У Х В А Л А

13 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Романюка Я.М,

Гуменюка В.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області про розірвання договору довічного утримання,

встановила:

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року відхилено касаційну скаргу ОСОБА_6

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2014 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2015 року та залишити в силі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23 жовтня 2013 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 757 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

У справі, що переглядається суд касаційної інстанції погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач по справі, ОСОБА_3, як спадкоємець після смерті ОСОБА_6, обов'язків за договором довічного утримання (догляду) не виконувала.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2013 року суд касаційної інстанції, виходив із того, що не було перевірено та враховано чи є предметом спадкування обов'язки за договором довічного утримання, чи прийняв на себе такі обов'язки відповідач та чи виконував він їх належним чином.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, про розірвання договору довічного утримання про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема