Справа № 696/61/15-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

16 січня 2015 року м. Камянка

Суддя Камянського районного суду Черкської області Коваленко В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1,

встановив:

16 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лізингова компанія Автофінанс (далі- ТОВ Лізингова компанія Автофінанс ) про захист прав споживача , визнання договору фінансового лізингу недійснимй та стягнення коштів.

Цього ж дня, 16 січня 2015 року, від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову по вищевказаній справі, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову до ухвалення рішення по справі, так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Просив накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться у відповідача ТОВЛізингова компанія Автофінанс на розрахунковому рахунку АТ ОСОБА_2 Аваль на суму 25 000 грн.

Сторони в судове засідання не зявились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Вивчивши матеріали позову та заяви про його забезпечення приходжу до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частина 3 ст. 151 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Відповідно до розяснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до розяснень, викладених в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, даних про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємиць.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду і вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст.ст. 151-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову предметом розгляду в даній справі є вимоги ОСОБА_1 про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів. Тобто він просить визнати недійсним договір фінансового лізингу.

14 вересня 2014 року між ОСОБА_1 і ТОВ Лізингова компанія Автофінанс було укладено договір фінансового лізингу №011122 (далі-Договір)., згідно якого предметом лізингу по даному договору є: трактор МТЗ 892.

Відповідно до умов Договору лизингодавець бере на себе зобовязання придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувач/у на строк та на умовах, передбачених договором.

Відповідач по даній справі відмовився передавати предмет лізингу з посиланням на те, що Договором передбачено сплату 50% від вартості предмету лізингу, а сплачена сума в розмірі 25 000 грн. є комісією за організацію та оформлення договору.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Положеннями ст. 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, до яких відноситься накладення арешту на майно або грошові кошти, заборона вчиняти певні дії, встановлення обовязку вчинити певні дії ті інші види.

Крім того, в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду прор задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а аткож відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В даному виадку вважаю, що необхідно накласти арешт на поточні рахунки в межах суми 25 000 грн., які належать відповідачу, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду. Вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Вказана вище сума є значною для позивача.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд,

ухвалив:

Накласти арешт на грошові кошти у розмірі 25 000 грн., що знаходяться на рахунку №3, відкритому ТОВ Лізингова компанія Автофінанс , ідентифікаційний код юридичної особи 38104479, в акціонерному товаристві ОСОБА_2 Аваль, МФО 380805.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Камянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: