АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/181/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2, 5 Колода Л. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Вишні Н. В.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 2005 року по 16 вересня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час шлюбу вони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1. Власником даної квартири згідно свідоцтва про право власності САС № 467629 від 02.03.2010 року є відповідач. Вартість даної квартири сторони оцінюють в 100 000 грн.

Позивачка вважає, що дана квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, однак сторони не можуть домовитись про порядок поділу вказаної квартири.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд визнати вказану квартиру об'єктом спільної сумісної власності подружжя, та з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини сторін визнати у порядку поділу спільного сумісного майна за нею право власності на 2/3 частини спірної квартири, а за відповідачем - право власності на 1/3 частину вказаної квартири.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Проведено поділ майна подружжя. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 60 % вказаної квартири.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 40 % зазначеної квартири.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_8 оскаржив його в апеляційному порядку, та посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просив змінити рішення суду першої інстанції та визнати за сторонами право власності на 50 % спірної квартири за кожним.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повному обсязі не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.02.2005 року по 16.09.2014 року (а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС № 467629 від 02.03.2010 року ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 291 від 23.02.2010 року (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Судом першої інстанції вірно визначено, що вказана квартира була придбана сторонами за час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя та підлягає поділу.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до положень ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

З матеріалів справи вбачається, що сторони визначили вартість спірної квартири в розмірі 100 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що неповнолітня дочка сторін проживає із позивачкою, а відповідач в добровільному порядку не надає коштів на її утримання. Крім того, на час розгляду даної справи було відсутнє рішення суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки сторін.

Тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що можливо відступити від засад рівності часток подружжя та визнати за позивачкою право власності на 60 % спірної квартири, а за відповідачем - 40 %.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не ґрунтується на відповідних доказах.

Так, колегія суддів вважає, що сам факт проживання неповнолітньої дитини сторін із позивачкою не є підставою для збільшення частки останньої у спільному майні подружжя.

Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2014 року стягнуто із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2014 року і до повноліття дитини.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції помилково вважав за можливе відступити від засад рівності при поділі спільного майна подружжя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що частки сторін у спільному майні слід визнати рівними та визнати за ними право власності на спірну квартиру в рівних частинах, а саме по 1/2 частині за кожним.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольняє, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року по даній справі змінює в частині визначення розміру часток у спільному майні та визнає за сторонами право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним. В решті частини рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про поділ спільного майна подружжя - змінити в частині визначення розміру часток у спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В решті частини рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :