Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 319/1112/15Головуючий у 1-й інстанції Горбачов Ю.М.
№22-ц/778/2312/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року про закриття провадження у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

04.11.2014 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором № DOXRRX01550169 від 07.05.2008 року станом на 28 жовтня 2014 року у розмірі 5 857,91 грн., з яких: 1 203,60 грн. - сума заборгованості за кредитом, 106,60 грн. - сума заборгованості по процентах за користування кредитом, 474,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 5 102,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 500 грн. - сума штрафу (фіксована частина), 255 грн. 14 коп. - сума штрафу (процентна складова), від сплати якої на користь Банку відповідач у добровільному порядку ухиляється.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 08 грудня 2014 року (а.с.20) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом Банку було відкрито.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року (а.с.29) провадження у цій справі закрито.

Не погоджуючись із зазначеною вказаною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі просив зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до Куйбишевського районного суду Запорізької області.

У судове засідання 14.05.2015 року повідомлена апеляційним судом з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.с.50) відповідач ОСОБА_3 не з'явилась, заяв про зміну місця проживання (перебування знаходження) та про причини неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

При вищевикладених обставинах, враховуючи факт проведення в України антитерористичної операції та у зв'язку із цим, лист "Укрпошти" № 04-19-1676 від 01.12.2014 року, за яким вручення поштових відправлень у м. Сніжне неможливе, а вирішенню апеляційним судом підлягає виключно процесуальне питання у цій справі, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати апеляційну скаргу Банку на ухвалу суду першої інстанції у цій справі у даному судовому засіданні за відсутністю відповідача ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта - Банку, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. 205 ч. 1 п. 5 ЦПК України та виходив із того, що з приводу спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №DOXRRX01550169 від 07.05.2008 року між Банком та ОСОБА_3 вже було ухвалено судове рішення Сніжнянського міського суду Донецької області (а.с.6-7).

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Будь-які підстави для закриття провадження у цій справі, передбачені ст. 205 ЦПК України, станом на час постановлення оскаржуємої ухвали суду першої інстанції (04.02.2015 року) відсутні.

Так, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що суд першої інстанції в обґрунтування ухвали, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, послався на рішення Сніжнянського міського суду Донецької області та п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

За змістом ст. 205 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд своєю ухвалою може закрити провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Однак, обставини для закриття провадження у цій справі, передбачені зазначеною нормою ЦПК України, взагалі відсутні.

Оскільки, у матеріалах цієї справи міститься лише копія рішення від 20.12.2011 року у справі №2-1884/2011 Сніжнянського міського суду Донецької області, як загального місцевого суду загальної юрисдикції (а.с.6-7), та зазначене рішення не відноситься до переліку судових рішень, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В силу вимог ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд своєю ухвалою може закрити провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте, як вбачається із змісту рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 20.12.2011 року у справі №2-1884/2011 за позовом Банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с.6-7), то дійсно воно ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, з тих самих підстав, що й у цій справі, проте предмет спору у цих справах не є однаковим.

Так, як вбачається із змісту рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 20.12.2011 року у справі № 2-1884/2011, Банк просив стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за вищезазначеним кредитним договором станом на 01.03.2011 року у розмірі 7 190,26 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1203,60 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 106,60 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 474,48 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 4 587,0 грн., штрафу (процентна ставка) 318,58 грн., штрафу (фіксована частина) 500,0 грн.

Проте, Сніжнянський міський суд Донецької області задовольнив позов Банку частково.

Стягнув з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за кредитом в сумі 1 784,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 1203,60 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 106,60 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 474,48 грн.

В решті позову відмовив (тобто у частині позовних вимог Банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором станом на 01.03.2011 року, яка складається з пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 4 587,0 грн., штрафу (процентна ставка) 318,58 грн., штрафу (фіксована частина) 500,0 грн.).

У цій же справі, що є предметом апеляційного розгляду зараз, Банк просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за вищезазначеним кредитним договором вже станом на 28.10.2014 року у розмірі 5 857,91 грн. за вирахуванням заборгованості за цим договором, яка вже була стягнута з ОСОБА_3 на користь Банку за рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 20.12.2011 року (а.с.2).

Хоча, Банк знов просить у цій справі стягнути з ОСОБА_3 пеню та штрафи, тому при вирішенні цих позовних вимог по суті суд першої інстанції має визначитись, чи є останні повністю або частково заборгованістю за вищезазначеним кредитним договором за новий період, чи все ж таки повністю або частково включають в себе розмір пені та штрафів, у стягненні яких Банку вже було відмовлено за рішенням Сніжнянського міського суду Донецької області від 20.12.2011 року у справі № 2-1884/2011.

Крім того, наявна у матеріалах цієї справи копія рішення Сніжнянського міського суду Донецької області від 20.12.2011 року не містить відмітки суду про дату набуття законної сили останнім, навпаки у копії зазначено, що це "рішення не набрало законної сили".

Однак, закриття провадження у справі за позовом в цілому чи в будь-якій частині позовних вимог позивача можливе в силу вимог ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України лише за наявності у матеріалах цієї справи належним чином завіреної копії рішення суду в іншій справі, яке набрало законної сили.

Будь-яке рішення будь-якого суду за участю сторін у цій справі з приводу заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, яке набрало законної сили, на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у матеріалах цієї справи відсутнє.

В силу вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доказів та матеріалів справи, які були досліджені судом першої інстанції під час постановлення останньої.

Разом з тим, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України). Проте, докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта - Банку ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо її законності та обґрунтованості, є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у цій справі, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, слід звернути увагу суду першої інстанції, що в силу вимог ст. 21 ч. 1 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні питання у суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи у розгляді її судом першої інстанції після скасування ухвали про закриття провадження в справі.

Крім того, встановлено, що Банком, як апелянтом, при подачі вищезазначеної апеляційної скарги понесені судові витрати у вигляді судового збору 121,80 грн. (а.с.36 б).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" задовольнити.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 лютого 2015 року про закриття провадження у цій справі скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.