№ 336/198/15-ц
пр. № 2/336/689/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній І.В., з участю позивача ОСОБА_1, представників відповідача за довіреністю Семеренка С.О., Саржинської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Концерну «МТМ» № 1226 від 19.12.2014 року про накладення дисциплінарного стягнення, яким було притягнуто до дисциплінарної відповідальності її - провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами.

В позові зазначила, що працює на посаді провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами Концерну «МТМ» з лютого 2014 року і по даний час.

Наказом генерального директора від 19.12.2014 року № 1226 вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності, нібито, за неналежне виконання обов'язків.

Вважає вказаний наказ від 19.12.2014 року № 1226 незаконним і таким, що винесений з особистих мотивів адміністрації роботодавця, оскільки вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі посадові обов'язки, дисциплінарне стягнення було застосоване до неї без врахування обставин, за яких нею було вчинено дії, які відповідач розцінив як дисциплінарне порушення, тяжких наслідків не настало, просить визнати незаконним і скасувати наказ від 19.12.2014 р. № 1226.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, пояснила, що напередодні застосування до неї дисциплінарного стягнення на виконання вказівки її безпосереднього начальника - начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4, нею було підготовлено три позовні заяви від філії Концерну про стягнення заборгованості з ТОВ «Фармацевтичне підприємство «Аптека-132», ВГО «Всеукраїнська асоціація пенсіонерів», «Українсько-Американського спільного підприємства «Бест Інтернешнл».

За вказівкою начальника позивача ОСОБА_4 позовні заяви були підготовлені згідно встановленого зразка, розробленого нею як безпосереднім керівником відділу.

За результатами розгляду позовних заяв, судом було порушено провадження по одній справі, по двом іншим позовним заявам винесено ухвали про відмову у порушенні провадження.

На думку адміністрації Концерну - це є підставою для накладення дисциплінарного стягнення, але відповідачем не виконуються його обв'язки - в порушення ст. 141 КЗпП ігноруються вимоги цієї норми про свій обов'язок правильної організації праці працівників, створення умов для зростання продуктивності праці, забезпечення трудової і виробничої дисципліни, неухильного додержання законодавства про працю і правил охорони праці, а також уважного ставлення до потреб і запитів працівників, поліпшення умов їх праці та побуту.

На протязі всього часу роботи у юридичному відділі по роботі зі споживачами вона виконувала свою роботу згідно вказівок та розпоряджень ОСОБА_4 Вважає своїми обов'язками на посаді провідного юрисконсульта - ведення претензійно - позовної роботи та представлення інтересів концерну в судах, завдання отримувала від безпосереднього керівника, про що в журналі обліку видачі завдань розписувалась про отримання розподілених їй завдань, але з посадовою інструкцією провідного юрисконсульта була ознайомлена лише 18.12.2014 року, а про існування Методичних рекомендацій щодо організації претензійно - позовної роботи по Концерну «МТМ» взагалі дізналась з заперечень відповідача по цій справі.

Вважає, що єдиним документом, що видається з метою регламентації організаційно-правового статусу працівника, його конкретних завдань та обов'язків, прав, відповідальності, забезпечує умови для його ефективної роботи є посадова інструкція. На момент вчинення нею дій, які, на думку роботодавця містять в собі ознаки порушення трудової дисципліни і можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, з посадовою інструкцією вона не була ознайомлена, тому висновок про невиконання трудових обов'язків безпідставний.

Будь-які дані, що свідчили б про порушення нею обов'язків працівника, у відповідача відсутні, а застосування до неї стягнення у вигляді догани застосоване не на підставах та не у відповідності до вимог трудового законодавства, в зв'язку з чим спірний наказ від 19.12.2014 року № 1226 є незаконним.

Під час винесення Наказу від 19.12.2014 року № 1226 «Про накладення дисциплінарного стягнення» відповідачем не було звернуто увагу на те, що будь-якої шкоди підприємству заподіяно не було, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню після усунення допущеного порушення, що саме і було зроблено позивачем стосовно позову до «Українсько-Американського спільного підприємства «Бест Інтернешнл». А в поданні позову до ВГО «Всеукраїнська асоціація пенсіонерів» взагалі відпала необхідність, оскільки боржник оплатив заборгованість добровільно. Щодо позову до ТОВ «Фармацевтичне підприємство «Аптека - 132», за яким було порушено провадження по справі, то справу вирішено на користь Концерну.

Обставини, за яких було вчинено дії, які відповідач розцінив як дисциплінарне порушення, також не були враховані. А саме - її пояснення від 08.12.2014 року, згідно яких шаблон позовної заяви щодо стягнення заборгованості Концерном в особі філії розроблений начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4, яка дала вказівку готувати позовні заяви згідно встановленого зразка і заборонила відступати від розробленого шаблону. Крім того, після підготовки тексту позову та перед подачею його на підпис директору філії, її начальник перевіряє всі документи. На момент перевірки, з боку начальника зауважень не надходило, тому позов був направлений саме в такому вигляді. Відповідальність за роботу відділу покладається на начальника.

Крім того, протягом всього часу її роботи в юридичному відділі начальник відділу ставиться до неї упереджено, про що свідчить те, що під час спілкування вона поводиться знервовано, застосовує образливу лайливу мову, неодноразово зазначала, що звільнить її, а всі її скарги з цього приводу до начальника юридичного управління залишені поза увагою.

Також у жовтні 2014 року їй було зменшено розмір персональної надбавки до 5 %, на її питання з приводу підстав та ознайомлення з наказом, начальник юридичного відділу ОСОБА_6 чіткої відповіді не надала, натомість запропонувала звільнитись.

Крім того, в листопаді 2014 року працівникам підприємства була нарахована та виплачена премія у зв'язку із початком опалювального сезону, а її було позбавлено вказаної премії.

На її звернення за роз'ясненням з даних приводів вона відповіді не отримала до теперішнього часу.

Додатково пояснила з приводу наданих заперечень відповідачем на позовну заяву, що у своїх запереченнях на позовну заяву відповідач ретельно та яскраво описує дії позивача, в яких вбачає саме протиправну поведінку, що йде в розріз з поведінкою добросовісного, сумлінного та дисциплінованого співробітника. Але, ознайомившись з викладеними відповідачем аргументами, так і не зрозуміло, які саме дії позивача свідчать про порушення трудової дисципліни. Не зрозуміло, в яких діях позивача наявна нечесність і несумлінність, в чому полягає неточність і несвоєчасність виконання розпоряджень, яка поведінка або дії свідчать про порушення трудової і технологічної дисципліни або нормативних актів про охорону здоров'я. Вважає, що відповідач не довів наявність провини та факту вчинення позивачем порушення обов'язків працівника, а застосування до неї стягнення у вигляді догани не має під собою законодавчого підґрунтя. Відповідачем не доведено, що він здійснив всіх заходів, направлених на ознайомлення позивача з локальною документацією підприємства та не визначив коло конкретних прав, обов'язків та відповідальності, що позбавляє його права на застосування до позивача стягнення у вигляді догани, а винесення наказу від № 1226 від 19.12.2014 року є протиправним та незаконним. Також вважає, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани несе по суті зовсім не виховний характер. Дії відповідача повністю направлені на позбавлення від співробітника, до якого керівництво має своє суб'єктивне ставлення.

Їй не відомо, про які наради та роз'яснення йдеться у запереченнях, оскільки її на них не запрошували, тому вона не володіє інформацією про тему наради та роз'яснень, на які посилається відповідач. Щодо тверджень про подальшу її поведінку, яка, ніби то, свідчить про недбале ставлення до обов'язків та ігнорування розпоряджень керівництва, зазначила, що їй взагалі не зрозуміло, яким чином і навіщо її керівництво займається фальсифікацією фактів, оскільки вона не бачила ні 12.01.2015 року, ні 13.01.2015 року, щоб у її присутності особи, зазначені в актах, складали ці акти, та про які завдання йдеться мова, бо таких завдань від свого начальника вона не отримувала.

Представники відповідача за довіреністю Семеренко С.О., Саржинська О.А. позовні вимоги не визнали, надали суду письмові заперечення на позовну заяву, пояснили суду, що 03.12.2014 року та 8.12.2014 року начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4 на адресу начальника юридичного управління надійшли доповідні записки, за текстом яких зазначалось, що ОСОБА_1 не професійно та безвідповідально виконує покладені на неї завдання щодо підготовки позовних заяв про стягнення заборгованості у судовому порядку та прийняття участі у судових засіданнях.

Так, в доповідній записці від 3.12.2014 р. зазначалося, що 17.10.2014 року провідний юрисконсульт ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про стягнення з ТОВ "ФП Аптека-132" заборгованості, в якому допустила ряд процесуальних помилок - не вірно зазначила позивача, не надала копії додаткових угод до договору, про що відповідачу стало відомо з Ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2014 р. по справі № 908/4146/14, що отримана ними 19.11.2014 р.

Крім того, в цій доповідній записці зазначалось, що позовна заява від 14.11.2014 року про стягнення з ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" заборгованості, яка була підготовлена провідним юрисконсультом ОСОБА_1, була повернута Концерну "МТМ" Господарським судом м. Києва без розгляду з підстав наявності процесуальних помилок, що були допущені провідним юрисконсультом ОСОБА_1 під час підготовки позовної заяви та доданих до неї документів, а саме невірно зазначений позивач, не надано належного доказу направлення копії позовної заяви зі всіма доданими документами Відповідачу, невірно оформлений розрахунок боргу (відсутній підпис директора), про що відповідач дізнався з ухвали суду по справі № 910/25976/14 від 24.11.2014 р., яку отримали 2.12.2014 р.

В доповідній записці від 08.12.2014 року зазначалося, що позовна заява від 14.11.2014 року, яка була підготовлена провідним юрисконсультом ОСОБА_1 стосовно стягнення дебіторської заборгованості з Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл", повернута Господарським судом Одеської області без розгляду через допущення процесуальних помилок провідним юрисконсультом ОСОБА_1 при підготовці позовної заяви, а саме: невірно зазначений позивач, невірно зазначена адреса відповідача, не надано належного доказу направлення копії позовної заяви зі всіма доданими до неї документами відповідачу.

В резолютивній частині доповідних записок начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4 було запропоновано поставити питання щодо притягнення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

До доповідних записок були додані документи на підтвердження викладених обставин та порушень допущених з боку ОСОБА_1

З тексту ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.11.2014 р. (суддя Кутіщева-Арнет Н.С), відповідач дізнався, що ОСОБА_1 , яка діяла за довіреністю як представник позивача зі всіма правами та обов'язками сторони в господарському процесі, не була підготовлена до судового засідання, без поважних причин не виконала вимоги суду, викладені в ухвалі від 20.10.2014 року у справі № 908/4146/14, не надала суду письмових уточнень та обґрунтованих нормативних пояснень в особі кого виступає юридична особа в заявленому Концерном "МТМ" позові, а на питання суду, хто є сторонами в господарському процесі, представник позивача ОСОБА_1 не змогла відповісти, що свідчить про некомпетентність представника та неналежну підготовку до судового засідання, та повне ігнорування вимог ст.ст.1,22 ГПК України.

З урахуванням викладеного в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 11.11.2014 року у справі № 908/4146/14, у зв`язку з тим, що представник позивача в господарському процесі - ОСОБА_1 не виконала вимоги суду, не надала витребуваних уточнень, суд викликав для участі в судовому процесі начальника юридичного департаменту Концерну "МТМ" для участі в судовому засіданні, яке призначив до розгляду на 03.12.2014 року о 10-00.

Через недбале ставлення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 до своїх обов`язків, начальник юридичного управління та начальник юридичного відділу по роботі зі споживачами були вимушені відмовитись від участі у важливих для підприємства нарадах та інших судових засіданнях, призначених до розгляду на 03.12.2014 року, з метою виконання ухвали Господарського суду Запорізької області у справі № 908/4146/14 від 11.11.2014 року для участі у судовому засіданні, та наданні пояснень судові з приводу некомпетентності провідного юрисконсульта ОСОБА_1 та пояснень і уточнень по справі. При цьому провідний юрисконсульт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, оскільки оформила відпустку, не поставивши до відома про конфліктну ситуацію, що виникла при розгляді справи № 908/4146/14 в суді, свого безпосереднього керівника -начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4, та начальника юридичного управління.

З ухвали Господарського суду м. Києва від 24.11.2014 р. по справі № 910/25976/14 відповідачу стало відомо, що позовна заява від 14.11.2014 року про стягнення з ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" заборгованості, яка була підготовлена провідним юрисконсультом ОСОБА_1, була повернута Концерну "МТМ" Господарським судом м. Києва без розгляду з підстав наявності процесуальних помилок, що були допущені позивачем під час підготовки позовної заяви та доданих до неї документів, а саме : "позивачем не зазначено які додатки до позовної заяви, їх перелік були направлені на адресу Відповідача, що в свою чергу є неналежним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви з додатками, так як не дає змоги суду пересвідчитися в тому, що на адресу відповідача були направлені всі документи, які подані позивачем до позовної заяви, яка була подана до Господарського суду м. Києва ". Суд дійшов висновку, що за таких обставин опис вкладення від 14.11.2014 року не може бути належним доказом виконання позивачем вимог ст.56,57 ГПК України. З посиланнями на постанову пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року господарський суд на підставі ст.63 ГПК України повернув на адресу Концерну "МТМ" позовну заяв

В тексті ухвали Господарського суду Одеської області у справі № 916/4735/14 від 26.11.2014 року (с. Степанова Л.В.) зазначено, що "Концерн "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, яку також готувала ОСОБА_1, до відповідача Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 5 056,90 грн. Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу Українипередбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Так, як вбачається з наданого до позовної заяви опису вкладення від 14.11.2014р. на ім'я УА СП "Бест Інтернешнл" за адресою: 67543, Одеська область, Комінтернівський район, вул. Леніна, 7 було скероване поштове відправлення згідно представленого опису. Відповідна адреса відповідача також зазначена позивачем у позовній заяві. Проте, згідно фіскального чеку від 14.11.2014р. на ім'я УА СП "Бест Інтернешнл" поштове відправлення було скероване: "67543 Воронівка". Більш того, як вбачається зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців виготовленого судом 26.11.2014р. адресою відповідача є:67543, Одеська область, Комінтернівський район, село Визирка, вул. Леніна буд. 7. Так, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів Українивід 05.03.2009 р. № 270 визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Тобто розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку. Таким чином, з представлених Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Ленінського району доказів, неможливо ідентифікувати направлення позивачем копії позовної заяви та доданих до неї документів саме на адресу Українсько-Американського спільного підприємства "Бест Інтернешнл"."

Керуючись ст.63 ГПК України судом повернуто на адресу Концерну "МТМ" без розгляду.

За результатами розгляду доповідних записок начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4 провідному юрисконсульту ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення в письмовому вигляді, стосовно фактів зазначених в доповідних записках від 03.12.2014 року та 08.12.2014 року.

У наданих пояснювальних записках провідний юрисконсульт ОСОБА_1 зазначила, що своєї провини не визнає, подавала позовні заяви за встановленим начальником юридичного відділу по роботі зі споживачами зразком.

Вважає, що неприйняття господарським судом м. Києва описів вкладення носить особистий характер, оскільки всі позовні заяви так відправляються, та зазначає що нормативними документами не встановлено зразку опису вкладення у цінний лист.

Своє недбале ставлення до перевірки документів перед подачею позовної заяви з додатками до суду обґрунтовує тим, що вона розраховувала на професіоналізм спеціалістів відділу збуту філії, які готували їй документи для подачі позову в суд. Окрім того зазначає, що походження в фіскальному чеку найменування Вероніка їй невідомо, оскільки відправлення поштової кореспонденції не входить до її обов`язків.

Отримавши пояснення від провідного юрисконсульта ОСОБА_1 за результатами розгляду доповідних записок начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4 від 03.12.2014 року та 08.12.2014 року відповідач вважав їх неприйнятними, оскільки вимоги ГПК України до позовної заяви позивачу відомі, та при підготовці позовної заяви провідний юрисконсульт ОСОБА_1 повинна була їх дотримуватись, а не керуватись якимось шаблонами, хоча ніяких шаблонів у відділі не існує.

Окрім того вимога щодо надсилання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення передбачена ст.56 ГПК України.

Стосовно ж складання позовної заяви до Українсько-Американського спільного підприємства «Бест Інтернешнл» відповідач вважає пояснення в суді позивача неприйнятними, оскільки в позові нею взагалі не вказано населеного пункту в адресі відповідача (невірно зазначена адреса).

Щодо ж до тверджень ОСОБА_1 відсутність нормативного врегулювання порядку складання опису документів - поштових вкладень, то вони спростовується наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 року N 211 "Про затвердження та введення в дію Порядку пересилання поштових відправлень", згідно п. 3.3.1.1. якого передбачено, що :"Перелік вкладення, що приймається для пересилання, порядок упакування та приймання посилок викладено в пунктах 38, 49-53 та 78-83 Правил надання послугпоштового звязку (постанова КМУ № 270 від 05.03.2009 року). На кожну посилку відправник заповнює бланк супровідної адреси ф. 116 (рис. 36), у разі відправлення її з описом - і опис ф. 107, за бажанням у двох примірниках."

За наслідками розгляду доповідних записок та пояснень ОСОБА_1 начальником юридичного управління підготовлено доповідну записку генеральному директору Концерну "МТМ" від 08.12.2014 року з пропозицією притягнути провідного юрисконсульта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а також надати дозвіл на проведення позачергової атестації провідного юрисконсульта ОСОБА_1

На підставі вищезазначених документів по підприємству підготовлено наказ №1226 від 19.12.2014 року про накладання дисциплінарного стягнення, з яким провідний юрисконсульт ОСОБА_1 була ознайомлена 25.12.2014 року через те, що 20,21 грудня 2014 року були вихідними днями, а з 22 по 24 грудня 2014 року була у відрядженні згідно наказу № 191-відр від 12.12.2014 року.

Щодо тверджень позивача про відсутність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності через не ознайомлення її з посадовою інструкцією, зазначили, що невиконання або неналежне виконання працівником трудових обов`язків завжди є порушенням трудової дисципліни, поняття якого визначається в п. 24 Типових правид внутрішнього трудового розпорядку для робітників та службовців підприємств, установ та організацій, затверджених Постановою Держкомпраці СРСР №213 від 20.07.1984. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 про своєчасне ознайомлення зі своєю посадовою інструкцією, і, як наслідок, відсутність підстав для застосування дисциплінарного стягнення, зазначили, що кваліфікаційні вимоги до юрисконсульта, провідного юрисконсульта встановлені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року N 336 Про затвердження Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників" .

Довідник визначає перелік основних робіт, які властиві тій або іншій посаді, та забезпечує єдність у визначенні кваліфікаційних вимог щодо певних посад.

Довідник є нормативним документом, обов'язковим з питань управління персоналом на підприємствах, в установах і організаціях усіх форм власності та видів економічної діяльності.

Тобто проставлення провідним юрисконсультом ОСОБА_1 в посадовій інструкції дати ознайомлення не є підставою для невиконання працівником вимог, що до нього ставляться згідно довідника кваліфікаційних характеристик.

Завдання та обов'язки юрисконсульта відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року N 336 полягають, крім іншого, в розробці або прийнятті участь у розробленні документів правового характеру, здійсненні методичного керівництва правовою роботою на підприємстві, наданні правової допомоги структурним підрозділам і громадським організаціям, участі у підготовці обґрунтованих відповідей у разі відхилення претензій, підготовці за участю інших підрозділів підприємства матеріали про розкрадання, розтрати, нестачі, випуск недоброякісної, нестандартної і некомплектної продукції, порушенні екологічного законодавства та про інші правопорушення арбітражних, слідчих і судових органів, здійсненні обліку і зберігання судових і арбітражних справ, які перебувають у виконанні або закінчені судочинством, проведення вивчення, аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових і арбітражних справ.

Юрисконсульт також повинен знати: законодавчі акти, що регламентують виробничо-господарчу і фінансову діяльність підприємства, нормативні та інші керівні матеріали, які стосуються правової діяльності підприємства; чинне законодавство; цивільне, трудове, фінансове, адміністративне право; податкове законодавство; екологічне законодавство; порядок ведення обліку і складання звітів господарсько-фінансової діяльності на підприємстві; порядок систематизації, обліку і ведення правової документації з використанням сучасних інформаційних технологій; порядок укладення та оформлення господарських договорів; основи економіки, організації праці, виробництва й управління; засоби обчислювальної техніки, комунікацій і зв'язку.

Тобто позивач повинен був якісно виконувати завдання та обов'язки покладені на нього, та передбачені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 29 грудня 2004 року № 336. Порушення трудової дисципліни вважається таким у випадку, якщо воно сталося у робочий час. В даному випадку порушення відбулись саме в період виконання Позивачем своїх трудових обов`язків.

Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

15 липня 2014 року за результатами проведеної оперативної наради юридичного управління Концерну "МТМ" всіх співробітників юридичного управління було проінформовано та зобов`язано в процесі виготовлення процесуальних документів дотримуватись норм процесуального законодавства України, норм ГПК України, ЦПК України, та норм КАС України.

Окрім того ОСОБА_1 була ознайомлена з посадовою інструкцією як начальник юридичного управління під час перебування на цій посаді.

Щодо наслідків недбалого ставлення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 до покладених обов`язків є: факти зафіксовані ухвалами господарських судів м. Києва, та Одеської області, за якими позовні заяви Концерну "МТМ" залишились без розгляду, при цьому Боржники фактично продовжували мати заборгованість перед Концерном "МТМ", який в свою чергу маючи заборгованість перед постачальниками енергоресурсів ніс додаткові витрати у вигляді штрафних санкцій застосованих за умовами несвоєчасності розрахунків за умовами договорів. Боржник фактично отримав змогу продовжувати несвоєчасно розраховуватись за отриману теплову енергію, та вивести грошові кошти з рахунків свого підприємства, а також майно з метою подальшого невиконання судового рішення щодо стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Щодо посилань на безпідставність застосування дисциплінарного стягнення в зв`язку з добровільним виконанням рішення боржником ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" зазначаємо, що Концерн "МТМ" поніс витрати на оплату судового збору, який до теперішнього часу не повернений, то дані кошти Концерн "МТМ" мав би можливість витратити на сплату судового збору за позовами про стягнення заборгованості з інших боржників за теплову енергію, але через недбалість Позивача не має можливості це зробити.

Окрім того, як значиться в службовій записці за підписом начальника юридичного відділу по роботі зі споживачами ОСОБА_4 № 61 від 10.12.2014 року, яка підготовлена провідним юрисконсультом ОСОБА_1 оплату заборгованості ВГО "Всеукраїнська асоціація пенсіонерів" здійснило частково в розмірі 1400,00 грн, залишок заборгованості складає 1571,55 грн., тобто при існуванні заборгованості необхідність в примусовому стягненні заборгованості у Концерну "МТМ" не відпала. Концерном "МТМ" також не отримані штрафні санкції нараховані на суму заборгованості.

Додатково Концерном "МТМ" були понесені витрати на відправлення поштової кореспонденції - позовних заяв та додатків до них на адресу Відповідачів у сумі близько 100 грн.

Несвоєчасний розгляд вищезазначених справ про стягнення дебіторської заборгованості зі споживачів теплової енергії спричинив несприятливі фінансові умови для Концерну "МТМ" у вигляді позбавлення можливості своєчасного проведення розрахунків з постачальниками енергоресурсів, необхідних для вироблення теплової енергії, та в майбутньому може спричинити застосування до Концерну "МТМ" штрафних санкцій з боку постачальників цих енергоресурсів таких як НАК "Нафтогаз України", ВАТ "Запоріжжяобленерго".

При визначенні виду стягнення було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Попередня робота провідного юрисконсульта ОСОБА_1 в Концерні "МТМ":

З 22.02.2013 року по 27.01.2014 року вона працювала на посаді начальника юридичного управління Концерн "МТМ" (наказ № 84 від 22.02.2013 року)

З 27.01.2014 року по 01.02.2014 року переведена на посаду провідного юрисконсульта сектору правового супроводження господарської діяльності юридичного управління Концерну "МТМ" (наказ № 54 від 25.01.2014 року)

З 01.02.2014 року по теперішній час - переведена та працює на посаді провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами юридичного управління Концерну "МТМ"(наказ № 270 від 25.01.2014 року).

Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що ним правомірно застосовано дисциплінарне стягнення на підставі ст. 147 КЗпП у вигляді догани, в якості заходу впливу, що був застосований до провідного юрисконсульта за винне, протиправне неналежне виконання ним покладених на нього трудових обов`язків, з метою стимулювання до виконання своїх обов`язків якісно та своєчасно, без наслідків для підприємства.

Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним:

Судом встановлено, перевірено доказами та не спростовано сторонами, що 19.12.2014 р. наказом генерального директора концерну «Міські теплові мережі» на підставі доповідних записок начальника відділу юридичного управління від 3.12.2014 р. та 8.12.2014 р. до провідного юрисконсульта юридичного відділу по роботі зі споживачами юридичного управління ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за непрофесійне та безвідповідальне виконання покладених завдань щодо підготовки процесуальних документів, вимог господарського суду, передбачених його ухвалами.

Порушень процедури та строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності судом не встановлено.

Застосуванню дисциплінарного стягнення передувала фіксація факту порушення трудової дисципліни працівником, про свідчать доповідні записки. Відповідачем з'ясовано причини і обставини вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення від ОСОБА_1 отримане письмове пояснення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачем було наведено 4 підстави для визнання наказу про дисциплінарне стягнення незаконним.

По-перше, вона не була ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією, тому безпідставним є висновок про невиконання нею своїх трудових обов'язків.

По - друге, будь - які даних про порушення нею обов'язків працівника, відсутні.

По - третє, дисциплінарне стягнення накладено на неї без врахування ступеня тяжкості вчиненого проступку, заподіяної шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, попередньої її роботи, не враховано, що вона використовувала в роботі шаблон, розроблений начальником юридичного відділу, яка безпосередньо перевіряла виконану нею роботу, після чого документи надходили на підпис директору.

По - четверте, до неї було упереджене ставлення відповідача.

Дані твердження спростовані відповідачем наданими суду належними та допустимими доказами.

Факт обізнаності позивача про свої трудові обов'язки визнаний в суді як самим позивачем, що пояснювала, що виконувала завдання керівника - готувала та складала позови до суду, приймала участь у судових засіданнях, так і підтверджений поясненнями в суді свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили, що посадові обов'язки провідного юрисконсульта були ОСОБА_1 відомі, вона обізнана про коло обов'язків, виконувала роботу по підготовці позовів до суду, представляла інтереси підприємства в судах за довіреністю зі всіма правами сторони у господарському процесі, ніяких шаблонів в своїй роботі юрисконсульти юридичного управління не використовують, а керуються лише вимогами ГПК України, порядком ведення претензійно - позовної роботи.

Свідком ОСОБА_6 підтверджено той же факт, також свідок пояснила, що ОСОБА_1, яка до роботи на посаді провідного юрисконсульта, працювала начальником юридичного управління з 22.02.2013 р. по 27.01.2014 р., та в силу своїх посадових обов'язків не могла бути необізнаною про трудові обов'язки юрисконсультів, як і про порядок ведення претензійно - позовної роботи. Для роботи юрисконсультів на підприємстві створені належні умови - у кожного є доступ до нормативної бази, довідкових баз в інтернеті.

Зазначені свідки пояснили суду, що в юридичному управлінні проводяться оперативні наради, на яких обговорюються проблемні питання застосування судової практики, обговорюються помилки для подальшого їх уникнення в роботі, на цих нарадах була присутня ОСОБА_1 15 липня 2014 року за результатами проведеної оперативної наради юридичного управління Концерну "МТМ" всіх співробітників юридичного управління було проінформовано та зобов`язано в процесі виготовлення процесуальних документів дотримуватись норм процесуального законодавства України, норм ГПК України, ЦПК України, та норм КАС України.

Ця обставина також підтверджується письмовим доказом - копією протоколу оперативної наради, яка була заперечена позивачем, але не спростована доказами.

Більш того, в силу кваліфікаційних вимог, ОСОБА_1 повинна знати та застосовувати у практичній діяльності закони, підзаконні та інші нормативні акти.

Крім того, суд вважає, що ОСОБА_1, представляючи інтереси підприємства в суду за довіреністю, була наділена правами та зобов'язана була виконувати всі обов'язки сторони в судовому процесі, як і вимоги ГПК України до позовної заяви, тому факт порушення ОСОБА_1 своїх обов'язків при підготовці позовів в суд, вважає встановленим.

Обставина неналежного виконання ОСОБА_1 своїх професійних обов'язків - обов'язків сторони в господарському процесі, підтверджена і ухвалами господарських судів, що стали підставою для її притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Поважності причин невиконання обов'язків ОСОБА_1 судом не встановлено, з врахуванням всіх цих обставин суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України,суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя