Справа №591/2155/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/875/15 Суддя-доповідач - Білецький О. М.
УХВАЛА

14 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Логвінової Вікторії Вікторівни

на ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 27 березня 2015 року

у справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Логвінової Вікторії Вікторівни

про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 27 березня 2015 року у задоволені подання відмовлено.

В апеляційній скарзі державний виконавець Логвінова В.В., посилаючись на невідповідність висновків фактичним обставинам та порушення норм матеріального права, просить зазначену ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення подання.

Вважає помилковим висновок про невжиття державним виконавцем усіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду. Вказує, що в силу чинного законодавства наявність невиконаного зобов'язання є достатньою підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Заслухавши пояснення представника ВДВС Сумського МУЮ, дослідивши матеріали та перевіривши ухвалу в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом, на підставі судового наказу Ковпаківського районного суду м.Суми від 08 липня 2010 року (справа №2-н-1032/10) з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 2785 доларів США 55 центів, що за курсом НБУ становить 22079 грн. 67 коп., а також 111 грн. 40 коп. судового збору і 30 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

На виконання даного наказу за заявою стягувача постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ від 22 листопада 2010 року відкрито виконавче провадження (а.с.5, 6, 7).

Заборони на відчуження рухомого і нерухомого майна ОСОБА_4 були внесені до відповідних Державних реєстрів обтяжень 26 листопада 2010 року (а.с.73, 74).

Виходом від 18 жовтня 2011 року державного виконавця за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 (а.с.59) у присутності даного боржника було виявлено, описано та арештовано рухоме майно: телевізор і обігрівач, про що складено відповідний акт, який той підписав особисто (а.с.60-62).

При виході за цією ж адресою 12 червня 2012 року державний виконавець у присутності сина боржника - ОСОБА_5 описав та арештував DVD програвач і акустичну систему (а.с.64-67)

З інших актів державного виконавця вбачається наступне:

- від 20 березня 2012 року - двері відчинив квартиронаймач, який повідомив що ОСОБА_4 знаходиться у Москві на заробітках (а.с.10);

- від 05 лютого 2014 року - двері ніхто не відчинив, зі слів представника банку боржник перебуває на заробітках у Москві (а.с.11).

13 червня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про примусовий привід боржника ОСОБА_4 (а.с.12).

30 вересня 2014 року державний виконавець виявив боржника за адресою його реєстрації та склав акт, яким встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_4 проживає, коли не перебуває на заробітках у РФ (а.с.14).

Тоді ж, 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 подав до ВДВС власноручну заяву про зобов'язання сплатити борг до 31 грудня 2014 року та зазначив, що попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення (а.с.15).

Згідно з повідомленням УДАІ в Сумській області від 01 жовтня 2013 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на автомобіль DACIA Solenzа (2003 року), ДНЗ НОМЕР_2, свідоцтво НОМЕР_3 від 29 липня 2005 року (а.с.8, 57).

Вказаний транспортний засіб оголошено в розшук постановою державного виконавця від 10 березня 2015 року через органи ДАІ (а.с.70, 71).

За інформацією Управління ДМС України в Сумській області від 01 жовтня 2013 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, 03 вересня 2003 року був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 (а.с.8).

За таких правильно і з достатньою повнотою встановлених обставин суд першої інстанції вважав, що всупереч вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України державний виконавець не довів вжиття усіх передбачених законом заходів для примусового виконання судового рішення та свідомого ухилення боржника від його виконання, а тому не вбачав підстав для застосування передбаченого ст.377-1 ЦПК України, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження гарантованого ст.33 Конституції України і ст.313 ЦК України права особи на свободу пересування.

Однак такий висновок суду не відповідає зібраним доказам та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, зі змісту ч.1, ч.4 ст.313 ЦК України, п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України слідує, що лише наявність у особи зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням чи рішенням іншого органу (посадової особи), від виконання яких вона ухиляється, є підставою для вжиття до цієї особи заходу забезпечення виконання рішень у вигляді обмеження її у праві виїзду за межі України.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

У доданих до подання матеріалах відсутні дані про направлення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження у строк та порядку, що були визначені чинною на той час Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою Наказом Мінюсту від 15 грудня 1999 року (пункт 3.6.2), та ч.5 ст.25, ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, колегія суддів вважає, що з досліджених доказів, зокрема з акту опису й арешту майна та власноручного пояснення ОСОБА_4 слідує, що вже 18 жовтня 2011 року він достовірно дізнався про наявність на примусовому виконанні в органі ДВС судового наказу та про своє зобов'язання сплатити стягнуті кошти на погашення заборгованості перед банком.

Проте, будучи обізнаним зі змістом судового рішення та достовірно знаючи про відкрите виконавче провадження і про необхідність сплатити вказані кошти, боржник маючи достатнє майно і певні доходи, ці обов'язки тривалий час взагалі не виконує, і не з'являється за своєю ініціативою до відділу ДВС та не надає державному виконавцю відповідних платіжних документів чи пояснень з приводу причин несплати, як того вимагають ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» і п.7.23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Ці факти колегія суддів розцінює як свідоме діяння (бездіяльність) боржника, що спрямоване на невиконання обов'язку сплати заборгованості у виконавчому провадженні, оскільки жодних доказів наявності об'єктивних перешкод у цьому не здобуто.

За таких обставин навіть невжиття державним виконавцем усіх можливих визначених ст.ст.11, 27, 32, 40, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» дій з примусового виконання судового наказу, а саме: несвоєчасне оголошення розшуку зареєстрованого на ім'я боржника автомобіля, незвернення стягнення на описане за місцем його проживання рухоме майно та нез'ясування джерел отримання доходів за кордоном, не є підставами для відмови у задоволенні подання.

Таким чином, враховуючи вищеназвані порушення, оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення подання та встановлення ОСОБА_4 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання судового наказу.

Враховуючи, що 10-и річний строк дії закордонного паспорта боржника закінчився, а будь-які дані про його документування новим паспортом для виїзду за кордон відсутні, колегія суддів вважає можливим встановити ОСОБА_4 обмеження без вилучення у нього такого документу.

Керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Логвінової Вікторії Вікторівни задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м.Суми від 27 березня 2015 року скасувати і постановити нову ухвалу.

Подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Логвінової Вікторії Вікторівни задовольнити.

Тимчасово, до повного виконання судового наказу Ковпаківського районного суду м.Суми від 08 липня 2010 року (справа №2-н-1032/10) про стягнення на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2785 доларів США 55 центів, що за курсом НБУ становить 22079 грн. 67 коп., а також 111 грн. 40 коп. судового збору і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, обмежити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Красний Партизан Кустанайської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5, виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області, у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -