УХВАЛАІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Лесько А.О., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, ОСОБА_5, який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за касаційною скаргою ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно.

За життя остання згідно із заповітом від 13 грудня 2006 року заповіла їй квартиру АДРЕСА_1.

Зазначала, що про існування заповіту їй стало відомо лише у червні 2014 року.

У липні 2014 року вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини.

Однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва в зв'язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у три місяці із дня набрання рішенням суду чинності для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_4 у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що зазначені ОСОБА_4 причини пропуску строку, передбаченого для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не є поважними.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони узгоджуються з позицією, викладеною у листі Вищого спеціалізованого суду України від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», про те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, зокрема, і незнання про існування заповіту, а також встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Доводи касаційної скарги зводяться до оцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції, та не спростовують висновків апеляційного суду і не дають підстав вважати, що ним при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Виходячи з принципу диспозитивності, закріпленого ст. 11 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, рішення апеляційного суду є правильним та законним, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель
Судді:А.О. Лесько
В.А. Черненко