Справа № 291/448/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області,

ОСОБА_2

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, мала у приватній власності земельну частку(пай), розташовану на території Верхівнянської сільської ради Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за нею посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку(пай). Позивачка, як спадкоємець по заповіту, прийняла спадщину матері, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно матері, а саме: на 2/3 частки земельної частки(паю) належної спадкодавцю.

В суд сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачі -визнають.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу(ст.1233 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

2

З спадкової справи №299/2011 , заведеної 21.11.2011 року Ружинською державною нотаріальною конторою відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, вбачається, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 є її спадкоємцями по заповіту, у встановлений законом строк прийняла її спадщину та успадкували спадщину ОСОБА_3 в розмірі 2/3 та 1/3 частки відповідно.

На підставі оглянутого в судовому засіданні архівного примірнику сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого Ружинською районною державною адміністрацією 11.11.1996р., експертного висновку №056/450-d від 06.05.2015р. Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, судом встановлено, що до спадкового майна ОСОБА_3 входить земельна частка(пай) розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім.Щорса с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області.

Таким чином, встановлено, що до позивачки перейшло право власності спадкодавця ОСОБА_3 на 2/3 частки спадкового майна, зокрема, і на 2/3 частки належної спадкодавцю земельної частки(паю).

Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 25.02.2015р. за №466, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за заповітом на спадщину ОСОБА_3, яка складається з 2/3 часток земельної частки(паю) ,з підстав відсутності у позивачки оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну частку(пай).

Оригінал вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) у позивачки відсутній, оскільки на його підставі спадкодавцю ОСОБА_3 Ружинською районною державною адміністрацією 15.08.2006р. було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.

Проте, як вбачається з рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 13.10.2014р., яке набрало законної сили, вказаний Державний акт було визнано недійсним і цим же рішенням суду за ОСОБА_2 -відповідачем по даній справі, визнано право власності на 1/3 частку земельної частки(паю), належної спадкодавцю ОСОБА_3

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності ОСОБА_3. на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

А тому з вищевикладених підстав позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене майно підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.1216, 1217, 1218,1223, 1269 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, а саме:

-на 2/3 частки земельної частки(паю) розміром 4.08 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса с.Мусіївка Ружинського району Житомирської області, право власності на яку за спадкодавцем посвідчено сертифікаторм на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданим 11.11.1996 року Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області.

3

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.