Справа № 629/4654/14-ц
Номер провадження 2/629/54/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.01.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Попова О.Г., за участю секретаря Назарової В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строку прийняття спадщини, -
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому зазначила, що вона з 2003 року по 2011 рік проживала без реєстрації місця проживання, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. У 2011 році вона та ОСОБА_4 припинили спільно проживати, вона зібрала речі і вернулася проживати до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_2. З ОСОБА_4 вони залишилися у дружніх стосунках і інколи, у зв'язку з похилим віком, друг друга відвідували. Під час їхнього з ОСОБА_4 спільного проживання з 2003 року по 2011 рік вона не бачила жодного з його рідних. Їй відомо, що ОСОБА_4 обслуговувався територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) одиноких та непрацездатних громадян Лозівської міської ради, оскільки до нього приходили працівники Терцентру. 20 жовтня 2014 року вона отримала від приватного нотаріуса ОСОБА_6 Лозівського міського нотаріального округу Харківської області повідомлення за № 743/02-14, із якого дізналася, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 на спадщину, яка складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що вона з спадкодавцем за однією адресою не зареєстрована, заяву про прийняття спадщини не подавала до нотаріальної контори, вона спадщину не прийняла, також їй було роз'яснено право звернутися до суду за визначенням додаткового строку для прийняття спадщини. 23 жовтня 2014р. разом із повідомленням вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_6 Лозівського міського нотаріального округу Харківської області, де їй було повідомлено, що до нотаріуса після смерті спадкодавця ОСОБА_4 звернулися його дружина - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3, з заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_2 подала оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_4, довідку з місця реєстрації проживання ОСОБА_4, із якого було встановлено, що ОСОБА_4 на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований один, в наслідок чого нотаріусом була заведена спадкова справа за № 42/2014. Також, ОСОБА_2 подала нотаріусу оригінал заповіту ОСОБА_4, із якого стало відомо, що вона - ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за заповітом. Їй про існування заповіту відомо не було, ОСОБА_4 за життя говорив їй, що бажає скласти на неї заповіт на свою квартиру, але заповіту вона не бачила. 23 жовтня 2014року вона подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 жовтня 2014р. за № 783/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що спадщина є досі відкритою, їй не було відомо про смерть спадкодавця - ОСОБА_4 та про заповіт, вважає, що вона має право прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4, а тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення, в яких зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 до самої його смерті, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Завжди була поряд, вони вели спільне господарство, був спільний побут, як у звичайного подружжя. Останні роки її чоловік тяжко хворів, і окрім неї нікого поряд не було. Коли хвороба прикула його до ліжка, вона доглядала за ним, як за рідною людиною, переносила разом з ним біль і страждання, прибирала за ним, готувала їжу, прала білизну, дотримувалася засобів гігієни. Від померлого їй було відомо, що існує заповіт на користь ОСОБА_1. але покійний чоловік вважав, що його необхідно анулювати, так як його життя змінилося і з ним доживає віку інша жінка. Але весь час щось заважало, з-за хвороби питання заповіту відійшло на задній план, покійний останнім часом дуже недобре себе почував, та все одно згадував про заповіт і чекав, коли здоров'я його покращиться та він зможе особисто встановити справедливість. Коли ОСОБА_4 помер, похованням займалася лише вона. Ні сина, ні ОСОБА_1 не було в день похорон і задовго до цього. Матеріальні витрати вона взяла на себе, бо вважає, це її обов'язок, як дружини. Вона докорінно змінила своє життя вже в немолодому віці, приїхала з Донецької області, де йдуть бойові дії, покинула все. Вважає великою несправедливістю, що її хочуть позбавити спадку після смерті її законного чоловіка. Тим більше, що на час складення заповіту ОСОБА_4 її не знав, як і не знав того, що ОСОБА_1 покине його і до кінця життя поряд буде інша жінка. До того ж позивач не назвала жодної поважної причини пропуску строку на прийняття спадщини, не надала жодного письмового чи якого іншого доказу на підтвердження позовних вимог, не довела нічим, що вона тяжко хворіла, чи виїздила за межі України, чи спадкове майно знаходиться десь дуже далеко від м.Лозова. Позивач протягом 2003-2011 років просто навідувалася до ОСОБА_4, а не жила з ним та вела спільне господарство (зміст позовної заяви), щось допомагала поки не схилила його до того, щоб він склав заповіт на її користь. Після того вона перестала ходити до нього, бо на той час ОСОБА_4 вже обслуговувався Територіальним центром соціального обслуговування одиноких та непрацездатних громадян Лозівської міської ради. За обставин, що склалися просить суд відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та розгляд справи повідомлений, судові повістки направлено рекомендованим листом з повідомленням, причину неявки суду не повідомив. Його інтереси за довіреністю представляє ОСОБА_2
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у позивача відсутні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_1 її мати. Вона спілкувалась, мешкала з ОСОБА_4 та допомагала йому. Мати розповідала їй, що приходив лист від нотаріуса, з якого вона дізналась, що є спадок на квартиру. До отримання листа від нотаріуса матері не було відомо про смерть ОСОБА_4
У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що знав ОСОБА_4 Йому відомо, що він мешкав з відповідачем по справі. Про заповіт йому нічого не було відомо. Бачив, що до ОСОБА_4 заходила позивач по справі. На похоронах ОСОБА_1 не бачив.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що знайома з відповідачем по справі. Бачила її та ОСОБА_4 разом. Позивача по справі не знає. Після смерті ОСОБА_4 їй стало відомо про заповіт.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює в територіальному центрі соціального обслуговування одиноких та непрацездатних громадян. Знає, що ОСОБА_1 деякий час перебувала у ОСОБА_4, що він залишив їй у спадок квартиру. В подальшому жалкував про це, бажав скасувати заповіт. Вважає, що позивач по справі повинна була знати про заповіт.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що ОСОБА_1 її мати. Вона допомагала ОСОБА_4 Мати розповідала їй, що приходив лист від нотаріуса, з якого вона дізналась, що є спадок на квартиру.
Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлено, що позивач з 2003 року по 2011 рік проживала без реєстрації місця проживання, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. З 2011 року позивач проживає за місцем реєстрації адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-7).
07 вересня 2010 року ОСОБА_4 підписав заповітне розпорядження, яким заповідав ОСОБА_1 належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.09.1997 року (а.с.10, 60).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 01 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області (а.с.9).
20 жовтня 2014 року позивач отримала від приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 повідомлення за № 743/02-14, із якого дізналася, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що вона на підставі заповіту є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 на спадщину, яка складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).
Після звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину за заповітом, приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 постановою від 24.10.2014 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, в зв'язку з пропуском встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13)
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивачем було пропущено строки для отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 в зв'язку з тим, що їй стало відомо про смерть останнього з листа приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 лише 20 жовтня 2014 року.
В даному випадку суд вважає можливим визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем поважними, та продовжити його.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1225, 1258, 1266, 1268, 1272 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 12 січня 2015 року.

Суддя: О.Г. Попов