Справа № 383/1416/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Бевз О.Ю

при секретарі - Оверченко Л.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу укладеним і виконаним

та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу невиконаним та розірваним ,-

в с т а н о в и в :

10 листопада 2014 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель по АДРЕСА_1 укладеним і виконаним, в обгрунтування позову зазначають, що 12 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу. Згідно даного договору, Продавець передав належний йому на праві приватної власності комплекс будівель у власність Покупця, а Покупець прийняв комплекс будівель та сплатив за нього обговорену грошову суму. Позивач з дотриманням графіку проведення платежів перерахував відповідачу кошти за договором, що залишилися після підписання договору купівлі-продажу в день його посвідчення. Тобто у період з 12 вересня 2013 року по 19 червня 2014 року було виконано умову договору щодо повного розрахунку та виконання Покупцем договору. Проте, після проведення остаточного розрахунку із Продавцемостанній відмовився подати заяву до нотаріуса, який нотаріально посвідчував договір купівлі-продажу, тим самим обмежив у правах позивача. Таким чином за відсутності нотаріально засвідченої заяви нотаріус не може провести державну реєстрацію права власності на придбаний Покупцем комплекс будівель.

А тому позивач позбавлений права до переходу до нього права власності розпоряджатися своїм майном, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом свого права.

18 листопада 2014 року до Бобринецького районного суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель по АДРЕСА_1 та зареєстрований за ОСОБА_1 невиконаним та розірваним, в обгрунтування даного позову ОСОБА_3 зазначає, що 12 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу.

Ознайомившись з позовом ОСОБА_6 про визнання договору укладеним та виконаним відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 вважає, що цей позов є необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_6 добре обізнана з тим, що майновий комплекс що є предметом спірного договору є виробничий комплекс по переробці масляничних культур. В приміщеннях будівель знаходяться виробничі потужності капітально змонтоване технологічне обладнання, яке вже більше року використовується відповідачем для виробництва власної продукції. Все технологічне обладнання належить позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 на праві власності. Питання про це обладнання відповідач не бажає вирішувати шляхом перемов.

Після подання позову до суду гр. ОСОБА_6 за підробною заявою від імені ОСОБА_3 звернулася до Державної реєстраційної-служби Бобринецького району та провела перереєстрацію на своє ім'я належного ОСОБА_3 на праві власності майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1. За цим фактом відкрито кримінальне провадження.

За таких обставин ОСОБА_3 змушена звернутись до суду з зустрічною позовною заявою про визнання невиконаним та розірвання договору купівлі - продажу комплексу будівель розташованого по АДРЕСА_1 нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 під реєстровим номером 608, з підстав істотного порушеннями з боку ОСОБА_6 умов договору, а саме завдання шкоди, яку вона спричиняє експлуатацією не належного їй технологічного обладнання і позивач за зустрічним позовом значною мірою позбавляється того на що розраховував при укладенні спірного договору. В зв'язку з чим попросила відмовити в задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу від 12.09.2013 року укладеним і виконаним та визнати договір купівлі-продажу будівель по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) 12.09.2013 року таким, що невиконаний та розірвати.

16 грудня 2014 року ухвалою суду первісний позов та зустрічний позов, що стосується визнання договору купівлі-продажу по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.09.2013 року об'єднанні в одне провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю та попросили суд задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Щодо задоволення зустрічного позову заперечили та попросили відмовити в його задоволенні за безпідставністю.

Представник відповідача - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 попросила задовольнити зустрічний позов, посилаючись на обставини викладені в зустрічному позові, проти задоволення первісного позову заперечила.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого.

12 вересня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу.

Згідно вказаного договору, Продавець передав належний йому на праві приватної власності комплекс будівель у власність Покупця, а Покупець прийняв комплекс будівель та сплатив за нього обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 2 вказаного договору продаж комплексу будівель за домовленістю сторін вчиняється за 700 000, 00 (сімсот тисяч) грн.. Розрахунок між сторонами здійснюється з розстроченням платежу.

Положеннями п.п. 2.2. - 2.5. визначено обсяги та механізм проведення розрахунків між сторонами договору.

Протягом визначеного у п. 2.4 періоду з дотриманням графіку проведення платежів Покупець перерахував у відповідності до п.2.5. кошти, тобто суму, що залишилася після підписання договору купівлі-продажу в день його посвідчення.

Відповідно до п. 2.6. факт проведення розрахунку та виконання Покупцем договору засвідчується заявою Продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально.

Відповідно до ч. 4.9. вказаного Договору право власності на комплекс будівель у Покупця виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.. 210 ЦК України, правочинпідлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 697 ЦКУ, право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до остаточного розрахунку.

Таким чином, у період з 12 вересня 2013 року по 19 червня 2014 року було виконано умову договору щодо повного розрахунку та виконання Покупцем договору.

Позивач по первісному позову зазначає, що після проведення остаточного розрахунку із відповідачем останній відмовився подати заяву до нотаріуса, який нотаріально посвідчував договір купівлі-продажу, тим самим обмежив у правах позивача.

Але як вбачається із матеріалів справи, а саме заяви ОСОБА_3 остання стверджує, що ОСОБА_1 здійснила повний розрахунок за куплений комплекс будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, при цьому останньою було отримано всі грошові кошти в сумі 700 000 грн. Будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за проданий комплекс будівель, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 не має.

На підставі даної заяви державним реєстратором - ОСОБА_8 Реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області було проведено реєстрацію спірного комплексу будівель, внаслідок чого власником комплексу будівель розташованого за адресою АДРЕСА_1 стала ОСОБА_1, (яка є позивачем за первісним позовом по справі). Оскільки в своїх позовних вимогах остання як на підставу звернення до суду посилалась саме на те, що відповідач ОСОБА_3 відмовляється надати нотаріально посвідчену заяву по факту отримання коштів за комплекс будівель за договором купівлі-продажу, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом відпали, так як з інформаційної довідки наданої Реєстраційною службою Бобринецького району вбачається, що право власності за позивачем було зареєстровано, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволенні оскільки право власності за ОСОБА_1 підтверджено державною реєстрацією.

Допитаний в судовому засіданні Начальник Державної реєстраційної служби - ОСОБА_8, яка проводила державну реєстрацію спірного комплексу будівель в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 принесла оригінал заяви від ОСОБА_3, який вона відповідно до своїх посадових обов'язків відсканувала і долучила до справи та зареєструвала право власності за ОСОБА_1 на підставі наявних документів.

Оскільки даний правочин підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, і він був нотаріально посвідчений, крім того з матеріалів справи вбачається, що також була посвідчена нотаріально заява про отримання ОСОБА_3 коштів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст. 334 ЦК України, право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації виникає з моменту державної реєстрації, і визнання такого права в судовому засіданні не потребує, оскільки врегульоване в позасудовому порядку.

Що стосується зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу по АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 12.09.2013 року таким, що невиконаний та розірвати, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову, так як зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 посилається як на підставу даного позову на те, що вона не підписувала заяву нотаріально посвідчену заяву по факту отримання коштів за комплекс будівель за спірним договором купівлі-продажу, в той же час судом було роз'яснено її право на проведення по справі судової-почеркознавчої експертизи, з метою з'ясування даного факту, але оскільки сторона не заявила відповідне клопотання, суд вважає при винесені рішенні керуватися доказами, які наявні в справі.

Позивач по зустрічному позові посилається на те, що з боку ОСОБА_6 є шкода яку вона спричиняє експлуатацією неналежного їй технологічного обладнання і позивач за зустрічним позовом значною мірою позбавляється того на що розраховував при укладенні спірного договору. Але доказів, які б підтверджували дане твердження ОСОБА_9 в судовому засіданні надано не було, крім того в об'єднанні зустрічного позову, а саме в частині визнання Додаткового договору купівлі-продажу комплексу будівель, що розташований по АДРЕСА_1 укладеного 12.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області за реєстровим №608 таким, що виконаний та розірвати, судом було відмовлено, оскільки даний позов мав інший предмет позову та дана вимога не є взаємопов'язаною із первісною і спільний їх розгляд є не доцільним, так як задоволення зустрічного позову, що стосується додаткового договору не може виключити задоволення первісного позову.

Також необхідно зазначити, що в судовому засіданні представником позивача по первісному позову було надано пояснення, що по Додатковому договору, що стосується технічного обладнання, яке є знаходиться в комплексі будівель по АДРЕСА_1 існує інше провадження в Бобринецькому районому суді, яке і є предметом іншого провадження.

Посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, про те, що за фактом підроблення заяви від імені ОСОБА_3 наданої Державній реєстраційній службі для проведення державної реєстрації спірного майна та за даним фактом відкрито кримінальне провадження, суд не може брати за налележний та допустимий доказ.

Підстав розірвання спірного договору у зустрічному позові не наведено, так як відсутні підстави для розірвання спірного договору з відповідними доказами, отже оскільки зустрічні позовні вимоги за зустрічним позовом не обгрунтовані та не підтвердженні будь-якими доказами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви також.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважати фактично понесеними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 60209-213, 215, 218, 221, 223, 294, 224-226, 233 ЦПК України, ст. 210, 334, 640,697 ЦК України,

в и р і ш и в :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель, розташованих по АДРЕСА_1 укладеним і виконаним відмовити повністю.

В позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель по АДРЕСА_1, що зареєстрований за ОСОБА_1 невиконаним та розірваним відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області, через Бобринецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Бевз