Справа № 694/1417/15-ц
провадження 2/694/578/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

01.10.2015 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Кравченко Т.М.,

при секретарі Некречій Н.Я.,

з участю прокурора Коломійця І.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

представника Служби у справах дітей ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Звенигородського району в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Виконавчий комітет Вільховецької сільської ради Звенигородського району звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та є матірю малолітньої дитини ОСОБА_5. Батьки дитини розірвали сімейні відносини у 2012 році. Протягом трьох років малолітня ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_3, дідом та бабою за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, с. Вільховець, вул. В. Чорновола, 20, де відвідує дитячу установу. Батько дитини створив усі сприятливі умови для проживання доньки. За спільною згодою відповідач ОСОБА_2 забирала доньку до себе на вихідні дні. Під час перебування дитини у матері остання часто перебувала в стані алкогольного спяніння, недостатньо приділяла увагу вихованню дитини. При огляді умов проживання виявлено сирість в кімнатах, неприємний запах, малий запас продуктів харчування. ОСОБА_2 було рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності, навести лад у будинку, зробити косметичний ремонт та облаштувати дитячу кімнату для проживання доньки на вихідні, але дана розмова позитивного результату не надала. Також ОСОБА_2 жодного разу не відвідала батьківські збори, не цікавилася її вихованням, станом здоровя, матеріальним забезпеченням.

08 липня 2015 року органом опіки та піклування Звенигородської міської ради та 14 липня 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Звенигородській райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Вказала на те, що відповідач не цікавиться вихованням та розвитком неповнолітньої ОСОБА_5, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Дитина повністю знаходиться на утриманні батька ОСОБА_3, який займається її вихованням та матеріальним забезпеченням.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Пояснила, що вони перебували у фактичних шлюбних стосунках з батьком дитини ОСОБА_3 до 2012 року та проживали в м. Звенигородка. Після припинення сімейних відносин ОСОБА_3 перейшов проживати до своїх батьків в с. Вільховець. Дитина залишилась проживати з нею, а батько забирав дитину на вихідні. Вона не працювала та хотіла доглядати дитину вдома. Однак ОСОБА_3 вирішив віддати дитину в дитячий садок в с. Вільховець. Їй довелося змиритися з цим. Спочатку вона забирала дитину на вихідні, але після конфлікту з ОСОБА_3 він дитину не дає. Конфлікт виник тому, що вона, не дочекавшись в дощ автобуса, пішла з дитиною додому, а ОСОБА_3 приїхав до неї додому та викликав міліцію. Після того вона стала їздити до дитини в с. Вільховець. Іноді привозить гостинці та деякий одяг. Останій раз була на 1 вересня та через два тижні по тому. Спілкується з дитиною по телефону та хоче виховувати її сама.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав позов та просив його задовольнити. Пояснив, що перестав дозволяти відповідачу забирати дитину на вихідні після того, як вона одного разу не повернула дитину. Коли він із сестрою приїзхав до ОСОБА_2, то застав її в нетверезому стані. Також вказав на те, що коли відповідач приїздить до дитини, то теж часто перебує в стані спяніння. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він не звертався до суду із позовом про стягнення аліментів.

Прокурор Коломієць І.П. підтримав позовні вимоги представника позивача та вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам неповнолітньої дитини

Представник Служби у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації Черкаської області ОСОБА_4 вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Також судом заслухана малолітня ОСОБА_5, яка пояснила, що ОСОБА_2 - це її мама, яку вона любить. Мама іноді приїздить до неї, але їй би хотілось бачити маму частіше.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно довідки про склад сімї, виданої виконкомом Вільховецької сільської ради 19.06.2015 року, малолітня ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_3 та знаходиться на його утриманні (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 08 липня 2015 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно висновку Служби у справах дітей Звенигородської РДА від 22 липня 2015 року № 336/05-08 позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_5 є доцільним (а.с. 16).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами батька дитини, пояснили, що малолітня ОСОБА_5 проживає з батьком в с. Вільховець. Раніше ОСОБА_2 забирала дитину на вихідні до себе в м. Звенигородка. Коли одного разу не привезла дитину після вихідних, то батько забрав дитину і тепер вона постійно живе з ним. Коли відповідач приїзила до дитини, то іноді була в нетверезому стані. Останній раз була у дитини на свято 1 вересня 2015 року.

Свідок ОСОБА_8, яка є рідною сестрою батька малолітньої ОСОБА_5, пояснила, що після припинення сімейних стосунків дитина залишилась проживати з відповідачем ОСОБА_2 Потім батько дитини ОСОБА_3 вирішив, що їй треба йти в садочок та оформив її в с. Вільховець. Спочатку відповідач забирала дитину на вихідні. Потім одного разу ОСОБА_2 не повернула дитину та вони з братом їздили забирати дитину. Відповідач спілкувалась з дитиною по телефону приблизно чотири рази на місяць. Два рази на місяць батько привозив до неї дитину, а потім сказав, щоб вона сама їздила до дитини. Відповідач стала їздити раз на місяць. Останні рази була на 1 вересня та 21 вересня 2015 року. Дзвонить раз на місяць, останній раз перед 21 вересня. Матеріально не допомагає.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є близьким другом відповідача ОСОБА_2 До квітня 2015 року дитина проживала з батьком та мати забирала її на вихідні. Потім одного разу батько забрав дитину з міліцією та більше не дозволяв матері її забирати. ОСОБА_2 була у дитини на 1 вересня та потім ще через два тижні. Іноді дзвонить до дитини.

Свідок ОСОБА_10, яка є матірю відповідача, пояснила, що з народження приблизно до 4 років дитина проживала з відповідачем в м. Звенигородка. Потім батько дитини пішов проживати до своїх батьків та приїздив і забирав дитину на вихідні. Одного разу забрав дитину, оформив в садочок в с. Вільховець та відповідач стала їздити до дитини і забирати її на вихідні. Навесні 2015 року батько дитини з міліцією забрав її до себе та більше не давав. Останній раз відповідач їздила до дитини на 1 вересня та пару тижні в назад.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини та посилається на ухилення нею від виконання батьківських обовязків та зловживання алкоголем.

Оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_5 є не доведеним. Також відсутні докази того, що відповідач є хронічним алкоголіком.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не в повній мірі виконує свої обовязки по відношенню до дитини, але має бажання виховувати дитину та спілкується з нею по мірі можливості, відвідує за місцем проживання. Малолітня дитина також виявляє прихильність до матері та бажає спілкуватись з нею частіше.

Суд враховує, що батько дитини ОСОБА_3 самостійно визначив місце проживання дитини та необхідність відвідування нею дитячої установи за місцем його проживання в с. Вільховець, а відповідач змушена була прийняти таку ситуацію. Після конфліку між батьками дитини ОСОБА_3 взагалі забрав дитину та не дозволяє відповідачу забирати її на вихідні. Посилається на відсутність матеріальної допомоги, разом з тим не звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів.

Суд вважає, що малолітній ОСОБА_5 дійсно краще проживати з батьком, оскільки він є більш матеріально забезпеченим, але це не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, та на думку суду суперечить інтересам малолітньої дитини.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що на даний час підстави для задоволення позову відсутні та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задовленні позовної заяви органу опіки та піклування виконавчого комітету Вільховецької сільської ради Звенигородського району в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд.

Суддя Т.М. Кравченко