Справа № 761/3320/15-ц
Провадження № 4-с/761/58/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Маліновська В.М., вивчивши скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1, згідно якої вона просить визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 383 та ч. 2 ст. 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Однак, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п. 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3, розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. У зв'язку із цим скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами ЦПК, підлягають розгляду судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим судом, що видав виконавчий документ. Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду у порядку, передбаченому законом. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні ст. 383 ЦПК України є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Проте, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, оскаржувану постанову винесено державним виконавцем не Шевченківського, а Печерського районного управління юстиції в м. Києві та в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Печерським районним судом м. Києва.

Будь-якого обґрунтування в скарзі щодо звернення саме до Шевченківського районного суду м. Києва не зазначено.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає заяву у випадках коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що дана скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню скаржнику для подання до належного суду, а саме до суду, який видав виконавчий документ, в процесі виконання якого винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 121, 209, 210, 383, 384 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору - повернути скаржнику для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: