Справа № 591/3344/15-ц
Провадження № 6/591/315/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Суми

Зарічний райсуд м. Суми у складі: головуючого судді Капкіна О.Б., при секретарі Формові В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника, -

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2015 року державний виконавець звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу, в якому просить прийняти рішення про примусове проникнення до приміщення боржника. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження до складу якого входить виконавче провадження за виконавчим листом № 591/9513/13-ц, виданим 12.03.2014 р. Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.02.2008 р. суми боргу у розмірі 38454,22 дол. США, пеню в розмірі 1 121 880,77 грн. та заборгованість по кредитному договору від 11.06.2008 р. боргу в розмірі 45552,86 доларів США та пеню в розмірі 1 328 979,72 грн. в солідарному порядку. Для виконання рішення потрібно описати майно. Але боржник цьому перешкоджає.

Державний виконавець надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримав.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

На виконанні в ВДВС Сумського МУЮ перебуває зведене виконавче провадження до складу якого входить виконавче провадження за виконавчим листом № 591/9513/13-ц, виданим 12.03.2014 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 18.02.2008 р. суми боргу у розмірі 38454,22 дол. США, пені в розмірі 1 121 880,77 грн. та заборгованість по кредитному договору від 11.06.2008 р. в розмірі 45552,86 дол. США та пені в розмірі 1 328 979,72 грн. в солідарному порядку.

На виконання рішення суду, у відповідності до вимог ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 19.02.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам для відома та виконання.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана ОСОБА_2 10.03.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з відповідями на запити державного виконавця надійшли відповіді про відсутність майна, за виключенням того, що за боржником на праві власності зареєстрована квартира загальною площею 59,82 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1.

18.03.2015 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 5,11,12,63,90 Закону України «Про виконавче провадження» призначено виконавчі дії , а саме опис та арешт майна боржника (квартири загальною площею 59,82 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2).

Повідомлення про опис майна направлено боржнику рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення. В призначений день та час боржника за вказаною адресою не було, про що складено акт державного виконавця.

01.04.2015 року державним виконавцем повторно, призначено виконавчі дії, а саме опис та арешт майна боржника (квартири загальною площею 59,82 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2). Повідомлення про опис майна направлено боржнику рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення. В призначений день та час боржника за вищевказаною адресою не було, на стук та дзвінок у двері ніхто не відчинив, про що складено акт державного виконавця.

Державний виконавець вважає за необхідне примусово проникнути до житла, тому, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, шляхом не отримання поштової кореспонденції, яка надсилається йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

При зверненні до суду Державний виконавець виходив з того, що боржники не допускають його до свого житла для проведення виконавчих дій, шляхом не отримання повідомлень, чим чинять перешкоди у проведенні виконавчих дій.

Разом з тим Державним виконавцем не перевірено, чи був у вказаний час боржник взагалі вдома, чи не перебував він в лікарні, відрядженні, відпустці ( інше), шляхом опитування сусідів, тощо.

Тому з твердженням Державного виконавця про умисне ухилення боржника суд погодитися не може, так як це не підтверджено наданими доказами.

Виходячи зі змісту ст. 376 ЦПК України дозвіл на примусове проникнення до житла чи іншого володіння надається судом лише у разі умисних дій боржника, який перешкоджає виконавцю зайти в жиле приміщення чи інше володіння особи з метою виконання судових рішень та рішень інших органів.

Невідкриття дверей при стуканні в неї державного виконавця не є переконливим фактом перешкоджання з боку боржників. Тому що не доведено, що вдома в цей час хтось знаходився та не відчиняв двері умисно.

Державним виконавцем не доведено що при здійсненні дій, які були направлені на виконання судового рішення, боржник чинив йому умисну перешкоду, тому суд вважає, що, подання державного виконавця подано в суд без беззаперечного обґрунтування умислу на перешкоджання в виконанні державним виконавцем своїх обовязків.

Примусове проникнення до житла без належного обґрунтування та доказів умислу боржника на перешкоди державному виконавцю, може порушити Конституційні права громадян на недоторканість житла.

Тому суд вважає звернення з поданням передчасним.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 376 ЦПК України ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до приміщення боржника залишити без задоволення.

.

Ухвала суду може бути оскаржена до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми., шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення. Для осіб, які не приймали участі у судовому засіданні, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя О.Б.Капкін