Справа №:461/4539/15-ц
Провадження №: 4-с/461/46/15
Справа № 461/4539/15-ц
У Х В А Л А

14.05.2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі Кузьмич Н.А.,

з участю: представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_2 про визнання неправомірною постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 в частині накладення арешту на майно боржника та зобовязання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з скаргою, в якій просить визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 08.04.2015 року у виконавчому провадженні ВП №446471104 в частині накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження та зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 усунути порушення прав в частині необґрунтованого арешту майна боржника у розмірі, що не відповідає сумі стягнення.

В обґрунтування скарги покликається на те, що виконавчим листом, виданим 09.04.2014 року у справі №461/10563/13-ц, за яким Відділом державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції провадиться виконавче провадження ВП №446471104 визначено стягнути солідарно з ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в межах суми 25000 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 123186,07 грн. та 1 231,86 грн. судового збору. Однак, оскаржуваною постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 08.04.2015 року накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження у сумі 124417,93 грн., тобто у розмірі, що не відповідає сумі стягнення. Крім того, стверджує, що оскаржувана постанова державного виконавця від 08.04.2015 року, всупереч п.п.1.5.1 п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 не містить вступної частини із зазначенням: назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа; резолютивної частини із зазначенням прийнятого рішення державним виконавцем. Просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою та повідомленням про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності державного виконавця.

Заслухавши доводи представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скаргу належить задоволити, з наступних підстав.

Частиною 5 статті 124 Конституції України визначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа, виданого 09.04.2014 року Галицьким районним судом м.Львова у справі №461/10563/13-ц, за яким Відділом державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції провадиться виконавче провадження ВП №446471104 визначено стягнути солідарно з ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в межах суми 25000 грн. на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 123 186,07 грн. та 1 231,86 грн. судового збору.

З резолютивної частини оскаржуваної постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 08.04.2015 року встановлено, що накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення у сумі 136955,52 грн., яка не відповідає сумі у розмірі 124417,93 грн., яка зазначена як у виконавчому листі, виданому 09.04.2014 року, так і у вступній частині постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Зважаючи на те, що старший державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 не надала суду доказів в обґрунтування накладення арешту на все майно боржника, а не на окремі предмети в межах суми боргу, відтак суд дійшов висновку, що скаргу належить задоволити та у відповідності до вимог ч.2 ст.387 ЦПК України зобовязати державного виконавця поновити порушені права заявника.

Крім того, за правилами ст. 388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги покладаються на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Керуючись ст.ст. 387-399 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 08.04.2015 року у виконавчому провадженні ВП №446471104 в частині накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції ОСОБА_3 усунути порушення прав ОСОБА_2.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції в користь держави 121,80 грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.