, ОСОБА_4 -72/100), так і по варіанту № 2 (частка ОСОБА_2 - 11/100, ОСОБА_4 - 89/100), а у висновку № 052/14 від 14.10.2014 року не передбачено варіантів розподілу будинковолодіння з врахуванням часток ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в незавершеному будівництвом об"єкті на даний час, відповідно, позовні вимоги ОСОБА_2 про реальний поділ будинку за другим варіантом запропонованим, експертом у висновку № 2763 від 09.06.2006 р., а саме про виділення їй реальної частини та виплати грошової компенсації за відхилення від ідеальних частин, як другому співвласнику даного будинку та виділення земельної ділянки площею 453,0 кв.м. за другим варіантом запропонованим експертом, що становить 1/2 від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням, не підлягають до задоволення, що не позбавляє позивачки права звернутися із іншою позовною вимогою про визначення ідеальної частки та виплату їй грошової компенсації в рахунок вартості такої частки у будинковолодінні.

Представник позивача ОСОБА_3 звертала увагу суду на те, що відповідно до ст. 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, при цьому зміна відсотка готовності незавершеного будівництва не впливає на розмір частки кожного з подружжя у такому.

Проте, як у ст. 28 КпШС України, ст. 119 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), так і у ст. 70 СК України та ст. 372 ЦК України (в ред. 2003 року) передбачено, що за рішенням суду частка співвласника спільної сумісної власності може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

На переконання колегії суддів, придбання відповідачем ОСОБА_4 для будівництва цього об"єкту до грудня 1983 року майна на суму 13944,72 крб., а також проведені ним будівельні роботи після 2000 року за особисті кошти, має істотне значення, а відтак впливає на збільшення його частки у незавершеному будівництвом об"єкті та, відповідно на зменшення частки позивача ОСОБА_2

Що стосується пояснень відповідача ОСОБА_4 про те, що на будівництво спірного незавершеного будівництва його батько ОСОБА_7 дав 30000 крб., такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами відповідно до ст. 59 ЦПК України, зокрема не подано інформацію з банківської установи про наявність за період 1981-1987 років у ОСОБА_7 грошових коштів на вказану суму і т.п.

Разом з тим, оскаржуване рішення суду в частині поділу іншого майно колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а саме вагончик під бібліотеку, вартістю 3130 грн., котел КЧМ, 6-ти секційний, вартістю 800 грн., ванну вартістю 700 грн., холодильник "Донбас" вартістю 450 грн., унітаз вартістю 100 грн., облицювальну плитку вартістю 360 грн., батареї водяного опалення 161 шт. вартістю 4830 грн., дошки дубові для сходів вартістю 2526 грн., дошки для підлоги 50 мм., вартістю 3000 грн., камінь бутовий вартістю 50 грн., залишки цегли вартістю 162 грн. 50 коп., панелі вартістю 360 грн., перемички бетонні вартістю 90 грн., а всього майна загальної вартості 16558 грн. 50 коп., відповідає вимогам ст.ст. 22, 25, 28, 29 КпШС України що стосується визнанням такого майна об"єктом права спільної сумісної власності, можливість поділу такого майна в натурі, визначення способу та порядку поділу майна, тому апеляційну скаргу в цій частині необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2013 року в частині відмови здійснити реальний поділ будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Городок Львівської області, за другим варіантом, запропонованим експертом у висновку судово-будівельної експертизи від 09.06.2006 року № 2763, як другому співвласнику та виділити земельну ділянку в розмірі 450 кв.м. площі, за другим варіантом запропонованим експертом, як другому співвласнику, що становить 1/2 частину від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовної вимоги здійснити реальний поділ будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 у м. Городок Львівської області, за другим варіантом, запропонованим експертом у висновку судово-будівельної експертизи від 09.06.2006 року № 2763, виділивши реальну частину та виплативши грошову компенсації за відхилення від ідеальних частин їй, як другому співвласнику та виділити їй земельну ділянку в розмірі 450 кв.м. площі, за другим варіантом запропонованим експертом, як другому співвласнику, що становить 1/2 частину від загальної площі земельної ділянки, закріпленої за спільним будинковолодінням.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк