Справа 639/5247/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом КП «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, по зустрічному позову ОСОБА_1 до КП «Харківводоканал», Обласної державної адміністрації Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Департаменту житлового господарства, Департаменту комунального майна, Департаменту економіки і комунального майна, Департаменту діловодства, юридичного департаменту, Департаменту контролю Харківської міської ради, 3-ті особи Харківське обласне товариство захисту прав споживачів, державна інспекція про захист прав споживачів, Антимонопольний комітет України Харківської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби боротьби з економічними злочинами ГУ МВСУ в Харківській області про стягнення збитків, скасування боргу, поновлення порушеного права, відшкодування моральної шкоди, по зустрічному позову ОСОБА_3 до КП «Харківводоканал», Обласної державної адміністрації Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Департаменту житлового господарства, Департаменту комунального господарства, Департаменту економіки і комунального майна, Департаменту діловодства, юридичного департаменту, Департаменту контролю Харківської міської ради, 3-ті особи Харківське обласне товариство захисту прав споживачів, Харківське обласне управління у справах захисту прав споживачів, Державна служба України з питань безпеки харчових продуктів і захисту споживачів про стягнення збитків, скасуванню боргів, поновлення порушеного права, відшкодування моральної шкоди, суд

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося КП «Харківводоканал» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому просили суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3750,01 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що КП «Харківводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, інфляційних витрат та 3% річних. Дана заява була задоволено судом, та винесений судовий наказ від 04.10.2013 року. Але, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2013 року його було скасовано, стягувачу розяснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Позивач зазначає, що за адресою: м. Харків, вул. Катаєва, б. 9, кв. 17 мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №87295, та, що за відповідачами за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого водопостачання у сумі 2266,49 грн., за послуги з централізованого водовідведення у сумі 1126,42 грн.

Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду.

20.10.2013 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін.

Як вказує позивач, у зазначений термін боржник не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду.

В подальшому, у липні 2014 року, представник позивача надав суду доповнення до позовної заяви, відповідно до якої просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3750,01 грн., з яких: за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року у розмірі 2266,49 грн.; за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 1126,42 грн.; інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 245,61 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 111,49 грн., в якому зазначив, що 07.06.2012 року між КП «Харківводоканал» та ОСОБА_2 було укладено договір №32 про реструктуризацію боргу за послуги водопостачання та водовідведення. Згідно умов даного договору боржнику була дана розстрочка на погашення заборгованості за надані послуги, яка утворилась станом на 01.06.2012 року у розмірі 6891,39 грн.

У рахунок часткового погашення заборгованості боржник сплатив за надані послуги з централізованого водопостачання 900,00 грн. та водовідведення 200,00 грн.

Згідно п.2 Договору боржник взяв на себе зобовязання вносити щомісячно за надані послуги централізованого водопостачання по 469,05 грн. та за надані послуги централізованого водовідведення по 63,60 грн. протягом 12 місяців з моменту укладання договору з 01.06.2012 року по 01.06.2013 року, а також робити оплату поточних платежів за надані послуги у повному обсязі.

Однак, взяті на себе зобовязання по договору боржник не виконав, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3750,01 грн., які позивач і просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

У вересні 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом, який в подальшому неодноразово доповнювала та уточнювала, відповідно до якого просила визнати факт ненадання КП «Харківводоканал» житлово-комунальних послуг позивачам, як споживачам; визнати недійсною та зобовязати КП «Харківводоканал» списати з особистого рахунку позивача безпідставно нараховану заборгованість; зобовязати КП «Харківводоканал» розробити та укласти з позивачем договір про надання послуг у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; стягнути з КП «Харківводоканал» компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 500000 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 1992 року вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та є власником даної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1992 року.

КП «Харківводоканал» є виконавцем послуг з надання централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач зобовязаний надавати послуги належної якості. Однак, КП «Харківводоканал» виконує свої обовязки неналежним чином, а саме: надає послуги неналежної якості, не виконує роботи з технічного обслуговування та ремонту майна в багатоквартирному будинку, не уклали з позивачем договір про надання послуг.

Позивач зазначає, що вона своїми силами та за власні кошти вимушена була проводити ремонт та повірку приладів обліку води. Це все, на думку позивача, надає їй право в порядку ст. 22 ЦК України на відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того, позивач зазначає, що їй, як споживачу житлово-комунальних послуг, заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що був порушений загальний ритм її життя, вона була вимушена затрачувати свій час та кошти на виконання покладених на відповідача зобовязань.

Вищевикладені обставини вимусили ОСОБА_1 звернутися до суду з даним зустрічним позовом.

У березні 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсною та зобовязати КП «Харківводоканал» списати з особистого рахунку позивача безпідставну нараховану заборгованість; зобовязати КП «Харківводоканал» укласти з позивачем, як зі споживачем, договір про надання послуг у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; стягнути з КП «Харківводоканал» компенсацію за заподіяну моральну шкоду у розмірі 500000 грн.

Свій позов ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що з 2013 року вона не є членом сім*ї, у звязку з тим, що разом зі своєю дитиною за рішенням суду виселена зі спірної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Таким чином, позивач тривалий час послугами, які нібито надає КП «Харківводоканал» не користується.

КП «Харківводоканал» є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, відповідач надає послуги неналежної якості.

Крім того, КП «Харківводоканал» не уклав з позивачем договір про надання послуг, при цьому щомісячно вимагає оплату за свої послуги.

Також позивач зазначає, що їй, як споживачу житлово-комунальних послуг, була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона була вимушена витрачати свій час та кошти на виконання, покладених на відповідача зобовязань.

Вищевикладені обставини вимусили ОСОБА_3 звернутися до суду з даним зустрічним позовом.

Представник позивача, ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала позов КП «Харківодоканал», посилаючись на обставини, які викладені у рішенні вище. Зустрічні позови ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не визнала, посилаючись на їх безпідставність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення основного позову заперечувала, посилаючись на те, що у неї відсутні договірні зобовязання з позивачем; послуга з водопостачання надається не належної якості. Також відповідач надала заяву про застосування судом строку позовної давності.

Зустрічні позови ОСОБА_3 та ОСОБА_1, остання підтримала з підстав, які зазначені у рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні основний позов КП «Харківводоканал» не визнала, просила у його задоволені відмовити, посилаючись на те, що вона не проживає у спірній квартирі, а тому не є споживачем послуг. Крім того, вона не є членом сім*ї власника, а тому не повинна нести солідарну з ним відповідальність по боргам. Що стосується зустрічних позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

В останнє судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не зявилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням слухання справи перенести та надати їм час для консультації з адвокатом, а також у звязку з розглядом Жовтневим РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області заяви на дії судді.

Однак, вислухавши думку представника позивача, яка вважала можливим продовжити слухання справи у відсутності відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а також враховуючи неявку в судове засідання даних відповідачів без поважної причини, враховуючи тривалий строк розгляду даної цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності останніх.

Відповідачі за основним позовом ОСОБА_2, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися, про причину неявки суд не повідомили.

Представники відповідачів та 3-тіх осіб по зустрічним позовам ОСОБА_1, ОСОБА_3 - в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися. Від представників Харківської міської ради, Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Департаменту комунального майна, антимонопольного комітету України Харківської обласної державної адміністрації, Харківського обласного товариства захисту прав споживачів, державної інспекції з питань захисту прав споживачів у Харківській області надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

У звязку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності сторін, що не зявилися.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2013 року судовий наказ від 04.10.2013 року за заявою КП «Харківводоканал» про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2012 року по 31.08.2013 року, інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2156,94 та судового збору по 22,94 грн. з кожного скасовано. ( т.1 а.с. 5)

Згідно п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, у разі скасування судового наказу заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Так, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні було встановлено, що у АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (т.1 а.с. 6, 18)

Як вбачається зі зведених карток абонента, за особовим рахунком ХКОВ №87295, за яким закріплена адреса: м. Харків, вул. Катаєва, б. 9, кв. 17, наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 2503,90 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 1246,11 грн. (т.1 а.с. 24-27)

20.10.2013 року на імя боржника ОСОБА_1 було направлено досудове повідомлення без номеру, яке останньою отримано не було, про що зазначила в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1, та що не було спростовано представником позивача. (т.1 а.с. 7)

Як було встановлено судом, вищезазначена заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена.

Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, зобов'язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення оплачувати житлово-комунальні послуги.

Згідно до договору купівлі-продажу від 25.06.1992 року квартира АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 ( т.2 а.с. 182-183)

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, діючим законодавством чітко передбачений обовязок власника щодо утримання майна, яке належить йому на праві власності.

Як було встановлено судом, і це підтверджується матеріалами справи, в АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_3 донька, Діаз ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - донька, ОСОБА_7 - онук, ОСОБА_8 - онука, ОСОБА_9 - онук, ОСОБА_10 онука.

Відповідач ОСОБА_1 пояснила суду, що всі особи, які зареєстровані у вищезазначеній квартирі, є її близькими родичами, членами її родини, з якими вона договір найму не укладала.

У звязку з викладеним, суд вважає, що саме відповідач ОСОБА_1, як власник житла, зобовязана проводити оплату за комунальні платежі, у тому числі за надання послуг з водопостачання та водовідведення, а тому повинна відповідати за порушені зобовязання щодо несвоєчасної оплати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 зазначила проте що, вона за даною адресою не проживає, а тому комунальними послугами не користується.

Частиною 2 ст. 317 ЦК України передбачено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином, власник зобовязаний утримувати своє майно, що належить йому на праві власності та вносити оплату за надані послуги, не зважаючи на місце свого проживання чи перебування.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що оплата за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у встановлені Законом строки не проводилась, у звязку з чим і виникла заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 заявила суду про те, що між позивачем та нею, як споживачем, не був укладений договір про надання житлово-комунальних послуг, а тому, на її думку, при відсутності такого договору вона звільняється від оплати за надані їй послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, ОСОБА_1 у своєму зустрічному позові просила суд зобовязати відповідача КП «Харківводоканал» розробити та укласти з нею договір про надання житлово-комунальних послуг. Відмовляючи у задоволені зустрічного позову в даній частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 вищезазначеного Закону виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обовязок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послу, у звязку з чим у разі відмови від оплати таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки законодавством покладено такий обовязок на споживача.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 не відмовлялась від послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідача свідчить про її волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що вищезазначені послуги відповідач отримувала.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач.

Такий порядок надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення також передбачений спеціальним нормативним актом, регулюючим вказані відношення, а саме «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, якщо між сторонами договір не укладено, то послуги надаються відповідно до загальних вимог Закону та вищезазначених правил. До учасників правовідносин застосовуються умови встановлені типовим договором. Якщо виконавець комунальних послуг пропонує споживачу укласти договір, що відрізняється від типового, то споживач має право від цього відмовитись і наполягати на укладанні договору на основі типового договору (п. 1 ч. 1 ст. 20 та п. 3 ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). У випадку якщо виконавець послуг відмовиться в укладанні договору на основі типового, то споживач має право звернутись до суду на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України з позовом про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обовязкової дії.

Така ж правова позиція викладена у рішенні Верховного суду України у справі №6-110цс12 від 10.10.2012 р.

Таким чином, не укладання зі споживачем договору про надання послуг не позбавляє його обовязку щодо оплати за надані послуги.

Не визнаючи позовні вимоги КП «Харківводоканал», відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявила про те, що в її квартирі встановлені прилади обліку холодної води. Також відповідач зазначила, що періодичну повірку лічильника вона виконувала самостійно за власний рахунок. Такі повірки лічильника були виконані у квітні 2012 року та у 2014 році. Однак, після проведення повірки лічильника та встановлення його в квартирі, вони з вини КП «Харківводоканал» опломбовані не були.

На підтвердження даних стверджень відповідачем була надана суду копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 26.04.2012 року про прийняття ТОВ «АУРОВІЛЬ» від ОСОБА_1 55,00 грн. за повірку лічильника води. ( т.1 а.с. 92)

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Згідно зі ст. 18 вищезазначеного Закону, органом з уповноваження на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Для проведення зазначеної у частині першій цієї статті повірки науковим метрологічним центрам, метрологічним центрам та повірочним лабораторіям необхідно одержати свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - свідоцтво про уповноваження), яке видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Таким чином, організація, яка проводить повірку засобів вимірювальної техніки повинна мати свідоцтво про уповноваження на проведення таких дій.

Даних про те, що ТОВ «АУРОВІЛЬ» має відповідне свідоцтво, яке надає їй право проведення повірки лічильника матеріали справи не містять.

Крім того, як зазначив суду представник позивача, у КП «Харківводоканал» відсутні відомості щодо встановлення в квартирі ОСОБА_1 приладів обліку холодної води, у звязку з чим нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення здійснювалися відповідно до тарифів.

В своїх зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять суд визнати факт ненадання КП «Харківводоканал» житлово-комунальних послуг. При цьому позивачі посилаються на те, що згідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від листопада 2012 року в спірній квартирі ніхто не проживає, так як усі мешканці виселені з даного житлового приміщення на час проведення капітального ремонту.

Дійсно, як убачається з рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 9 листопада 2012 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, на час проведення капітального ремонту виселені ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_7, ОСОБА_5, а також неповнолітні ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 з кв.№17 буд. №9 по вул. Катаєва в м. Харкові. ( т.2 а.с. 181)

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що вищезазначене рішення суду про виселення до теперішнього часу не виконано, в спірній квартирі залишилися проживати її донька ОСОБА_2 разом зі своїми неповнолітніми дітьми.

Як пояснив в судовому засіданні представник КП «Харківводоканал», на підприємстві відсутня інформація щодо не проживання родини ОСОБА_1 в кв.№17 буд. №9 по вул. Катаєва в м. Харкові, з такими заявами споживач до них не звертався.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог в даній частині позивачі за зустрічними позовами ОСОБА_1, ОСОБА_3 в супереч вимогам ст. ст. 10,60 ЦПК України суду не надали, тому суд вважає необхідним у їх задоволені відмовити.

Таким чином, даючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що за особовим рахунком ХКОВ №87295, за яким закріплена адреса: м. Харків, вул. Катаєва, б. 9, кв. 17, мається заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 2266,49 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 1126,42 грн., яка підлягає стягненню з власника квартири ОСОБА_1

Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 245,61 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 111,49 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у поданій заяві просила суд застосувати строк позовної давності до вимог КП «Харківводоканал».

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина 2 ст. 267 ЦК України вказує, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 06.06.2014 року.

При цьому позивач просить суд стягнути заборгованість за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року, тобто позовні вимоги заявлені у межах строку позовної давності, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності є безпідставною.

У звязку з тим, що даним судовим рішення встановлено існування заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком, який відкритий на імя ОСОБА_1, суд не знаходить підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в частині визнання недійсною та зобовязання КП «Харківводоканал» списати з особового рахунку позивача існуючу заборгованість.

Крім того, позивачі за зустрічними позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просять суд стягнути з КП «Харківводоканал» компенсацію за заподіяну їм моральну шкоду по 500 000 грн. на користь кожного з них.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.2 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Позивачі зазначають, що моральна шкода полягала в тому, що у них був порушений загальний ритм життя, вони бали вимушені затрачувати свій час та кошти на виконання, покладених на відповідача зобовязань.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

У звязку з тим, що судом не було встановлено протиправності дій відповідача, тому в даному випадку підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Крім того, позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 просить суд визнати недійсною та зобовязати КП «Харківводоканал» списати з особового рахунку позивача безпідставну нараховану заборгованість; зобовязати КП «Харківводоканал» укласти з позивачем, як зі споживачем, договір про надання послуг у відповідності з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що єдиним власником АДРЕСА_4 є ОСОБА_1, що саме на її імя відкритий особовий рахунок по сплаті за послуги з водопостачання та водовідведення. Тому суд вважає, що у ОСОБА_3 не має законних підстав вимагати зобовязати відповідача саме з нею укласти договір про надання послуг та списати борги з рахунку, який відкритий нібито на імя позивача, оскільки власником житла вона не являється.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити у задоволені зустрічного позову ОСОБА_3, у звязку з його безпідставністю.

Крім того, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7,10,11,57-60,88, 209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 256,257,267,317,322,625,1167 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст. 20, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Діаз ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 3750,01 грн. (три тисячі сімсот пятдесят гривень одну копійку), з яких: за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року у розмірі 2266,49 грн. (дві тисячі двісті шістдесят шість грн. сорок девять коп.); за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.04.2012 року по 30.04.2014 року в розмірі 1126,42 грн. (одну тисячу сто двадцять шість грн. сорок дві коп.); інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 245,61 грн. (двісті сорок пять грн. шістдесят одну коп.), а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 111,49 грн. (сто одинадцять грн. сорок девять коп.).

У задоволені іншої частини позову Комунального підприємства «Харківводоканал» - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір у сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. шістдесят коп.).

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до КП «Харківводоканал», обласної державної адміністрації Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Департаменту житлового господарства, Департаменту комунального майна, Департаменту економіки і комунального майна, Департаменту діловодства, юридичного департаменту, Департаменту контролю Харківської міської ради, 3-ті особи Харківське обласне товариство захисту прав споживачів, державна інспекція про захист прав споживачів, Антимонопольний комітет України Харківської обласної державної адміністрації, Управління Державної служби боротьби з економічними злочинами ГУ МВСУ в Харківській області про стягнення збитків, скасування боргу, поновлення порушеного права, відшкодування моральної шкоди відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 до КП «Харківводоканал», обласної державної адміністрації Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, Департаменту житлового господарства, Департаменту комунального господарства, Департаменту економіки і комунального майна, Департаменту діловодства, юридичного департаменту, Департаменту контролю Харківської міської ради, 3-ті особи Харківське обласне товариство захисту прав споживачів, Харківське обласне управління у справах захисту прав споживачів, Державна служба України з питань безпеки харчових продуктів і захисту споживачів про стягнення збитків, скасуванню боргів, поновлення порушеного права, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович