Справа № 463/584/14 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/3446/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника позивача - Заставного Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідачів з вимогами , які заявою від 24.06.2014 року про збільшення позовних вимог збільшив та в кінцевому просив постановити рішення про стягнення солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 02.07.2008 року, укладеного з відповідачем ОСОБА_3 станом на 17.06.2014 року у сумі 976 377 гр. 70 коп., з яких 852 285 гр. 14 коп. заборгованість по кредиту та 124 092 гр. 56 коп. заборгованість по відсоткам та судові витрати пропорційно з відповідачів у справі.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в розмірі 976377 гривен 77 коп. та з кожного відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» по 913 гр. 50 коп. судових витрат.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_3

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом при постановленні рішення взято до уваги докази, надані позивачем які не відповідають вимогам ЦПК України, а саме враховано долучені до позовної заяви копії кредитного договору, додаткових угод та копії договорів поруки та додаткових угод. Крім того, судом всупереч вимогам ЦПК за своєю ініціативою витребувано матеріали кримінального провадження та оглянуто їх у судовому засіданні, а в таких не було всіх оригіналів договорів, з врахуванням яких постановлено судове рішення. За таких обставин вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про відмову у позові, про що просить в апеляційній скарзі.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник банку підтримав письмові заперечення . Проти доводів апеляційної скарги заперечив. Мотивує тим, що судом на виконання вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України витребувано у встановленому порядку для огляду у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, оглянуто оригінали усіх договорів, на які посилається позивач та копії яких долучено до справи, про що свідчить постанова про виїмку документів. Крім того, відповідачі не спростовували відповідності долучених до справи копій оригіналам договорів, з врахуванням у тому числі того, що другі примірними таких знаходяться у відповідачів. Тому мотиви апеляційної скарги є необґрунтовані. Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники процесу не з»явились, належно повідомлені про розгляд справи за апеляційною скаргою, про що до справи долучено розписки про отримання завчасно судових повісток, зокрема 13.06.2015 року апелянтом ОСОБА_3 Про причини неявки не повідомили. Клопотання ОСОБА_7, з посиланням на представництво інтересів ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи по причині його зайнятості у іншій справі не підтверджено жодними доказами. Крім того у матеріалах справи на а.с. 173 том.1 наявні повноваження вказаної особи на представництво інтересів ОСОБА_3 лише на суд першої інстанції. За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розгляд справи в їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ч.3 цієї ж норми - апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції обґрунтовано керувався та врахував, відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом та підтверджено долученими до справи доказами - копіями договорів - 02 липня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3 укладений Кредитний договір № 1308/0708/55-002 із змінами і доповненнями, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 80 000 доларів США, на строк до 02 липня 2033 року зі сплатою 11,90% річних./а.сю.8-22/

Відповідно до п.3.1.1 Договору, Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за попередній місяць, нарахованих відповідно до п.3.2. цього Договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (Ануїтетні платежі або Ануїтетний платіж) у сумі 1143,15 доларів США у чітко встановлений цим Договором термін 10 числа кожного місяця.

Згідно з п.3.1.3. Договору, Позичальник зобов'язується сплачувати Ануїтетні платежі наступним чином: на відповіді рахунки для обліку заборгованості за Кредитом, нарахованих процентів шляхом направлення коштів на зазначений рахунок у ПАТ «Сведбанк» у м.Києві, МФО 300164 через касу Банку або шляхом безготівкового перерахування щомісяця, у чітко встановлений термін здійснення платежів, крім випадків, передбачених п.9.1. даного Договору.

Пунктом п.3.2. Договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Кількість днів у році приймається - 360 днів. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту.

Судом встановлено, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги (т.2 а.с.29-30), відповідно до умов якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами./а.с. 29 -30 том.2/

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 1308/0708/55-002 від 02 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, а також за договорами поруки, укладеними у забезпечення виконання умов кредитного договору, які укладено окремо з кожним поручителем, а саме: з ОСОБА_4, як з поручителем укладено договір поруки № 1308/0708/55-002-Р-1 від 2 липня 2008. З ОСОБА_5, як з поручителем укладено договір поруки № 1308/0708/55-002-Р-2 від 2 липня 2008 року. З ОСОБА_6, як поручителем укладено договір поруки № 1308/0708/55-002-Р-3 від 2 липня 2008 року ./а.с.23-33 том.1/

Зазначені вище обставини не оспорюються відповідачами як і виникнення станом на 17 червня 2014 року визначеної позивачем суми заборгованості за кредитним договором, про стягнення якої ухвалено судове рішення.

При цьому суд правильно керувався вимогами ст. 612 ЦК України та визначеними умовами перелічений вище договорів щодо обставин, за яких банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту разом із сплатою процентів і передбачених Договором інших штрафних санкцій, внаслідок неналежного виконання зобов»язання боржником, що узгоджується з вимогами ст. 536 ЦК України.

Судом також враховано, що у відповідності до вимог ст.554 ЦК України - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що станом на 17 червня 2014 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить 976377,70 гривень, в тому числі: 852285,14 гривень - сума заборгованості за кредитом, 124092,56 гривень - сума заборгованості за відсотками , суд прийшов до висновку про задоволення позову. (а.с.т.1 а.с.150).

Мотиви апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 про порушення судом норм процесуального права та посилання на докази, які не відповідають вимогам ст.57- 61 ЦПК України, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності вирішення питання про стягнення коштів з відповідачів, з наведених у судовому рішення правових підстав.

Апелянтом не наведено обґрунтувань неналежності доказів позовних вимог позивача у розумінні ст.58 ЦПК України.

За змістом ч.2 ст. 64 ЦПК України - письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Виходячи із змісту означеної норми, такою регламентовано право, а не обов»язок суду за наявності копій письмових доказів, вимагати подання оригіналу.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі не оспорюють укладання між ними та зазначеним вище банком перелічених позивачем договорів, на підставі яких заявлено вимогу.

Крім того, матеріалами справи підтверджено огляд судом оригіналів таких договорів, про що свідчить вимога суду, що на а.с. 35 том. 2 про надання для огляду у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000043 відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст. 181,ч.1 ст. 209, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.366, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України, а також ОСОБА_6, ОСОБА_5 за відповідними статтями КК України / а.с. 35 том. 2 / та долученою до справи копією протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 26.04.2013 року, опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 26.04.2013 року / а.с. 3-18 том.2/.

За таких обставин мотиви апеляційної скарги є необґрунтованими і з такими колегія суддів не погоджується.

Водночас, необхідно звернути увагу на те, що матеріалами справи встановлено надання відповідачу ОСОБА_3 кредитних коштів у іноземній валюті. Заявлення банком вимоги у гривневому еквіваленті із зазначенням даних про проведення такого розрахунку на конкретну дату - не суперечить вимогам закону.

Однак не може залишитись поза увагою судової колегії помилковий висновок суду про солідарне стягнення суми заборгованості обрахованої за відповідним курсом долара США до національної валюти станом на 17.06.2014 року з боржника та усіх поручителів, з врахуванням укладення з кожним окремо договору поруки, за яким настає солідарна відповідальність боржника ОСОБА_3 та конкретного поручителя, а не солідарна відповідальність боржника та усіх поручителів.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржник разом так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки за умовами перелічених вище договорів поруки обумовлено солідарну відповідальність боржника та поручителів, то і примусове стягнення суми заборгованості повинно проводитись з врахуванням умов цих договорів.

За таких обставин рішення суду необхідно змінити в частині вирішення питання про задоволення позову, виклавши відповідним чином його резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, 316, 317 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 березня 2015 року змінити, абзац перший резолютивної частини рішення після слова задоволити, доповнити словом «частково». Абзац другий резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, як боржника за кредитним договором № 1308/07/08/55-002 від 2 липня 2008 року та ОСОБА_4, як поручителя за договором поруки № 1308/0708/55-002-Р-1 від 2 липня 2008 року заборгованість станом на 17 червня 2014 року в сумі 976 377 гривен 70 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 852 252 285 гр. 14 коп. та відсотки в сумі 124 092 грн. 56 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, як боржника за кредитним договором № 1308/07/08/55-002 від 2 липня 2008 року та ОСОБА_5, як поручителя за договором поруки № 1308/0708/55-002-Р-2 від 2 липня 2008 року заборгованість станом на 17 червня 2014 року в сумі 976 377 гривен 70 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 852 252 285 гр. 14 коп. та відсотки в сумі 124 092 грн. 56 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, як боржника за кредитним договором № 1308/07/08/55-002 від 2 липня 2008 року та ОСОБА_6, як поручителя за договором поруки № 1308/0708/55-002-Р-3 від 2 липня 2008 року заборгованість станом на 17 червня 2014 року в сумі 976 377 гривен 70 коп., з яких сума заборгованості за кредитом 852 252 285 гр. 14 коп. та відсотки в сумі 124 092 грн. 56 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскарженим в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді