У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Савариної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Тячівського районного суду від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та Публічного акціонерного товариства Страхова компанія "Українська страхова група" про визнання дій незаконними та повернення коштів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось в суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Та в травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд із зустрічним позовом про визнання незаконними дій банку та повернення коштів.

Рішенням Тячівського районного суду від 15 жовтня 2014 року відмовлено як у задоволенні первісного, так і зустрічного позовів за недоведеністю позовних вимог.

Проте, ПАТ "Укрсоцбанк" подало апеляційну скаргу в якій клопоче перед апеляційною інстанцією стосовно скасування рішення суду в частині первісного позову та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Мотивує, вимоги тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам норм процесуального та матеріального права.

У ході апеляційного розгляду, позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечила, вимоги скарги й просила відхилити таку як безпідставну.

Представник ПАТ СК "Українська страхова група" в особі Гедз Ю.В. подала заяву про розгляд справи в її відсутності.

Представник апелянта в особі Сабадош В.І. в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, та заяви про відкладення розгляду справи не надав суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності нез'явившихся сторін.

Протягом судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Укрсоцбанк" не надав суду жодного допустимого та належного доказу, щодо перерахування ПАТ СК "Українська страхова група" страхового платежу в сумі 5650,99 гривень. Дану обставину не підтвердило й ПАТ СК "Українська страхова група". А звідси, позивач за первісним позовом не набув права вимоги до ОСОБА_1. Оскільки, вимоги первісного позивача є безпідставними, то за цих підстав і вимоги позивача за зустрічним позовом є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка бере участь у справі, дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до думки, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

За правилами ч. 1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А виходячи з положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводом апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги розрахунок заборгованості, а також не враховано той факт, що відповідач належним чином не виконував узяті на себе договірні зобов'язання. А це вказує на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі було досліджено матеріали справи та надані докази.

Проте такі доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Згідно умов ч. 1 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. А виходячи зі змісту абзацу 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним із моменту передання грошей. Та в ч. 2 ст. 1047 ЦК України зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлений документ, який посвідчує, передання позичальнику, позикодавцем визначеної грошової суми.

Як убачається зі змісту Додаткової угоди №2 від 09.07.2010 року про внесення змін до Договору відновлювальної кредитної лінії № 302/37/1-08 від 17.07.2008 року, Кредит надається Позичальнику для здійснення страхових платежів за Договором добровільного страхування транспортного засобу № 25-0703-0005 від 08.07.2010 року, відповідно до умов якого Кредитор виступає вигодонабувачем. Для здійснення страхових платежів, Позичальник доручає Кредитору здійснювати перерахування чергових траншів для сплати страхових платежів на рахунок Страховика.

А в п.3.9. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 25-0703-0005 від 08.07.2010 року визначено періоди страхування, страхові суми, страховий тариф, страхові платежі та строк сплати страхового платежу. Як зазначено в п.3.6. Договору добровільного страхування - строк дії Договору поділений на періоди страхування (частина часу дії Договору) як зазначено в п.3.9. цього Договору.

Та в той же час як слідує із заперечення від 27.05.2014 року за № 03/3451 ПАТ СК "Українська страхова група", остання як Страховик не отримувала страховий платіж у розмірі 5650,99 гривень. Така ж відповідь міститься і в Довідці за № 03/8824 від 29.12.2014 року, що крім сплати сум у розмірі 6294,40 гривні, будь-які інші платежі по Договору добровільного страхування на рахунок ПАТ СК "Українська страхова група" не надходили.

Зазначені обставини дають підстави дійти до думки, що ПАТ "Укрсоцбанк" не виконав узятих на себе зобов'язань по здійсненню перерахунку чергового траншу для сплати страхового платежу в розмірі 5650,99 гривень на рахунок ПАТ СК "Українська страхова група".

Хоча у зведеній таблиці заборгованості, станом на 20.11.2013 року, сума 5650,99 гривень значиться як сума заборгованості за кредитом, а.с. 13.

Оскільки, апелянт не перераховував на рахунок страховика страховий платіж у розмірі 5650,99 гривень. То звідси і не вправі був нараховувати платежі за користування таким, а саме: відсотки у розмірі 2666,41 гривень; пені у розмірі 284,04 гривні; інфляційні витрати за кредитом - 28,25 гривень та інфляційні витрати за відсотками - 7,73 гривень.

Наведене свідчить про те, що апелянт не довів факт перерахування суми у розмірі 5650,99 гривень на рахунок страховика. Доводи апеляційної скарги не спростовують цієї обставини.

Встановивши недоведеність позовних вимог, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимоги за первісним позовом.

Позаяк доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та вище наведеного, а тому колегія суддів у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін .

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 15 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : _________________

_________________