Справа № 296/6125/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі головуючого:

ОСОБА_1,

секретаря Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив :

14.07.2014 року позивач звернулася в суд із вказаною позовною заявою, де просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін та поділити її між сторонами визнавши за кожним по ? частині.

Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав.

Суд розглянув справу без участі сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд задовольняє позов виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 березня 1990 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (актовий запис № 557), який рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 23 січня 2014 року було розірвано (а.с.11).

За період шлюбу сторонами було набуто майно, а саме квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі- продажу квартири від 20 червня 2003 року, довідкою та витягом БТІ, технічним паспортом. Квартира складається з двох кімнат, площею 13,8 та 17, 2 кв.м, кухні - 4, 8 кв.м, вбиральні - 1,1 кв.м, ванної кімнати - 2,0 кв.м, коридору - 4,9 кв.м та балкону - 0, 87 кв.м, загальною площею 64,44 кв.м та жилою площею 31,0 кв.м..

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Згідно зч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Зважаючи на вищезазначені норми сімейного законодавства, суд дійшов до висновку про те, що спірна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 - є спільною сумісною власністю, набутою у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно набуте за час шлюбу.

Згідно з ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм па праві спільної сумісної власності не залежно від розірвання шлюбу.

Виходячи з положень ч. 1 та 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи неведене, а також те, що відповідач визнав позов, суд дійшов до висновку про його обґрунтованість, в звязку з чим задовольняє в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 61, 68 ,69, 70,71 Сімейного кодексу України, ст. 372 Цивільного кодексу України та ст.ст. З, 31, 118-120 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати квартиру №58, яка розташована за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, буд. 25 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Поділити квартиру №58, яка розташована за адресою м. Житомир, вул. Вітрука, буд. 25, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири та за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський