АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6928/15 Головуючий 1 інст. - Черних Є.А.
Справа № 611/713/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» жовтня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року по справі за позовом Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_2, Служба у справах дітей Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Барвінківська районна державна адміністрація Харківської області звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки.

Просив позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року позов Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області - задоволено, позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 243,60 грн. суми судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове по суті заявлених вимог у суді першої інстанції. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що на засіданні органу опіки та піклування він не був присутнім та не знав, що воно буде проводитися; що наявність заборгованості по сплаті аліментів не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, без поважних причин тривалий час не спілкується з дочкою, не займається її вихованням, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям та життям, ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише до дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до 10 серпня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

Із матеріалів справи вбачається, що на цей час кожен із них має нову сім'ю. За рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2010 року до повноліття дитини. Постановою органу державної виконавчої служби Барвінківського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 19 листопада 2013 року виконавче провадження з примусового виконання у зв'язку з ухваленням рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2013 року - закінчено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що на теперішній час виконавче провадження триває, станом на 31.07.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 6462, 90 грн.

Із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що щомісячно ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 350, 00 грн., починаючи з 21.08.2013 року. У листопаді та грудні 2014 року ОСОБА_1 сплатив аліменти в розмірі 350, 00 грн. щомісячно.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що у зв'язку з відсутністю постійної роботи наявність заборгованості по аліментам у нього тимчасова.

25 липня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до комісії з питань захисту прав дитини Барвінківської районної державної адміністрації в Харківській області з заявою щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1

Із висновку Служби у справах дітей Барвінківської районної державної адміністрації у Харківській області № 7 від 05 серпня 2015 року вбачається, що оскільки ОСОБА_1 вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не працює, має заборгованість по сплаті аліментів його необхідно позбавити батьківських прав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що повідомлення про засідання комісії з питань захисту прав дитини він не отримував, тому і на засіданні не був присутній.

Із характеристики за місцем проживання на громадянина ОСОБА_1 вбачається, що від сусідів скарг на ОСОБА_1 не надходило, його поведінка в побуті задовільна.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що його дочка разом з його колишньою дружиною проживає в місті Ізюмі, а він - в місті Барвінкове. Значна відстань міст один від одного не дає йому можливості регулярно бачитись з дочкою.

Крім того, його колишня дружина заперечувала проти його спілкування з дитиною, однак з приводу цього до комісії з питань захисту дитини він не звертався.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_6 бажає удочерити дочку ОСОБА_1

Позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав, суд першої інстанції не врахував, що позбавлення є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

До висновку № 7 про доцільність позбавлення батьківських прав від 05 серпня 2015 року, наданого Службою у справах дітей Барвінківської районної державної адміністрації у Харківській області за місцем проживання ОСОБА_1, а не за місцем проживання дитини, судова колегія відноситься критично, оскільки він є необгрунтованим і із нього не вбачається свідомого нехтування ОСОБА_1 своїми обов'язками та підстав доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

Несплата аліментів, відсутність постійної роботи, нерегулярне побачення з дочкою, бажання чоловіка ОСОБА_2 удочерити дочку ОСОБА_1 не є доказами свідомого нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими правами.

У зв'язку з чим судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки безспірних доказів, які свідчали б про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов'язків щодо виховання дочки, про винну поведінку ОСОБА_1, про свідоме нехтування ним своїми обов'язками, про вживання до нього заходів реагування або про попередження його про необхідність змінити ставлення до виховання дочки матеріали справи не містять.

Згідно принципу шостого Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року малолітня дитини повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, тому підстав для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав не вбачається.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1

За таких обставин судова колегія вважає за необхідне рішення суду скасувати і в задоволенні позову - відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2.ч.1.ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року - скасувати і в задоволенні позову Барвінківській районній державній адміністрації Харківської області - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії