Справа №618/767/15-ц
Провадження №2/618/229/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Гніздилова Ю.М., за участю секретаря Рябенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1М звернулася до суду з позовом до Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Її мати ОСОБА_2 померла 02 грудня 1998 року. Свого часу на імя померлої було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0098169, площею 8,02 га, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області. Сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №38 від 19 січня 1998 року, однак через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, повязаних з оформленням спадщини після смерті матері. ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай), як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2.

В судове засідання представник позивача по справі не зявився, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав викладених у позові, розглянути справу без його участі.

В судове засідання представник відповідача Рідкодубівський сільський голова ОСОБА_3 не зявилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила справу розглянути в її відсутність.

Суд не вбачає перешкод щодо ухвалення рішення у порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідачі фактично визнали позов, і визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

В ході судового розгляду встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження виданого повторно Атаманською сільською радою Павловського районну Краснодарського краю Російської Федерації, серії ІV АГ №579936 від 16 червня 2012 року, ОСОБА_4 народилася 07 вересня 1966 року, батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Рідкодубівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, серії ІІ ВЛ №320035 від 08 жовтня 1983 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 уклали шлюб 8 жовтня 1983 року.

Згідно свідоцтва про смерть виданого Рідкодубівською сільською радою Дворічанського району Харківської області, серії І-ВЛ №331216 від 03 липня 1995 року, ОСОБА_6 помер 1 липня 1995 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції Харківської області, серії І-ВЛ №198602 від 10 листопада 2012 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб 10 листопада 2012 року.

Згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ХР №0098169, виданого на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №80 від 26 лютого 1997 року, ОСОБА_2 було надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну частку (пай) площею 8,02 га, яка розташована на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Дворічанського районного управління юстиції Харківської області серії І ВЛ №213551 від 03 березня 2009 року, ОСОБА_2 померла 02 грудня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №13.

Постановою державного нотаріуса Дворічанської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 01.09.2015 року №724/02-3, позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 02 грудня 1998.

Згідно довідки Дворічанської держаної нотаріальної контори Харківської області №878/01-16 від 28.10.2015 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла 02 грудня 1998 року, з заявами про прийняття та відмову від спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії ХР №0098169, виданим на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №80 від 26 лютого 1997 року.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 16, 25, 392, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 60, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), площею 8,02 га, розташовану на території Рідкодубівської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №0098169, виданому на підставі рішення Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №80 від 26 лютого 1997 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ю.М. Гніздилов