Справа № 697/94/15-ц
№ пров. 2/697/182/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Льон О.М.

при секретарі Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Беркозівка в особі Беркозівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Беркозівка Канівського району в особі Беркозівської сільської ради Канівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що після смерті його діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0870 га, розташованої в межах Беркозівської сільської ради Канівського району. Позивач, як правонаступник за заповітом, у шестимісячний термін після смерті діда, звернувся з заявою до державного нотаріуса про прийняття спадщини, але в зв'язку із тим, що в заповіті спадкодавця на ім'я позивача, посвідченому Беркозівською сільською радою 21.12.2000 року не визначено склад спадщини, в оформленні спадщини йому було відмовлено та роз'яснено право на звернення до суду.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4,0870 га , розташовану на території Беркозівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті його діда ОСОБА_4.

Представник відповідача Беркозівської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма, згідно якої позов визнав, просить справу розглядати без їх участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, в судове засідання не з»явився, згідно нотаріально посвідченої заяви просив справу розглядати у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. П»ятихатка Миронівського району Київської області.

Ще за життя померлому ОСОБА_4 було видано Державний акт серії ЧР № 07-01-01-237 від 30.11.2001 на право приватної власності на земельну ділянку площею 4,0870 га, що розташована на території Беркозівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.13).

21.12.2000 ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив заповідне розпорядження, за яким «земельну частку ( пай)» заповідав позивачу ОСОБА_1 (а.с.18).

За ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

За вимогами ч.1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За ч. 1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином судом встановлено, що у встановлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 (а.с.47) і подані в нотаріальну контору документи свідчать про те, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4.

Згідно постанови від 10 вересня 2014 року державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 4,0870 га, надану для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Беркозівської сільської ради, Канівського району, Черкаської області, яка належала померлому ОСОБА_4 у зв»язку з тим, що при посвідченні 21.12.2000 заповіту Беркозівською сільською радою не було визначено майно, на яке подані правовстановлюючі документи, чим порушено вимоги ст. 1236 Цивільного кодексу України ( не визначено склад спадщини) (а.с. 17).

Згідно листа Канівської держнотконтори від 23.01.2015 вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1 та за законом прийняла ОСОБА_7 ( дружина померлого ОСОБА_4).

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.10).

Згідно заповіту складеного 21.12.2000, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповідала належну їй земельну частку ( пай) ОСОБА_3, який був залучений до участі в справі як третя особа, і згідно нотаріально посвідченої заяви від 17.02.2015 не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Як вбачається із листа про надання інформації Управління Держземагенства у Канівському районі Черкаської області, згідно земельно-облікових даних фонду документації Управління на території Канівського району зареєстрована лише одна земельна ділянка, яка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР 070101237 від 30.11.2001 площею 4,0870 га. (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), обліковується за ОСОБА_4 ( а.с.58).

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності.

Ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст. 1223,1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4, 0870 га в межах Беркозівської сільської ради Канівського району, яка належала спадкодавцю згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 30.11.2001року.

Керуючись ст.ст.10, 61, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальна громада с. Беркозівка в особі Беркозівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Северин Віталій Михалович, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в с. Цетральне Миронівський р-ну Київської області, право власності на земельну ділянку площею 4,0870 га, що розташована на території Беркозівської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 07-01-01-237 від 30 листопада 2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Беркозівської сільської ради від 22.03.2001 року № 9, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 224, у порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий -підпис- О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Льон