АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №22-ц/2690/1913/15 Головуючий в 1 інстанції - Мазур І.В.
Доповідач - Желепа О.В.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Поліщук Н.В.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» борг в сумі 12 321 грн. 03 коп. та 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Представник позивача не погодився з таким рішенням в частині зменшення розміру пені до 950 грн. 40 коп., та просив ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути пеню в повному обсязі в сумі 13757 грн. 47 коп.

Скаргу обґрунтовував тим, що суд помилково застосував річний строк позовної давності, щодо звернення до суду з вимогами про стягнення неустойки, оскільки за умовами договору п. 5.5 Умов кредитування, сторони домовились про збільшення цього строку до п`яти років.

Відповідач рішення суду не оскаржив. До суду заяву про застосування строків позовної давності не подавав.

В судове засідання апеляційного суду 10.02.2015 року представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Відповідач заперечував проти задоволення скарги, просив суд залишити розмір пені, який визначив районний суд, оскільки він сплатив банку вже більше коштів ніж взяв у борг і не має фінансової можливості сплачувати всі штрафні санкції , які банк нарахував з 2006 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов банку суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2006 року сторони уклали кредитний договір (а.с.9-17), за яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 2112 грн., а останній зобов'язався погасити кредит , сплачуючи проценти в розмірі 24.00 % річних.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2013 року має заборгованість 25128,07 грн., яка складається з заборгованості за відсотками 9355, 75 грн., заборгованість по комісії -342,12 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 13757, 43 грн., 500 грн. - штраф фіксована частина та 1172, 76 грн. - штраф процентна складова.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення пені в сумі 950 грн. 40 коп., суд застосував річний строк позовної давності та стягнув пеню нараховану з 14 січня 2013 року до дати звернення до суду до 14 січня 2014 року.

Про те, колегія суддів з таким висновком повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1ч. ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу пені).

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Відповідно до п.5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» «Стандарт» , які є невід`ємною частиною укладеного сторонами договору кредитування, термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом. Винагороди, неустойки - пені , штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Суд помилково не застосував ці положення та стягнув пеню лише за один рік.

З урахуванням того, що сума нарахованої пені значно перевищує розмір завданих банку збитків, колегія суддів вважає за необхідне застосувати ст. 551 ЦК України.

Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 п. 29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту, процентів та комісії за кредитне обслуговування за період з грудня 2006 року до 24 жовтня 2013 року нарахована в сумі 13996 грн. 15 коп. (а.с. 6) З цього ж розрахунку слідує, що пеня з урахуванням 5річного строку складає суму 13590грн. 04 коп. (13996 грн. 15 коп. -406.11 грн.)

Ця сума більш ніж в 6 разів перевищує суму наданого кредиту, та є більшою ніж сума нарахованих позивачем відсотків (за сім років) з 2006 року. Позивач не надав доказів, що не виконання відповідачем своїх зобов`язань призвело до негативних наслідків для позивача, а тому колегія суддів вважає за можливе застосувати ст. 551ч.3 ЦК України та зменшити розмір пені, що нарахована банком до стягнення , станом на 24 жовтня 2013 року, до тієї ж суми, яку визначив суд, а саме до суми 950 грн. 40 коп.

При цьому колегія враховує, що відповідач погашав кредит, на його погашення вніс суми, які перевищують суму боргу за договором, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача а.с. 53). Проте порушував строки внесення платежів, а тому банк продовжував нараховувати відсотки та штрафні санкції і нараховує їх уже протягом тривалого часу.

З огляду на наведене, з урахуванням обставин справи, що мають істотне значення, та керуючись ст. 309 ЦПК України колегія вважає за необхідне, змінити рішення в частині обґрунтування правових висновків суду в частині вирішення вимог про стягнення пені, зазначивши підставою зменшення пені, яка підлягає до стягнення ст. 551 ЦК України, а не пропуск позивачем річного строку позовної давності .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково .

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 року - змінити в частині обґрунтування правових висновків суду в частині вирішення вимог про стягнення пені.

В іншій частині рішення суду залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді