Справа № 752/2903/14-ц
Провадження № 2/752/5179/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Калініченко Л.С., при секретарях Хмарук Ю.В., Дуці В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович про визнання недійсним договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович про визнання недійсним договору іпотеки, в якому просить визнати недійсним договору іпотеки від 11.08.2006 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль») і ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Денисом Михайловичем та зареєстрований в реєстрі під №2527.

Мотивуючи свій позов, позивач вказує на те, що зазначений договір іпотеки від його імені та імені його дружини ОСОБА_4 було укладено з банком ОСОБА_3, який згідно зі ст.238 ЦК України повноважень на вчинення такого правочину від їхнього імені не мав, оскільки вчиняв його виключно у своїх інтересах.

Як зазначає позивач, у 2006 році ним було видано довіреність відповідачеві ОСОБА_3 на передачу в іпотеку частини його квартири АДРЕСА_1 у забезпечення його (позивача) зобов'язань перед банком, однак у 2013 році він дізнався про те, що відповідач ОСОБА_3 уклав з Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль») договір іпотеки, предметом якого є вказана квартира, від свого імені, імені позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_4, які є співвласниками квартири, у забезпечення виключно своїх особистих інтересів перед банком, без згоди зазначених осіб про передачу квартири в іпотеку.

На думку позивача, під час укладення договору іпотеки від 11.08.2006 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не було дотримано вимог, які є необхідними для чинності правочину, встановлених ст.203 ЦК України, зокрема, особа, яка вчиняла цей правочин - ОСОБА_3 не мав необхідного обсягу дієздатності для його вчинення, а співвласники квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_4 згоди на передачу в іпотеку квартири не надавали, тому позивач вважає наявними підстави для визнання цього правочину недійсним та просить про це суд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_4 позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Вказала на відсутність підстав для визнання договору іпотеки недійсним та наявність у відповідача ОСОБА_3 на час укладення договору належних повноважень на укладення цього договору.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М. в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У своїх поясненнях, наданих суду, зазначив про те, що посвідчення ним договору іпотеки між ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 з Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як встановлено судом, 11.08.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №014/4038/82/42734, згідно з яким кредитор (банк) надає позичальникові (ОСОБА_1) кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 81000 доларів США на строк 120 місяців (а.с.9).

На забезпечення вимог кредитора за кредитним договором №014/4038/82/42734 від 11.08.2006 року Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки від 11.08.2006 року (а.с.22), згідно з яким іпотекодержатель (банк) має право у разі невиконання іпотекодавцем-позичальником ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок заставленого майна - квартири АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за №2527.

Зазначений договір іпотеки від імені іпотекодавців ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підписано ОСОБА_3 на підставі виданих 10.08.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г., зареєстрованих у реєстрі за №№5260, 5261 (а.с.26, 27).

Як вбачається зі змісту вказаних довіреностей, ОСОБА_3 уповноважено на представництво інтересів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в банках України, органах нотаріату та бюро технічної інвентаризації міста Києва з питань передачі в іпотеку належних кожному з них на праві особистої власності 1/3 часток квартири АДРЕСА_1 та визначення на власний розсуд ціни та умов договору.

Для цього ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надали право ОСОБА_3 подавати від свого імені заяви та документи, одержувати необхідні довідки та інші документи, розписуватися за них, підписати договір іпотеки, сплачувати за них належні з них платежі, а також виконувати всі дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством для такого роду уповноважень.

27.05.2011 року Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та іпотекодавцем-позичальником ОСОБА_3, іпотекодавцями ОСОБА_1, ОСОБА_4 укладено договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. 11.06.2006 року за реєстровим №2527, з якого вбачається продовження строку повернення банку кредиту позичальником ОСОБА_3 до 11.06.2023 року та доповнення договору іпотеки від 11.08.2006 року новими умовами, що стосуються звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.28-30). Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М., зареєстровано в реєстрі за №755.

Від імені іпотекодавців ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказаний договір підписано ОСОБА_3 на підставі виданих 20.05.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 довіреностей, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорною Л.В., зареєстрованих у реєстрі за №№896, 897 (а.с.28).

Як вбачається з копії довіреності від 20.05.2011 року, виданої ОСОБА_1 (а.с.67), цією довіреністю ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 від його імені вчинити правочини та здійснити інші юридичні дії, для яких не є обов'язковою участь довірителя та допускається представництво, що пов'язані із внесенням необхідних для реструктуризації кредитної заборгованості та дозволених законодавством змін чи доповнень до укладеного ОСОБА_1 з Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 11.08.2006 року договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. за реєстровим №2527, що забезпечує вимогу банку по кредитному договору №014/4038/82/42734 від 11.08.2006 року, укладеному представником з вищевказаним банком.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з вимогами ч.2-6 ст.203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на час укладення договору іпотеки від 11.08.2006 року) майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Згідно з ч.3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Як вказує позивач, відповідач ОСОБА_3 не мав повноважень на укладення договору іпотеки від 11.08.2006 року, оскільки діяв у своїх інтересах, що суперечить вимогам ст.238 ЦК України, та здійснив передачу майна в іпотеку без згоди співвласників, чим порушив приписи ст.6 Закону України «Про іпотеку». Зазначені порушення, на думку позивача, є підставою для визнання укладеного договору іпотеки недійсним.

Суд не може погодитися з такими твердженнями позивача та вважає їх помилковими.

Доводи позивача щодо передачі ОСОБА_3 квартири в іпотеку за відсутності згоди співвласників спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема, копіями довіреностей, виданих 10.08.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Фоєю Л.Г. та зареєстрованих у реєстрі за №№5260, 5261 (а.с.26, 27), які, навпаки, свідчать про наявність такої згоди, оскільки видані для здійснення дій щодо передачі в іпотеку належних ОСОБА_1 та ОСОБА_4 часток квартири АДРЕСА_1.

Крім цього, зміст виданої 20.05.2011 року ОСОБА_1 довіреності на підписання змін чи доповнень до укладеного ним з Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» 11.08.2006 року договору іпотеки повністю спростовує твердження позивача стосовно того, що про існування укладеного від його імені договору іпотеки він дізнався із позовної заяви, направленої йому листом Голосіївського районного суду м.Києва, отриманим 05.09.2013 року, у зв'язку з чим суд критично оцінює ці твердження та не бере їх до уваги.

Висновок позивача про вчинення ОСОБА_3 правочину від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_4, тобто осіб, яких він представляв, у своїх інтересах, також не є правильним, оскільки договір іпотеки укладений в інтересах Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», а не в інтересах ОСОБА_3 Так, у разі невиконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором саме Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» матиме право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про укладення цього правочину в інтересах банку, а не ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав, указаних позивачем, для визнання договору іпотеки від 11.08.2006 року недійсним, а тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачеві у задоволенні позову відмовлено, підстав для розподілу судових витрат не вбачаю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 203, 215, 238 ЦК України, ст.ст. 3-5, 10, 11, 60, 88, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя