АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Махлай Л.Д., Ратнікової В.М.

при секретарі - Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Київське міське управління юстиції в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, про визнання недійсною відмови від права на спадщину і визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2005 року визнано недійсною заяву №713 ОСОБА_3 про відмову від обов'язкової частки в спадщині від 28.04.2004 року, спадкова справа №437 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, а саме ј частину квартири АДРЕСА_1.

21 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2005 року відсутній чіткий розподіл спадкового майна померлої ОСОБА_4 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

11 квітня 2015 року представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати та ухвалити додаткове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2005 року помилково не зазначено, що до позову ОСОБА_1 мала право власності на Ѕ частини вказаної квартири та відсутній чіткий розподіл спадкового майна між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тому, на думку апелянта суд першої інстанції повинен був ухвалити додаткове рішення, яким урегулювати вказані недоліки.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Справа № 2-688/05 (756/3765/15-ц) 25044
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7048/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Інші учасники процесу в судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за їх відсутності. Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представника ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Частиною 1 стаття 220 ЦПК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно якої -небуть позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Київське міське управління юстиції в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, про визнання недійсною відмови від права на спадщину і визнання права власності на майно в порядку спадкування, судом було ухвалено рішення щодо усіх заявлених позивачем вимог.

В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 просить суд визнати за нею права власності на ј частину квартири АДРЕСА_1.

Згідно з матеріалами справи №2-688/05 встановлено, що ОСОБА_1 приймала участь в якості відповідача, жодних позовних вимог на предмет спору на заявляла.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, керувався вимогами ч.1 ст.220 ЦПК України та обґрунтовано прийшов до висновку, що, оскільки, ОСОБА_1 не заявлялися жодні вимоги та відповідно судом не розглядалися, то підстав для ухвалення додаткового рішення відсутні, що не позбавляє заявника права на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Враховуючи викладене, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року є такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч.1 п.1 307, ст. 308, ст.ст. 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року - залишити без змін..

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді