Провадження № 2-о/752/48/15
У Х В А Л А

13.02.2015 року м.Київ

Голосіївський районний суд міста Києва

у складі:головуючого судді Сальникової Н.М.,

секретаря Олійник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

встановив:

Ухвалою суду від 12.01.2015 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження /а.с.9/.

Згідно ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Коментована стаття містить вичерпний перелік справ, які можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження.

Ст.256 ЦПК України визначено компетенцію суду щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з прохальної частини заяви, заявник просить суд встановити факт належності йому імені «Мохамад Амін» та зобов'язати Голосіївський районний відділ ДМС у м.Києві внести виправлення у посвідку на постійне проживання відповідні зміни. Вказана заява вмотивована тим, що при видачі посвідки на постійне проживання при перекладі на англійську мову імені заявника органом державної реєстрації допущено технічну описку /а.с.2-3/.

У ч.3 ст.256 ЦПК України вказано, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

За приписами ст.256 ЦПК України суду надано право лише встановлювати факти, що мають юридичне значення. Обраний спосіб захисту заявником щодо зобов'язання органу державної реєстрації внесення змін до посвідки на постійне проживання підлягає вирішенню в загальному порядку у позовному провадженні.

Аналогічні роз'яснення містяться і у Постанові Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами і доповненнями,у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи, що питання про внесення виправлень у документи, що їх видають органи державної реєстрації підлягають розгляду в загальному порядку у позовному провадженні /встановлений законом інший порядок їх встановлення/, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду і необхідності розяснення права заявника подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, керуючись ч.4 ст.256 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1право звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Н.М. Сальникова