Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2994/15-ц

Провадження № 2/126/958/2015

"24" грудня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Жарун А. П.

секретар Чернявська О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 26.07.2004 року між АКІБ «УкрСибБанк» (правонаступник АТ «УкрСибБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0 (первинний № 219-Р), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у poзмірі 6900 доларів США на строк з 26.07.2004 року до повного виконання зобов"язання.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСибБанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСибБанк» передає (відступає) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює AT «УкрСибБанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов договору, і станом на 31.07.2015 року наявна заборгованість за кредитним договором 103042,57 грн., тому просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 0 у розмірі 103042,57 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить слухати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, стверджує, що свої зобов"язання перед банком виконав в повному обсязі, оскільки вказаний кредит був наданий йому для придбання автомобіля ОСОБА_3, і яким був забезпечений даний кредитний договір. У зв"язку з виникненням заборгованості за кредитним договором № 219-Р банк забрав у нього заставне майно -автомобіль ОСОБА_3, а оскільки для повного виконання зобов"язань заставного майна було не достатньо він сплатив банку кошти в сумі 600 доларів США. Крім того стверджує, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом та просить застосувати позовну давність.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_1 та просить в задоволенні позову відмовити у зв"язку з недоведеністю та пропуском позовної давності

Вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, його адвоката ОСОБА_4 та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 0 від 26.07.2004 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6900 доларів США на строк з 26.07.2004 року до повного виконання зобов"язання , але не пізніше ніж 24.07.2009 року.

08.12.2011 року ПАТ «УкрСибБанк» передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до ОСОБА_1

Представник позивача в позовній заяві вказує, що відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов"язання в наслідок чого станом на 31.07.2015 року утворилася заборгованість по кредиту у розмірі у сумі 103042,57 грн:

49467,29 грн - заборгованість за кредитом;

53075,28 грн.- заборгованістьза відсотками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання за договором має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу стверджує, що зобов"язання перед банком виконав в повному обсязі, оскільки в рахунок погашення заборгованості банк забрав у нього заставне майно- автомобіль ОСОБА_3, а також він сплатив 600 доларів США.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак сторони не надали суду допустимих доказів, щодо своїх тверджень.

Відповідачем у справі заявлено клопотання про застосування до позовних вимог ПАТ «Дельта Банку» наслідків пропуску строків позовної давності.

Згідно положень статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Положеннями частини 4 статті 267 ЦК України закріплено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ постановлено Постанову № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Згідно пункту 31 даної постанови, враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити із того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки за спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, звернення стягнення на предмет застави тощо), положення пункту 7 частини 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Оскільки позивачем пропущено строк позовної давності та не ставиться питання про його поновлення, відповідачем не вчинялись будь-які дії, які б свідчили про переривання перебігу строків позовної давності, враховуючи клопотання ОСОБА_1, позов ПАТ «Дельта Банк» слід залишити без задоволення у зв'язку із пропуском строків позовної давності.

Оскільки позов ПАТ "Дельта Банк" поданий від імені Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 257, 267, 526, 530, 611, 629 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Жарун