Справа № 360/1250/15 Головуючий у І інстанції Міланіч А.М.
Провадження № 22-ц/780/4247/15 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 20 22.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 вересня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Білоконь О.В.,

При секретарі: Бобку О.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Бородянського районного суду Київської області від 05 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування грошей недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , в якому просила визнати недійсним укладений між нею та відповідачкою договір дарування грошових коштів від 23 квітня 2011 року, застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з відповідачки на її користь 70 662 грн.

Ухвалою судді Бородянського районного суду Київської області від 05 червня 2015 року позовну заяву повернуто позивачці для подачі до належного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду І інстанції.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачці, суд І інстанції керувався положеннями ст. ст. 109, 121 ЦПК України та виходив з того, що дана справа не підсудна Бородянському районному суду.

Колегія погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Положеннями ч.8 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред»являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року зазначається , що позови, що виникають із договорів , у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред»являтися також за місцем виконання цих договорів /ч.8 ст.110 ЦПК України/.

Правила визначення місця виконання зобов»язання передбачено ст. 532 ЦК України. При цьому слід ураховувати , що правила цієї статті застосовуються до зобов»язань , виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачці для подачі до належного суду , суд прийшов правильного висновку про непідсудність справи даному суду, оскільки у договорі не зазначено місце виконання зобов»язання .

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують і підстав для скасування ухвали судді при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу судді Бородянського районного суду Київської області від 05 червня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: