Справа № 2-6792/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про витребування майна із чужого володіння, визнання права власності на спадкове майно та скасування реєстрації про право власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.08.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив витребувати на його користь із чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_2 ? частину будинку АДРЕСА_1 в м. Києві, визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: ? частину будинку АДРЕСА_1 в м. Києві в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 та скасувати державну реєстрацію про право власності відповідача ОСОБА_2 на вказану ? частину будинку АДРЕСА_1 в м. Києві (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19096548 від 04.02.2015 року, приватний КМНО Данич О.Ф.).

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про витребування у відповідача ОСОБА_2 ? частини спірного будинку, тобто ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких він обґрунтовує свої вимоги, з викладенням обставин щодо порушеного права позивача, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, оскільки в змісті позовної заяви не зазначено, в чому полягає порушення його прав і яких саме, всупереч яким нормативним актам, внаслідок яких саме дій та з якими правовими наслідками.

Відповідно до роз'яснень які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і к кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння відповідно до ст. 387 ЦК та ч. 3 ст. 10 ЦПК, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Разом з тим, враховуючи, що власником ? частину будинку АДРЕСА_1 в м. Києві є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 04.02.2015 року, посвідченого ПНКМНО Данич О.Ф., позивачем не зазначено обставин, якими чином порушується його право на спірні ? частини зазначеного будинку, оскільки рішення суду, на яке посилається позивач, стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.07.1995 року, сторонами якого були ОСОБА_6 та ОСОБА_5, а від імені останнього по довіреності від 27.04.1995 року ОСОБА_7, яка не була скасована, теж саме майно було відчужено за договором купівлі-продажу від 17.05.1995 року ОСОБА_3 , який ніким не оспорений і не визнаний недійсним.

Крім того, в тексті позовної заяви відсутнє викладення обставин як правових підстав щодо обґрунтування вимоги про скасування реєстрації про право власності на нерухоме майно та до кого саме вона пред'явлена.

Таким чином, в поданій позовній заяві не сформульовані відносно змісту підстави вимог, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені відповідачем, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, про витребування майна із чужого володіння, визнання права власності на спадкове майно та скасування реєстрації про право власності на нерухоме майно залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: