Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди за бездіяльність судді, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю судді. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 лютого 2014 року він звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_6 Позов було зареєстровано та визначено суддю для розгляду - ОСОБА_4, проте до 26 серпня 2014 року суддя не вирішив питання про прийняття його заяви до розгляду. Позивач зазначав, що така бездіяльність судді порушує його право на розумний строк розгляду справи та право на судовий захист. Також позивач вказував, що бездіяльністю судді йому завдано моральну шкоду, яка полягає в приниженні його як позивача, а також майнову шкоду розмірі 100 грн, які він витратив на придбання ліків. Посилаючись на те, що бездіяльність щодо розгляду справи проявлена ОСОБА_4 як фізичною особою, яка діяла за межами правосуддя, оскільки до його звернення з даним позовом суддя провадження у справі не відкрив, а тому не набув статусу судді, і має нести відповідальність на загальних підставах, позивач просив стягнути на його користь з судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 100 грн на відшкодування майнової шкоди та 1 898 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року, провадження у справі закрито на підставі ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права, і постановити нову ухвалу про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що спір між сторонами даного позову по суті є оскарженням процесуальних дій судді, пов'язаних з розглядом справи, тому він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1759/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. ст. 126 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_826480/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> та 129 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_826506/ed_2014_03_02/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2007_06_13/pravo1/VS07082.html?pravo=1>» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2009_06_12/pravo1/VS090189.html?pravo=1> судам роз'яснено, що у розумінні положень ч. 1 ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1432/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1>, п. п. 1, <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1437/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1> і <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1439/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1> ст. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1433/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1>, ст. 17 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1449/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1>, ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1487/ed_2012_07_05/pravo1/T052747.html?pravo=1> суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень ст. ст. 62 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_194/ed_2011_02_01/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>, 126 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_508/ed_2011_02_01/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> і 129 Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_523/ed_2011_02_01/pravo1/Z960254K.html?pravo=1>, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі у разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2011_02_01/pravo1/Z960254K.html?pravo=1> визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватися у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із викладеним, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_07_05/pravo1/T041618.html?pravo=1> чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином, вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, виходячи з того, що ОСОБА_3 фактично оскаржує процесуальні дії судді, пов'язані із відкриттям провадження у справі.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів попередніх інстанцій не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 337 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_12_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

В.А. Нагорняк

І.К. Парінова

О.В. Ступак