справа № 521/4453/15-ц
провадження № 2/521/3043/15
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюк О.А.,
при секретарі Стариш О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», ТОВ «Синєвир» про стягнення матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа ОСОБА_3, -
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО», ТОВ «Синєвир про стягнення матеріального збитку і моральної шкоди, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та просить суд стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на його користь страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 гривень; а з ТОВ «Синєвир» - майнову шкоду, що дорівнює різниці між страховим відшкодуванням та завданими збитками в розмірі 25 858,65 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 вересня 2014 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у місті Одесі, по вулиці Дальницькій, виконуючи розворот, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2, під керуванням позивача.
Постановою Суворовського районного суду міста Херсона від 06 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди і притягнений до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Синєвир», на момент ДТП застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» поліс серії АС № 5363900, що діяв на момент ДТП.
Оскільки відповідачі відмовляються в добровільному порядку виплатити позивачу страхове відшкодування та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.
Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просить справу розглянути в його відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Представник ТОВ «Синєвир» в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2014 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись у місті Одесі, по вулиці Дальницькій, виконуючи розворот, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, не дав дорогу автомобілю, що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.
Постановою Суворовського районного суду міста Херсона від 06 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнаний винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди і притягнений до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ТОВ «Синєвир», на момент ДТП застрахована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» поліс серії АС № 5363900, що діяв на момент ДТП.
06.11.2014 року позивач звернулася до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про страхове відшкодування, надавши копію постанови суду.
Проте до теперішнього часу ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплату страхового відшкодування не здійснило.
Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Пункт 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлює, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 гривень.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Таким чином, оскільки ОСОБА_3 на момент ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Синєвир» та виконував трудові обов'язки, останнім має бути сплачена різниця між різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 25 858,65 гривень.
Стосовно вимог про відшкодування ТОВ «Синєвир» моральної шкоди, завданої позивачу, суд звертає увагу на те, що моральна шкода відшкодовується у випадках, прямо передбачених законом або умовами договору.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла її, за наявності її вини.
Згідно до п. 9, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зі змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Суд погоджується з тим, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральні страждання у вигляді душевних переживань через пошкодження його автомобілю та відсутність коштів на його ремонт, а також через побутові незручності, пов'язані з відсутністю справного автомобілю.
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з ТОВ «Синєвир» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень.
Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судові витрати згідно ст. 79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу.
Витрати за надання правової допомоги, сплачені ОСОБА_2 становлять 5 000,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 979, 988, 990 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 50 000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ТОВ «Синєвир» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 858,60 гривень та 5000,00 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: /підпис/ О.Михайлюк