Справа № 539/4302/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі - Мирна Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.11.2013 року передав відповідачу в оплатне користування автомобіль Опель Аскона 1982 року випуску , кузов НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 з подальшим викупом автомобіля в процесі його користування. Передача автомобіля була оформлена розпискою. До лютого 2014 року відповідач сплачував йому обумовлені суми за користування автомобілем. В березні 2014 року ОСОБА_2 повідомив, що автомобіль потрапив в ДТП і він відмовляється від подальшої оплати його вартості. Він є особою, що на законних правах володіє даним автомобілем , який на даний час перебуває в незаконному володінні відповідача.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 321, 386, 387, 400, 1166, 1167 ЦК України ОСОБА_1 прохав суд витребувати від ОСОБА_2 НА ЙОГО користь належний йому автомобіль Опель Аскона 1982 року випуску , кузов НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2. (а.с. 23).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позов підтримали та прохали його задовольнити, обґрунтовували позов обставинами, викладеними у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, пояснив, що він під розписку взяв у ОСОБА_1 автомобіль Опель та зобов»язувався сплачувати за нього кожного місяця кошти за користування. ОСОБА_1 хотів продати даний автомобіль. Покористувавшись автомобілем, він повідомив ОСОБА_1, що є людина, яка бажає користуватися автомобілем та сплачувати за нього кошти. Цією особою був ОСОБА_4. ОСОБА_1 погодився на це та він за згодою ОСОБА_1 передав даний автомобіль ОСОБА_4. Через деякий час до нього приїхав Долиний та повідомив, що автомобіль є проблемним із перебитими номерами. Коли про це повідомили ОСОБА_1, то ОСОБА_1 даний факт не заперечував та вони запропонували ОСОБА_1, що повернуть йому цей автомобіль, а він (ОСОБА_1), щоб повернув вже сплачені за нього кошти, на що ОСОБА_1 не погодився. З квітня 2014 року, коли він передав транспортний засіб ОСОБА_4, і до цього часу автомобіля у нього не має.

Представник відповідача ОСОБА_5 вважав, що заявлені вимоги до ОСОБА_2 на вказаних підставах задоволенню не підлягають.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомляли.

З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

На підстав доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що відповідно до нотаріально посвідченої 27.04.2007 року довіреності власником автомобіля Опель Аскона 1982 року випуску, кузов НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, зареєстрованого Лубенським МРЕВ 14.08.1997 року ОСОБА_6 уповноважено ОСОБА_1 розпоряджатися даним транспортним засобом, а саме автомобілем Опель Аскона 1982 року випуску, кузов НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2, зареєстрованим Лубенським МРЕВ 14.08.1997 року, для чого надано відповідні права. (а.с. 5).

22.11.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали письмовий документ під назвою «розписка», у якому зазначено, що ОСОБА_2 взяв автомобіль Опель Аскона 1982 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 в оренду з подальшим правом викупу за 20 000 грн., зобов»язується сплачувати кожного місяця з 20 по 1 число поточного місяця по 1000-1300 грн. (а.с. 6)

У грудні 2013, січні 2014, лютому 2014 р. відповідачем ОСОБА_2 було передано позивачу ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 4000 грн., що визнано сторонами (а.с. 7).

Відповідно до ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

У відповідності до ч.4 ст. 203, ст. 204 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 209 правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 1 статті 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином, враховуючи надані суду докази, а саме розписку від 22.11.2013 року щодо укладення між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 договору оренди транспортного засобу автомобіля Опель Аскона 1982 року випуску д.н.з. НОМЕР_2, підстав вважати даний правочин дійсним не має, оскільки при цьому сторонами не було додержано вимог закону, а саме ст. 799 ЦК України про нотаріальне посвідчення цього договору у зв»язку з тим, що його предметом є транспортний засіб, а правочин мав бути укладений між фізичними особами.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу автомобіля Опель Аскона 1982 року випуску д.н.з. НОМЕР_2, а має повноваження щодо нього, які визначаються довіреністю власника ОСОБА_6

Разом із тим, станом на час виникнення між сторонами спірних правовідносин ОСОБА_2 використовував транспортний засіб, переданий йому позивачем ОСОБА_1 в порядку, передбаченому п. 2.2. Правил дорожнього руху в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2011 року №1029 «Про внесення змін до Правил дорожнього руху», відповідно до якого власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Таким чином, по справі не має підстав вважати володіння ОСОБА_2 автомобілем Опель Аскона 1982 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 з 22.11.2013 р., незаконним.

Також, дане володіння відповідачем транспортним засобом відбулося із волі позивача ОСОБА_1, що підтверджується розпискою від 22.11.2013 року.

Враховуючи, що відповідач володів автомобілем на законних підставах та із волі володільця - позивача ОСОБА_1, підстав для застосування до спірних відносин сторін статті 387 ЦК України, не має.

Крім цього, із розписки ОСОБА_4 від 05.04.2014 року вбачається, що спірний автомобіль Опель Аскона 1982 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 із комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу, ОСОБА_2 цього числа передано ОСОБА_4 , який залучений по справі в якості третьої особи та вимог до якого сторони не пред»являли. (а.с. 32).

Суд же при розгляді цивільної справи є диспозитивним та розглядає справи виключно у межах заявлених позовних вимог та на визначених позивачем підставах.

Факт передачі автомобіля третій особі відповідач підтвердив суду і в судовому засіданні, у зв»язку з чим він навіть фактично позбавлений можливості повернути спірний транспортний засіб позивачу.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Іващенко Ю. А.