Справа № 2-6202/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій, посилаючись на не допуск його до робочого місця як члена Наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі розпорядження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Міський комерційний банк», просив визнати цивільно-правовий договір, укладений 17.11.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_1 на виконання функцій члена Наглядової ради, трудовим, стягнути з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь члена наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_1 заборгованість по сплаті заробітної плати у розмірі 600000,00 грн. за період вимушеного прогулу з 19.11.2014 року по 19.03.2015 року.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, у зв'язку з чим ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.08.2015 року позивачу був наданий строк для виправлення недоліків, т. я. суд при прийнятті позову зобов'язаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права, наявність у заявника права на пред'явлення позову і дотримання ним порядку реалізації цього права.

02.09.2015 року представником позивача на усунення недоліків позову надано нову редакцію позовної заяви, якою недоліки позову фактично не було усунено, оскільки так і не викладені на основі яких він обґрунтовує заявлені вимоги про визнання цивільно-правового договору трудовим відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, не зазначені докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до п.п. 5,6 ч.2 ст.119ЦПК України.

Так, згідно з чинним законодавством, зокрема ст.37 Закону України «Про банки і банківську діяльність» наглядова рада є органом банку, який здійснює захист прав вкладників, інших кредиторів та акціонерів банку, не бере участі в поточному управлінні банком, діє на підставі статуту банку та Положення про Наглядову раду, і в межах своєї компетенції контролює та регулює діяльність виконавчого органу - правління банку, звітує перед загальними зборами про свою діяльність, загальний стан банку та вжиті нею заходи, спрямовані на досягнення мети діяльності банку. Повноваження і порядок роботи ради визначаються статутом банку або положенням, що затверджуються загальними зборами учасників банку.

Між тим, позивачем не викладено обставин в обґрунтування факту прийняття його на роботу за трудовим договором за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, факту роз'яснення позивачеві його прав і обов'язків та інформування під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на оплату праці, пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, покладення на нього обов'язку щодо виконання вимог внутрішнього трудового розпорядку, встановлені адміністрацією відповідача, де він, нібито, працює, дотримуватися трудової дисципліни (ст.ст. 139-152 КЗпП України).

Отже, позивачем так і не викладені обставини як правові підстави в обґрунтування можливості перетворення цивільно-правових відносин в трудові, ким та які права позивача і в яких правовідносинах порушені, оскільки в тексті нової редакції позовної заяви позивач лише вказував на не допуск його уповноваженою особою Фонду до виконання ним обов'язків посадової особи Наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» та стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу з розрахунку 150 000 грн. щомісячної винагороди за виконання функцій члена Наглядової ради ПАТ «Міський комерційний банк» за умовами цивільно-правового договору від 17.11.2014 року, що є суперечливим та взаємовиключним.

При цьому, представник позивача в заяві, яка надійшла на адресу суду 02.09.2015 року, яка ним навіть не відписана, посилаючись на постанову Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зазначав, що не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться в п.7 вищевказаної постанови, позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Слід зазначити, що ухвалою суду від 10.08.2015 року позивачу пропонувалося не надати докази, які підтверджують, зокрема, факт прийняття позивача на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою та з визначеною відповідно до вимог законодавства оплатою праці, як це вказує представник позивача, а лише зазначити (послатися) на докази, що підтверджували б обставини, викладені в позовні заяви, що відповідно до положень п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України є обов'язком позивача при пред'явленні позову.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України у разі, коли недоліки позовної заяви позивачем відповідно до ухвали суду вчасно виправлені не будуть або будуть виправлені лише частково, така позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві, про що постановляється ухвала.

Таким чином, вказані недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою суду від 10.08.2015 року та стали підставою для залишення заяви без руху, позивач у визначений судом строк не усунув, т. я. в позовній заяві на даний час відсутнє викладення обставин в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з характеру правовідносин, які склалися між сторонами, не зазначені докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, в тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб'єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами ці підтверджується.

Тому на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і доведення при пред'явленні позову певного кола фактів, що мають процесуальне значення, зокрема, щодо наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

З викладеного вбачається, що позивачем недоліки не були усунені, що перешкоджає встановити наявність передумов для відкриття провадження у справі, тому за таких обставин вважаю за необхідне повернути позивачу в силу ч.2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення заробітної плати, вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: