Справа № 740/310/15
Провадження № 2/740/190/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Марченка М.М.

при секретарі Гришкевич В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ніжина цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шатурської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування , -

в с т а н о в и в :

19.01.2015 року за вх. № 706 ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом, а 30.01.2015 року за вх. № 1409 з уточнюючою позовною заявою до Шатурської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, де зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, який на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно: 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 та державний акт на право власності на земельну ділянку. За життя ОСОБА_4 розпорядився належним йому майном і склав заповіт, який був посвідчений секретарем Шатурської сільської ради, за яким, на випадок своєї смерті, заповідав все належне йому майно своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На час смерті ОСОБА_4 дружина померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, була непрацездатною і відповідно до ч. 1ст. 1241 ЦК України мала право на обов"язкову частку у спадщині. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк вони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Ніжинської районної державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в цей же строк, подали до Ніжинської районної державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 Після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини вони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, отримали в Ніжинській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. В 2014 році вони звернулися до Ніжинської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_4 Проте постановою державного нотаріуса Ніжинської районної державної нотаріальної контори Гребенюк С.М. їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частку житлового будинку по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що даний житловий будинок, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20 червня 1991 року виконавчим комітетом Ніжинської районної ради народних депутатів, належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4. З поданого правовстановлюючого документу неможливо встановити всіх співвласників колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ виданий на голову колгоспного двору. Також відповідно до Закону України «Про власність», який діяв на той момент, частка співвласника у майні колгоспного двору залежить від його трудового вкладу, а отже не може бути визначена в нотаріальному порядку. І тому видача свідоцтв про право на житловий будинок по АДРЕСА_1, приведе до порушення прав членів колгоспного двору, які проживали в даному домоволодінні та їх спадкоємців. Відповідно до довідки з Шатурської сільської ради Ніжинського району за № 322, від 01.12.2014 року, станом на 15.04.1991 року в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яке мало статус колгоспного двору, мешкали: ОСОБА_4 - голова двору, та ОСОБА_6 - дружина. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні; б) розмір частки члену двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тому після 15 квітня 1991 року, коли набув чинності Закон України "Про власність", ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, являлись власниками майна, яке належало колгоспному двору, у тому числі і житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожен, проте за життя ОСОБА_4 не зареєстрував належне йому майно в установленому порядку. Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року за №19-32/3 19 "Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна" зазначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника / спадкоємця / повинно вирішуватись у судовому порядку. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Тому позивачі вимушені звернутися до суду з позовом про визнання за ними права власності на нерухоме майно в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок, який був виданий Ніжинським МБТІ 10.12.2014 року, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, становить 108 485 гривень, а тому вартість 1/4 його частки відповідно становить 27 121 грн. 25 коп., що і є ціною позову для кожного з них. Позивач ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи загального захворювання і відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору. Просять визнати за ними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожної з них по 1 / 4 (одній четвертій) частці житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та визнати за нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності кожної з них на 1 / 4 (одну четверту) частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились, яка про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому 30.01.2015 року за вх. № 1410 надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та позов задовольнити.

Відповідач Шатурська сільська рада, Ніжинського району, Чернігівської області в судове засідання не з»явився, який про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому 09.02.2015 року за вх. № 1870 надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без участі відповідача Шатурської сільської ради., проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Шатура, Ніжинського району.

З копії довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 26.12.2014 року вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить кологоспному двору, голова якого є ОСОБА_8.

З копії технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1, становить 108 485 гривень.

В копії довідки Шатурської сільської ради, Ніжинського району, Чернігівської області від 01.12.2014 року за вих. № 322 зазначено, що згідно погосподарської книги № 2 за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_4, станом на 15.04.1991 р. в домоволодінні по АДРЕСА_1 мешкали: ОСОБА_4 - голова колгоспного двору, ОСОБА_6 - дружина.

В копії довідки Шатурської сільської ради, Ніжинського району, Чернігівської області від 01.12.2014 року за вих. № 323 зазначено, що ОСОБА_6, 1926 року народження зареєстрована та проживає одна за адресою: АДРЕСА_1.

В копії довідки Шатурської сільської ради, Ніжинського району, Чернігівської області від 29.12.2014 року за вих. № 350 зазначено, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на день смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом з ним на день смерті та протягом 6-ти місяців з дня смерті за вищезазначеною адресою була зареєстрована ОСОБА_6 - дружина.

З копії свідоцтва на право власності на житловий будинок від 20.06.1991 року вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1, в цілому належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

З постанови державного нотаріуса Ніжинської районної державної нотаріальної контори від 24.12.2014 року № 4157/02-31 вбачається, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в зв»язку з відсутністю визначення кола всіх співвласників колгоспного двору та їх часток.

З копії довідки сер. МСЕ-ЧНВ № 296534 вбачається, що позивач ОСОБА_1, є інвалідом 2 групи загального захворювання.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_1 уклали шлюб 19 липня 1980 року, після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - ОСОБА_9, дружини -ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, вбачається, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6, батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_6.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_11 та ОСОБА_2 уклали шлюб 30 липня 1973 року, після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - ОСОБА_11 , дружини - ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8, вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7, батько - ОСОБА_4, мати - ОСОБА_6.

В копії свідоцтва про заповіт від шостого жовтня 1999 року зазначено, що ОСОБА_4 все своє майно заповів своїм дітям ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

З копії спадкової справи № 430/2008 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом по 1/ 2 частці спадкового майна, яке складається з земельної ділянки площею 2,37 га, та майнового паю. При цьому з копії спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5, подали до Ніжинської районної державної нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4

В судовому засіданні встановлено, що не оформлено право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою АДРЕСА_1, на який позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю визначення кола всіх співвласників колгоспного двору та розміру їх часток, тому суд вважає можливим позов задовольнити і визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності кожної з них по 1 / 4 частці житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1220, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 право власності кожної з них по 1 / 4 (одній четвертій) частці житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя