Справа № 199/4603/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, з відповідачем позивачка перебувала в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких 11 грудня 2011 року народила доньку ОСОБА_4. З 20 травня 2015 року сторони почали мешкати окремо і відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Всі витрати з утримання доньки несе позивачка.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі по 2064 гривні щомісяця.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але у частці від заробітку. Дійсно він протягом нетривалого часу не працює, але шукає роботу та буде мати офіційний заробіток.

На підставі досліджених письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

Згідно копії свідоцтва про народження, позивачка ОСОБА_1 11 грудня 2011 року народила доньку - ОСОБА_4.

Батьком дитини записаний ОСОБА_2.

Сторонами визнаний той факт, що вони у зареєстрованому шлюбі не перебували та не перебувають, а відомості про батька дитини до актового запису про народження були внесені за їх спільною заявою.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько дитини, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, зобовязаний утримати дитину до досягнення нею повноліття.

Між сторонами в належній формі договір щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дитини не укладався і між сторонами наявний спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини.

За наведених обставин, аліменти з відповідача на утримання дитини на підставі ч. 2 ст. 18, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України підлягають стягненню за рішенням суду.

Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 цього ж Кодексу, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачкою не доведені фактичні обставини, з якими закон (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України) повязує можливість стягувати аліменти у твердій грошовій сумі (нерегулярний, мінливий дохід, отримання частини доходу в натурі), у звязку з чим на думку суду доцільним є стягнення аліментів на утримання дитини у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач суд виходить з того, що згідно ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

· стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка не має тіжких хронічних хвороб, на Д-обліку не перебуває;

· стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку та не надав суду доказів на підтвердження наявності у нього тяжких хронічних захворювань;

· відсутність у платника аліментів інших утриманців;

· інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд враховує визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що таким, що буде відповідати як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, є стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 червня 2015 року і до повноліття дитини.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий: