233 № 233/4326/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

при секретарі Купрєєнко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Костянтинівка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування, посилаючись на наступне. 15 листопада 2013 року помер батько позивача - ОСОБА_5, який постійно мешкав за адресою: м. Костянтинівка, Донецької області, вул. Павлодарська, буд. 57. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки площею 563,00 м2 по вул. Павлодарська 57 в м. Костянтинівка, Донецької області, яке належало йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 10.12.1968 року, який посвідчено ОСОБА_4 держнотконоторою 25.12.1968 року за реєстром № 7257. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину він прийняв шляхом подання заяви до ОСОБА_4 держнотконтори. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження. Крім позивача спадкоємців більше немає. Заповіту після себе спадкоємець не залишив. При зверненні до нотаріальної контори відносно оформлення спадщини на будинок за цією адресою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями, тобто вирішити нотаріально питання про спадкування вказаного будинку він не може через відсутність документа про реєстрацію права власності на імя спадкодавця та правовстановлюючого документу на будинок. При зверненні до реєстраційної служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Донецької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень позивачу було відмовлено у державній реєстрації цього будинку, тобто вирішити іншим шляхом це питання окрім подачі заяви до суду неможливо.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_3 до суду на розгляд справи зявився, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

15 листопада 2013 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 740434, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1274 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР № 717653 виданого 27 травня 1959 року ОСОБА_4 міським РАГЦ Сталінської області, померлий ОСОБА_5 є батьком позивача ОСОБА_1 (а.с.9)

На підставі договору від 10 грудня 1968 року надане ОСОБА_5 у безстрокове користування земельну ділянку по вул.Павлодарська, 57 у м. Костянтинівка Донецької області для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого ОСОБА_4 ДНК 25.12.1968 року за реєстром № 7257, що було і зроблено, збудований житловий будинок з надвірними будівлями у 1970 році (а.с. 22-27).

Після смерті батька позивач ОСОБА_1. проживає у вказаному будинку, фактично прийнявши його у своє управління, він також опікується спадковим майном. Позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Рішенням Реєстраційної служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Донецької області № 13205280 від 21 травня 2014 року відмовлено у державній реєстрації права власності на зазначений будинок з причини звернення неналежної особи (а.с. 28).

Відповідно до п. 3 постанови КМ України від 27.02.2012р. № 148 «Про внесення змін де деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність постанови КМ України від 22 липня 2009 року № 759» Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13.06.2012р. виданий наказ № 304, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09.07.2012р. за № 1132/21444. Відповідно до вказаного наказу затверджені зміни до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадібних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (надалі Порядок).

Вказаним наказом змінена редакція п. 3.1. Порядку, відповідно до ч. 2 якого документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, спірний будинок, який належав померлому батьку позивача, був побудований ще у 1970 році, що підтверджується документами з домової книги які належали ОСОБА_5 (а.с. 57-60).

Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню визнанню права власності на житловий будинок 57 по вул. Павлодарська в м. Костянтинівка Донецької області за ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги після померлого батька.

Керуючись ст. ст.15, 316 ч.1, 317 ч.1, 328, 1258, 1261, 1268, 1275 ЦК України, ст. ст. 10, 158, 179, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 57 в м. Костянтинівка Донецької області, який складається з: житлового будинку - літера «А-1», сіней - літера «а-1», тамбуру - літера «а1 -1», погрібу - літера «а2 » загальною площею: 71,90 м2, житловою площею 47,00 м2; та господарських будівель: літня кухня-сарай - літера «Б-1», прибудови - літера «б-1», вбиральні - літера «В», водопроводу - літера «Г», огорожа № 1,2,3, вимощення - II в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, 15 листопада 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя