30.04.2015 Справа № 756/5627/15-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Справа №2-з-756/60/15
УХВАЛА

30 квітня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба розглянувши заяву позивача Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій зазначив, що предметом спору (іпотеки) є квартира АДРЕСА_1, власником якої є відповідач. Позивач зазначає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану вище квартиру, відповідач може відчужити зазначене майно, що призведе до неможливості виконання рішення суду та повторного порушення прав позивача.

Посилаючись на зазначене, в рамках вжиття заходів забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає у зв'язку із тим, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені, крім того, позивачем не надано жодного доказу того, який би свідчив про дійсні наміри відповідача відчужити зазначене вище майно.

Суд також звертає увагу на те, що між позивачем та відповідачем відсутні будь - які угоди з приводу спірного майна, а вимоги позивача про забезпечення позову ґрунтуються лише на його непідтверджених припущеннях.

З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що заява про вжиття заходів про забезпечення позову не обґрунтована.

Резюмуючи наведене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки;

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду, через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її отримання;

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Диба