АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 7811/2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Остапчук Т.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8.07.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 та його представника

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету

Міністрів України, Державної казначейської служби України

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 р. відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач та його представник просять це рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, постановлюючи рішення суд виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту спричинення відповідачем матеріальної шкоди, заподіяння моральних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав позивач, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходить.

Висновки суду відповідають вимогам закону, обставинам справи, підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач звернувся в суд з позовом про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої невиконанням рішення суду від 22.10.2012 р.

Так, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2012 р. № 2-а-1458/11 зобов'язано УПФ України в Світловодському районі здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, згідно ст.ст.49, 51 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 28.10.2010 р. по 01.04.2011 р., керуючись визначеним законом розміром мінімальної пенсії за віком, встановленим на час виплати різниці, яка виплачена у цей період.

Зобов'язано УПФ України в Світловодському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі п»яти мінімальних заробітних плат за 2010 рік згідно ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням проведених виплат.

Згідно зазначеної постанови, здійснено нарахування коштів в сумі 573,86 грн.

Згідно ст.63 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, з коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Головним розпорядником коштів є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійний фонд України.

Згідно п.п.20, 29 ч.1 ст.116 Бюджетного кодексу передбачено, що взяття зобов'язань відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, державна установа, яка фінансується за рахунок коштів державного бюджету, відповідає за своїми зобов'язаннями коштами, що є в її розпорядженні та згідно з вимогами статей 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України; бюджетна установа має відповідати за своїми зобов'язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на цілі для погашення певної заборгованості.

Враховуючи викладене, рішення суду виконано в частині здійснення нарахування коштів згідно поставнови суду, але здійснити їх виплату не є можливо в зв'язку із відсутністю коштів.

За таких обставин вбачається поважність причин невиконання УПФ України у Світловодському районі судового рішення в частині здійснення виплат.

З матеріалів справи також вбачається, що державним виконавцем вжито всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання вказаного судового рішення, на підстав якого видано виконавчий документ, що підтверджується постановою старшого державного виконавця від 2.02.2015 р.

Згідно ст.ст.1166, 1167 ЦК України матеріальна, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, зазначеними у позові відповідачами шкоди позивачу не завдано.

Таким чином, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки, позовні вимоги не доведені в судовому засіданні, не обґрунтовані, і тому, у суду немає підстав вважати, що відповідачі своїми діями завдали позивачу матеріальної та моральної шкоди .

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника - відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :