Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2442/15
Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

04.11.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кіровограді до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплачених коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 серпня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Кіровограді звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплачених коштів.

Позивач зазначав, що ВАТ «Кіровоградський ливарний завод» 2 липня 2001 року передало до відділення Фонду справу ОСОБА_2 для подальшого продовження страхових виплат. Дана справа містила довідку на 1 квітня 2001 року, видану підприємством, про розмір втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат, згідно якої сума відшкодування втраченого заробітку ОСОБА_2 становить 33,10 грн. Тому відділенням Фонду постановою від 6 липня 2001 року було продовжено раніше призначену страхову виплату у розмірі 33,10 грн. з подальшим перерахуванням у відповідності до ч.2 ст.29 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 3 квітня 2009 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ВАТ «Кіровоградський ливарний завод» та відділення Фонду про визначення розміру відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії частково задоволено позов та встановлено, що розмір втраченого заробітку ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві складає 117,42 грн. станом на 1 квітня 2001 року. Згідно вказаного рішення здійснено перерахунок страхових виплат ОСОБА_2: призначено доплату за період з 1 квітня 2001 по 1 травня 2009 року в розмірі 16 418, 56 грн. та призначено перераховану щомісячну страхову виплату з 1 березня 2009 року в розмірі 401,89 грн. згідно постанов від 6 травня 2009 року. Відділенням Фонду 20 січня 2014 року отримано копію окремої постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 листопада 2013 року про виявлення під час розгляду кримінальної справи 1111/3190/12 порушень закону та вжиття заходів по зупиненню, перерахунку незаконно отриманих коштів та у разі необхідності їх регресивного стягнення.

За заявою відділення Фонду 23 січня 2014 року отримано копію вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 7 листопада 2013 року у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, яким встановлено, що документи, а саме: копія акта про нещасний випадок на виробництві, що стався 3 вересня 1985 року з ОСОБА_2, на підставі яких цим же судом було прийнято рішення від 3 квітня 2009 року у цивільній справі та на підставі яких відділенням Фонду здійснювався перерахунок страхових виплат потерпілій ОСОБА_2, є підробленим.

Враховуючи висновок судово-почеркознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області від 7 травня 2010 року, вироком у вищевказаній кримінальній справі встановлено, що копія Акту Н-1 про нещасний випадок на виробництві, що стався з ОСОБА_2, а саме, записи в пункті 17.1, 17.2, що знаходяться у цивільній справі, є підробленими (сторінка 52-53 вироку), саме в тих пунктах, де зазначаються суми виплат по тимчасовій непрацездатності. Тобто, ОСОБА_2 подала до суду в якості доказу, як підтвердження своїх позовних вимог, підроблений Акт Н-1, була присутня в судовому засіданні та підтримувала позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, чим ввела суд в оману, що стало причиною прийняття судом незаконного рішення, так як рішення було обґрунтоване на підроблених документах.

За заявою відділення Фонду про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 квітня 2009 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, рішенням цього ж суду від 11 липня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ВАТ «Кіровоградський ливарний завод» та відділення Фонду про визначення розміру відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, відмовлено.

Відділенням Фонду проведено розрахунок зайво виплачених коштів потерпілій ОСОБА_2, згідно якого сума переплати становить 40 149, 15 грн., з них: доплата за період з 01 квітня 2001 по 01 травня 2009 р. - 16 418,56 грн.; сума зайво перерахованих коштів за період з 01 травня 2009 року по 31 грудня 2013 року - 23 363,3грн.; сума зайво перерахованих коштів індексації щомісячної страхової виплати - 367,29 грн. Посилаючись на те, що вказані кошти були отримані ОСОБА_2 на підставі підроблених документів, позивач і просив стягнути їх на його користь.

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 серпня 2015 року позов задоволений. Суд дійшов висновку про те, що виплата коштів потерпілій ОСОБА_2 була проведена відділенням не добровільно, а за рішенням суду та наявний факт підроблення документів, тому безпідставно виплачені кошти потерпілому підлягають поверненню.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з»ясування обставин справи, недоведеність висновків суду обставинам справи. Зазначається, зокрема, що під час розгляду справи не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 грошових коштів у відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров»я та суд дійшов хибного висновку, що вказані грошові кошти підлягають поверненню.

Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з»явилася, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що ВАТ «Кіровоградський ливарний завод» 2 липня 2001 року передало до відділення Фонду справу ОСОБА_2 для подальшого продовження страхових виплат, згідно з якою сума відшкодування втраченого заробітку потерпілої ОСОБА_2 становила 33,10 грн., тому було продовжено раніше призначену страхову виплату у розмірі 33,10 грн., з подальшим перерахуванням у відповідності до ч.2 ст. 29 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування». Згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 3 квітня 2009 року щодо встановлення втраченого заробітку ОСОБА_2 в розмірі 117,42 грн. станом на 1 квітня 2001 року, відділенням Фонду здійснено перерахунок страхових виплат. Вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 7 листопада 2013 року у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України встановлено, що документи, на підставі яких Ленінським районним судом м.Кіровограда прийнято рішення від 3 квітня 2009 року та відділенням Фонду 6 травня 2009 року здійснювався перерахунок страхових виплат потерпілій ОСОБА_2, є підробленими.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі-Закон) страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено, якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку.

Статтею 40 Закону передбачено, що суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

Таким чином, положення ст.ст.38,40 зазначеного Закону не обумовлюють причини подання неправдивих відомостей, особу, яка їх подала тощо, необхідним і достатнім відповідно до цих вимог є здійснення виплат на підставі підроблених документів (документів, що містять неправдиві відомості). Отже вказані норми не передбачають наявності добросовісності чи недобросовісності набувача, а також подання таких неправдивих відомостей саме застрахованою особою.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до розрахунку зайво виплачених коштів ОСОБА_2 сума переплати становить 40 149, 15 грн. (а. с. 45-46).

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст.ст.38,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст.ст.1212, 1215 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що виплата коштів потерпілій ОСОБА_2 була проведена відділенням не добровільно, а за рішенням суду та наявний факт підроблення документів, а тому безпідставно виплачені кошти потерпілому підлягають поверненню.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

Доводи скарги про те, що саме внаслідок винних у вчиненні злочину осіб позивачу було спричинено матеріальну шкоду є необгрунтованими, оскільки ці особи будь-яких коштів від позивача не отримували, а вони були перераховані ОСОБА_2 Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: