Справа № 738/1139/15-ц
№ провадження 2/738/320/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складi:

головуючого - суддi Сова Т.Г.,

при секретарі Зубкович Н.Ф.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати - ОСОБА_4, яка за життя склала заповіт та заповіла своє майно позивачці. Позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Дягова по АДРЕСА_1 Менського району Чернігівської області. Позивачка просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в селі в АДРЕСА_1

Позивачка в судове засідання не з'явилась, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно із Законом УРСР «Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР» (від 02 червня 1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особового рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України «Про власність» 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачено, самовільно збудованими вони також не являються так як були збудовані та зареєстровані згідно діючого на той час законодавства.

У довідках № 03-21/254, № 03-25/406, № 407 від 23 липня 2015 року, виданих виконкомом Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області, зазначено, що згідно з даними погосподарської книги №1 за 1991 - 1995 роки, головою колгоспного двору в селі Дягова по АДРЕСА_1 Менського району Чернігівської області був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та членом колгоспного двору була дружина ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За житловим будинком закріплена земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, яка не приватизована. (а.с. 42-44).

Суд враховує, що відповідно до роз'яснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм та записів в погосподарських книгах Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області встановлено, що спірний будинок мав статус колгоспного двору та належав на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частках, а саме по 1/2 частці кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у селі Дягова Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області 12 січня 2007 року вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що все майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 (а.с. 59).

Згідно із спадковою справою № 741/2007, заведеною Менською районною державною нотаріальною конторою щодо майна ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_2, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті - ОСОБА_3 та оформила спадкові права на земельний пай та банківські заощадження. Спадкоємець за законом ОСОБА_4 - дружина спадкодавця, відмовилась від належної їй частки у спадковому майні померлого ОСОБА_3, про що подала до нотаріальної контори відповідну заяву. У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 54-64).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Дягова Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області 12 січня 2007 року вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право заповідає - ОСОБА_2 (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи № 192/2015, заведеної Менською районною державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1269, ст. 1270 ЦК України, як спадкоємець за заповітом, своєчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У матеріалах спадкової справи відсутні заяви інших спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1929/02-31 від 23 липня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок після померлої ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього (а.с. 46, 65-74).

Згідно із звітом про оцінку майна: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 12498,00 грн. (а.с.19-41).

Дослідженням технічного паспорту, виготовленого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації, встановлено, що будівництво спірного будинку з надвірними будівлями завершено: будинку та надвірних будівель - у 1970 році; будинок має такі характеристики: житловий будинок А-1, погріб Д-1, веранда а-1, сарай Б-1, сарай В-1, сарай Г-1, ворота - №1, огорожа №1 (а.с. 14-18).

За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в селі Дягова по АДРЕСА_1 Менського району Чернігівської області, оскільки позивач має право: на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; на 1/2 частку спірного житлового будинку, як спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.1223, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в селі Дягова по АДРЕСА_1 Менського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова