Справа № 635/2106/15-ц
Провадження № 2/635/1442/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря Гобленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем по справі він проживав однією сім`єю як чоловік та дружина. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Зараз діти мешкають разом з відповідачем. Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним, оскільки він має стабільний самостійний дохід, власне житло, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. З самого дитинства він постійно піклується про дітей. Крім того, він проживає разом з матір`ю, яка знаходиться на пенсії та може доглядати за дітьми, доки його нема вдома. В той час як відповідач не має власного житла, достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання, та не може забезпечувати умови для нормального розвитку дітей та навчання. Крім того, відповідач за родом своєї діяльності вимушена часто їздити у відрядження в зв`язку з чим діти залишаються на час відсутності матері з нянею, яка по суті є сторонньою людиною.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач та представник 3-ї особи в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви, згідно яких, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 визнали та просили справу розглядати за їх відсутністю.

Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі.

Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час діти мешкають разом з відповідачем.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку Харківської державної районної адміністрації Харківської області від 20.04.2015 року в інтересах малолітніх дітей доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

З наданого акту обстеження житлово-побутових умов житла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого Начальником служби у справах дітей Жовтневого району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради Ремер Н.А., вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить три-кімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в задовільному стані та придатна для проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки від 31.03.2015 року, наданої Військовою частиною НОМЕР_1 м. Харкова, ОСОБА_1 займає посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу ПС та має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. За місцем роботи характеризується позитивно.
Згідно довідки КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 30.03.2015 року №843, ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває.
Відповідно медичної довідки серія 12ЯЯХ №047122, виданої Харківським міським психоневрологічним диспансером №16, психіатричних протипоказань до участі у вихованні малолітніх дітей не виявлено.

При вирішенні питання про місце проживання дитини, суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставинам життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків може створити кращі умови життя дитини.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 24 постанови від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд враховує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

При вирішенні спору про місце проживання дитини суд бере до уваги відношення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно довідки, наданої амбулаторією загальної практики сімейної медицини сел. Бабаї від 14.03.2015 року, ОСОБА_1 систематично відвідує сімейного лікаря з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Враховуючи той факт, що малолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться повністю на матеріальному утриманні батька ОСОБА_1 , який піклується про їх здоровіє та має можливість створити належні умови для проживання та виховання, суд, керуючись ч. 1 ст. 161 СК України, вважає за необхідне визначити їх місце проживання разом з батьком.

Керуючись ст. ст. 10,11,6091,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з їх батьком, ОСОБА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: Назаренко О.В.