Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2015 Справа №607/5158/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору про надання юридичних послуг та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору про надання юридичних послуг та стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 липня 2013 року між нею та адвокатом ОСОБА_2 був укладений договір надання юридичних послуг щодо захисту інтересів позивача у справі про притягнення до відповідальності осіб, винних у смерті її сина. У рахунок вищезазначеного договору вона сплатила адвокату 5000 грн. Водночас, замість реального захисту її інтересів, відповідач обмежився написанням шаблонного тексту скарги до прокуратури Тернопільської області та Генерального прокурора України, не здійснивши інших дій і порахував, що відпрацював 5-ти тисячний гонорар. У зв'язку із вищезазначеним, позивач вважає, що адвокат діяв недобросовісно, порушивши умови укладеного договору, а тому просить суд розірвати договір про надання юридичних послуг від 23 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2; стягнути із останнього. 5000 грн., сплачених позивачем за договором від 23 липня 2013 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надіслав на адресу суду заперечення на позовну заяву, в яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, так як вважає їх необґрунтованими та надуманими.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із заявою позивача, оголосивши заперечення відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволення частково, виходячи із таких міркувань.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України.).

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №141536 від 16 листопада 2012 року, виданого Жеребківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, 14 листопада 2012 року помер ОСОБА_3.

Смерть ОСОБА_3 відбулась в результаті гострого отруєння окисом вуглецю, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть №239 від 14 листопада 2012 року, видане Тернопільським обласним бюро судово-медичних експертиз.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 17 листопада 2012 року, винесеною слідчим СВ Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області лейтенантом міліції ОСОБА_4, в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з відсутністю події злочину відмовлено.

23 липня 2013 року ОСОБА_1, що мешкає у селі Жеребки Підволочиського району та адвокат ОСОБА_2, що знаходиться в м.Тернополі по вул.С.Будного, 3 «а» та діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №474 від 18 січня 2008 року уклали договір про надання юридичних послуг. Предметом договору є те, що адвокат бере на себе функції представника ОСОБА_1 в державних адміністраціях, в державних та не державних установах, підприємствах і організаціях незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, органах усіх рівнів, органах експертних служб, органах прокуратури, внутрішніх справ, митної служби, управліннях та відділах з питань надзвичайних ситуацій, судових органах України, включаючи стадії апеляційного та касаційного провадження з питань розгляду справ та питань кримінального, цивільного та господарського характеру, що стосуються ОСОБА_1, та надання юридичної допомоги для захисту її прав свобод і законних інтересів.

04 грудня 2013 року в інтересах гр. ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 подано скаргу на ім'я прокурора Тернопільської області Мовчана Г.В. та Генерального прокурора України ОСОБА_5, в яких останній просив скасувати постанову слідчого СВ Підволочиського РВ УМВС України в Тернопільській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 17 листопада 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_3, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Відповідно до змісту ст.ст.11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ст.3 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 626 ЦК України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому згідно ст.627 ЦК України, та відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Про односторонню відмову від зобовязання йдеться у ч.1 ст.615 ЦК України: у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2, що знаходиться в м.Тернополі по вул.С.Будного, 3 «а» та діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №474 від 18 січня 2008 року уклали договір про надання юридичних послуг в якому обумовили його предмет, обовязки представника та клієнта, витрату гонорару та додаткових затрат, а також конфіденційність. Пункт 6 передбачає, що договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи клієнта, діє протягом всього часу доки не будуть вичерпані всі надані національним законодавством засоби захисту його прав та інтересів і в справі не буде прийнято остаточного рішення.

Таким чином, між сторонами склались правовідносини з надання відповідачем послуг - професійної юридичної допомоги, до яких не застосовується Закон України «Про захист прав споживачів».

Стаття 901 ЦК України, передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст.907 ЦК України).

Проаналізувавши матеріали справи, вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_1 покликається на недобросовісність в діях відповідача, що полягає в неналежному виконанні ним умов договору, то в даному випадку мають місце порушення інтересів позивача, яка наділена правом односторонньої відмови від договору, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог - розірвання договору про надання юридичних послуг від 23 липня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1ст.57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Доказів того, що позивачем були передані відповідачеві кошти в розмірі 5000,00 грн. у якості суми, сплаченої ОСОБА_1 за договором від 23 липня 2013 року, в судовому засіданні не здобуто та суду не представлено. Дана сума також не була зазначена у договорі про надання юридичних послуг від 23 липня 2013 року, а тому в частині стягнення із ОСОБА_2 в користь позивача коштів в сумі 5000,00 грн., у якості суми сплаченої за договором, слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 16, 60, 61, 119, 120, 212-215, 218 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір про надання юридичних послуг від 23 липня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська