Справа № 206/665/15-ц
Провадежння № 2-о/206/111/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя: Маштак К.С.

при секретарі: Колісник В.Ю.

за участю народних засідателів: Жежкунець В.М., Чернишова Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу окремого провадження за заявою КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, заінтересована особа: ОСОБА_1 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2015 року КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, заінтересована особа: ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

В обґрунтування своєї заяви зазначив, що хвора ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на диспансерному обліку в диспансерно-поліклінічному відділенні № 2 КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР з відкритою формою туберкульозу легень. Зміни в легенях виявлені вперше в 2013 році. На диспансерний облік поставлено 16.01.2014 року. Лікувалась в умовах денного стаціонару з 23.01.2014 року по 14.03.2014 року. Від госпіталізації до цілодобового стаціонару категорично відмовилася, лікування перервала. Після неодноразових викликів до диспансеру була госпіталізована в туберкульозне відділення КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» ДОР, де лікувалася з 09.07.2014 року по 16.10.2014 року. Лікування перервала. 18.12.2014 року була госпіталізована до туберкульозного відділення КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, 06.02.2015 року самовільно залишила відділення, лікування перервала. На даний час, ОСОБА_1 є бактеріовиділювачем, розповсюджувачем інфекції туберкульозу, не дотримується протиепідемічного режиму та становить епідемічну загрозу для суспільства, порушує права громадян на безпечні умови життя. Має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4. Заявник просить ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_1 пройти обов'язковий курс стаціонарного лікування в туберкульозному відділенні для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на туберкульоз із визначеною хіміорезистентністю до протитуберкульозних препаратів КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР. Зобов'язати Самарський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області виконати примусову доставку ОСОБА_1 до туберкульозного відділення для надання стаціонарної медичної допомоги.

В судовому засіданні представник заявника Катлан І.М. підтримала заяву та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у заяві.

За даними висновку ЛКК КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР від 09.02.2015 року № 3 хвора ОСОБА_1 становить загрозу розповсюдження хвороби туберкульоз, що є небезпечним для оточуючих, тому суд приходить до висновку, відповідно до ст. 285 ЦПК України, що можливо розглядати справу за її відсутністю.

Вислухавши доводи та пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР від 09.02.2015 року № 3 хвора ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає у АДРЕСА_1 знаходиться на обліку в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР з діагнозом: МРТБ (01.04.2014 р.) лівої легені (інфільтративний), Д +, МБТ+, М+, К+, Р+ І (HRSEZ), Р II (Еt), гіст. 0, кат. 4, ког. 2 (14). Хвора відмовляється від госпіталізації, становить епідеміологічну загрозу для суспільства та підлягає примусовій госпіталізації до стаціонару протитуберкульозного закладу строком на три місяці (а.с. 4).

З наданих виписок з медичних карток амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_1 медичним закладом неодноразово рекомендувалось продовжити лікування (а.с. 8-10).

16.05.2014 року ОСОБА_1 запропоновано з'явитись для лікування хвороби, роз'яснено наслідки та ризики неприбуття до закладу (а.с. 11).

Дані правовідносини регулюються Законом України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» та ЦПК України.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань.

Згідно ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікробактеріями туберкульозу.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікробактеріями туберкульозу зобов'язані: дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

Згідно наявних в матеріалах справи даних, хвора ОСОБА_1 в порушення наведених вище норм закону ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, що її оточують, подальша її відмова від проходження лікування може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призведе до порушення права на безпечну санітарно-епідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити заяву КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_1.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212-215, 283, 285, 286, 367 ЦПК України, ст.ст. 1, 11, 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 в туберкульозне відділення для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на туберкульоз із визначеною хіміорезистентністю до протитуберкульозних препаратів КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР (м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 9), для проходження обов'язкового курсу стаціонарного лікування, на строк три місяці.

Зобов'язати Самарський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області виконати примусову доставку ОСОБА_1 до туберкульозного відділення для надання стаціонарної медичної допомоги хворим на туберкульоз із визначеною хіміорезистентністю до

протитуберкульозних препаратів КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, 9.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: К.С. Маштак

Народні засідателі: В.М. Жежкунець

Л.М. Чернишова