Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, яка належить їй на праві приватної власності. Зазначила, що відповідачка була зареєстрована у цій квартирі як дочка, однак у 2007 році пішла з дому, свої речі забрала, місця проживання свого не сказала. Після залишення квартири відповідач не з'являлась, її місцезнаходження позивачу невідомо, тому просила визнати її такою, що втратила право користування спірною квартирою.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини.

Відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, ставлення до позову не висловив, причину неявки не повідомив.

Вислухавши представника позивача, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України).

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст.156 ЖК України, ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житлового будинку користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Зі свідоцтва про право власності на житловий будинок та довідки Фурсівської сільської ради 1984 судом встановлено, що відповідач була зареєстрована у АДРЕСА_1 як дочка домовласниці - ОСОБА_4

Як вбачається з акту від 20.06.2015 р., затвердженого секретарем Фурсівської сільської ради Білооцерківського району Київської області , з 2007 року відповідач перестав проживати у квартирі АДРЕСА_1, нинішнє місце проживання невідоме.

Представник позивача пояснила, що відповідач без поважних причин більше року не користується квартирою, однак добровільно не зняв місце своєї реєстрації, що покладає на позивача додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

Доказів того, що він з поважних причин не користується належною позивачу квартирою протягом строків, встановлених домовленістю або законом, відповідач суду не надав.

На підставі наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача доведені та ґрунтуються на законі, а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст.ст.8,10,11,60,88, 209,215,223-228, 293- 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова