АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/865/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3276/15Головуючий у 1-й інстанції Кузнецов А. В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дорош А.І.

Суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Племи Г.Х.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, третя особа Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі про визнання незаконним, скасування рішення сілської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, третя особа Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі про визнання незаконним, скасування рішення сільської ради та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.07.2010 року, справа № 2-779/10, за ним визнано право власності на приміщення зерносховища літ. «5-1», площею 191,4 кв.м., як окрему одиницю;зерносховища літ. «6-1», площею 191,4 кв.м., як окрему одиницю; зерносховища літ. «4-1», площею 95,7 кв.м., як окрему одиницю, розташовані в АДРЕСА_1 та приміщення критого току літ. «2-1», площею 883, 7 кв.м.. як окрему одиницю, розташовану в АДРЕСА_2. Право власності на зазначені об'єкти зареєстровані в БТІ - витяг з реєстру права власності № 27435901 від 24.09.2010 року, № 27578439 від 08.10.2010 року, № 27578920 від 08.10.2010 року та № 27578682 від 08.10.2010 року.

Рішенням двадцять шостої сесії шостого скликання Кам'янопотоківської сільради від 08.12.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 в оренду ОСОБА_2.» йому надано в довгострокову оренду терміном на 10 років земельну ділянку, площею 0,2014 га. кадастровий НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (для обслуговування та експлуатації приміщення зерносховища та критого току) із земель не наданих у власність або постійне користування в межах населених пунктів К.Потоківської сільради, встановивши орендну плату згідно нормативної грошової оцінки.

На підставі зазначеного рішення 16.01.2012 року укладений договір оренди земельної ділянки.

У червні 2014 року він звернувся до виконкому Кам'янопотоківської сільради з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись, що надана йому в оренду земельна ділянка є землею колективної власності, а тому сільська рада не мала права розпоряджатися цією землею та давати її в оренду, однак рішенням тридцять восьмої сесії шостого скликання сільради № 10 від 20.06.2014 року йому відмовлено.

Будучи незгодним з рішенням сесії, він отримав висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 1-15 від 11.02.2015 року експерта ОСОБА_6, в якому зазначено, що згідно проекту роздержавлення і приватизації земель КСП ім. Щорса, складеного Українським головним орендним проектно-розвідувальним та науково-дослідним інститутом «Укрводпроект», земельна ділянка, надана ОСОБА_2 в оренду, відноситься до земель колективної власності, які згідно розпорядження голови Кременчуцької райдержадміністрації № 189 від 26.03.1997 року передані у колективну власність КСП ім. Щорса.

Отримавши висновок, він повторно звернувся 05.03.2015 року до Кам'янопотоківської сільради з заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, та 20.03.2015 року рішенням № 39 сорок восьмої сесії шостого скликання сільради йому було відмовлено.

Отже, не будучи ні власником, ні орендарем земельної ділянки, площею 0,2014 га кадастровий НОМЕР_1, розташованої на території Кам'янопотоківської сільради під будівлями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в с. Кам'яні Потоки Кременчуцького району, сільрада не мала права передавати її в оренду та виступати в якості орендодавця, що суперечить вимогам ст..ст. 203,215 ЦК України, тому просив суд, відповідно до ст.ст. 92, 230 ЦК України визнати незаконним та скасувати рішення двадцятої сесії шостого скликання Кам'янопотоківської сільради від 08.12.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 в оренду ОСОБА_2.» та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 0,2014 га. кадастровий № НОМЕР_1 для ведення товарного сільського господарського виробництва (для обслуговування та експлуатації приміщення зерносховища та критого току) від 16.01.2013 року,без застосування наслідків його недійсності.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року в позові ОСОБА_2 до Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району, третя особа Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі про визнання незаконним, скасування рішення сілської ради та визнання недійсним договоро оренди земельної ділянки - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу. Вважає рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до Державного акту серії ПЛ-8 від 22.04.1997 року, виданого на підставі рішення Кам'янопотоківської сільради від 31.01.1997 року, КСП ім. Щорса у колективну власність передана земельна ділянка, площею 3639,85 га для сільськогосподарського використання (а.с. 143).

Рішенням загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 26.01.2000 року вирішено реорганізувати КСП ім. Щорса в сільськогосподарський кооператив ім. Щорса (а.с. 63).

Рішенням зборів уповноважених учасників СК ім. Щорса від 07.03.2000 року затверджена схема поділу земель КСП ім. Щорса, загальною площею 3349,35 га., розроблена ВАТ «Укрводпроект», та вирішено виділити землі площею 3005,1 га, з них ділянки першочергового поділу на площі 190,6 га та землі загального користування, площею 395,1 га (а.с. 64).

Рішенням Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району № 4 від 13.10.2000 року «Про затвердження Схеми поділу земель колективної власності КСП ім. Щорса» вирішено затвердити Схему та землі колективної власності площею 395,1 га вважати землями загального користування, яке є чинним, сторонами не оспорюється (а.с. 65).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що Кам»янопотоківська сільрада мала право надавати в оренду землі загального користування площею 395,1 га, переданими їй при затвердженні Схеми поділу земель колективної власності КСП ім. Щорса, до числа яких відноситься і земельна ділянка площею 0,2014 га, кадастровий НОМЕР_1, яка надана в оренду позивачу. Експертний висновок від 11.02.2015 р. проведений без врахування схеми поділу земь КСП ім. Щорса, розробленої ВАТ «Укрводпроект» у 2000 р. та не враховує передачу земель колективної власності площею 395,1 га до земель загального користування.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Предметом даного спору є визнання незаконним та скасування рішення двадцять шостої сесії шостого скликання Кам'янопотоківської сільради від 08.12.2011 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 в оренду ОСОБА_2» (а.с. 35) з тих підстав, що спірна земельна ділянка перебуває у колективній власності, а не є землею загального користування.

Як вказав позивач, підставою визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки є вчинення правочину під впливом обману, при цьому посилається на ч. 2 ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства.

Місцевим судом достовірно встановлено, що спірна земельна ділянка є землями загального користування, тому сільська рада мала повноваження по затвердженню проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 в оренду позивачу.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, то як вбачається зі змісту договору оренди земельної ділянки від 16.01.2012 р., його предметом є земельна ділянка площею 0,2014 га для ведення товарного сільсьгосподарського виробництва (для обслуговування та експлуатації приміщення зерносховища та критого току, які перебувають у приватній власності позивача) на території Кам»янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 24). П. 14 цього договору вказує цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Жоден пункт договору не містять безпосередньо вказівку про форму власності спірної земельної ділянки, а саме чи перебуває ця земельна ділянка у колективній власності, чи є землями загального користування. Виходячи з цього, відсутні підстави стверджувати про вчинення правочину під впливом обману щодо форми власності спірної земельної ділянки.

Як пояснила колегії суддів представник відповідача, спірна земельна ділянка надана позивачу в оренду для обслуговування об»єктів нерухомості, які перебувають у його приватній власності, та знаходяться на ній, за договором оренди визначена орендна плата, яку позивач не сплачує, посилаючись на те, що сільрада не мала права укладати договір оренди.

Доводи позивача про те, що 07.03.2000 р. рішенням зборів уповноважених представників сільськогосподарського кооперативу ім. Щорса не могло бути затверджено схему поділу земель колективної власності КСП ім. Щорса, оскільки лише 09.03.2000 р. розпорядженням РДА було реорганізоване КСП ім. Щорса в сільськогосподарських кооператив ім. Щорса, що підтверджується записом у його трудовій книжці, не заслуговують на увагу, оскільки як доказ, відповідачем суду першої інстанції наданий витяг з протоколу загальних зборів членів КСП ім. Щорса від 26.01.2000 р., який позивачем не спростований (а.с. 63).

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про відмову місцевим судом у задоволенні його клопотання про витребування Державного акту на право колективної власності та додатку до нього-списку пайщиків КСП ім. Щорса, оскільки на а.с. 143 міститься цей Державний акт.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що власник спірної земельної ділянки від неї не відмовлявся, а сільрада, не будучи ні власником, ні орендарем земельної ділянки не мала права передавати її в оренду та виступати в якості орендодавця, оскільки власник не заявляє про порушення його прав.

Також не заслуговують доводи позивача про те, що місцевим судом до спірних правовідносин не застосовано такі норми матеріального права, як ст. 215,203,230,92,261 ч.2,3 ЦК України. Місцевий суд на підставі добутих доказів достатньо повно обгрунтував підстави відмови у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

С У Д Д І :