АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

16 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Саліхова В.В.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення у повному обсязі та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на помилковість висновків суду та невідповідність їх обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процессуального права. Вважає, що суд безпідставно не урахував того, що надбавка до її заробітної плати може бути скасована чи зменшена лише з підстав зазначених в наказі про її встановлення, а відповідач не довів зменшення обсягу її роботи та перерозподіл її посадових обов'язків та надання згоди на таке профспілкою.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили апеляційну скаргу відхилити, подали письмові заперечення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом сторони перебували в трудових відносинах з 24.11.1998 р.

Наказом № 295-П від 26.11.2014р. ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

16.02.2015 року, тобто після свого звільнення з роботи, ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що відповідач при переведенні її на іншу посаду повинен був зберегти їй надбавку до зарплати, встановлену за виконання роботи на попередній посаді.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення надбавки до заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року у розмірі 80% від заробітної плати, суд виходив з того, що позивачка, будучи попередженою про наступне звільнення у зв'язку із реорганізацією, за її заявою була переведена на іншу посаду де обсяги роботи були меншими ніж вона виконувала на попередній посаді, була ознайомлена з умовами оплати праці на новій посаді та погодилася на них, що керівник підприємства самостійно на власний розсуд приймає рішення про встановлення надбавок за результатами роботи працівника і скасування доплат і премій не є зміною умов праці в розумінні ст. 103 КЗпП України.

Дійсно, наказом від 02.08.2010 року №416п позивачці, яка обіймала посаду начальника Управління по роботі з персоналом була встановлена надбавка за інтенсивність праці та особливий характер роботи в розмірі 80% від посадового окладу .

Наказом ДК «Газ України» від 23.09.2014р. № 226п, наказ № 416п визнано таким, що втратив чинність та встановлено ОСОБА_1 надбавку до посадового окладу у розмірі 5 %.

Зміна розміру надбавки до заробітної плати позивачки відбулася у зв'язку із тим, що ДК «Газ України» у період з 27.10.11 по 18.09.14, відповідно до наказів Міненерговугілля від 27.10.11 № 656, від 26.07.12 № 545, від 18.09.14 № 650, знаходилась в процесі припинення діяльності, не вело господарської діяльності, яка передбачає отримання прибутку та активне впровадження основних видів діяльності.

У вересні 2014 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України рішення про припинення ДК «Газ України» було скасовано, без відновлення основних видів діяльності з постачання газу, тому, у вересні 2014 року у ДК «Газ України» відбулися зміни в організації виробництва праці у наслідок чого в ДК «Газ України» відбувся перерозподіл посадових обов'язків між структурними підрозділами та працівниками, відбулась зміна структури і чисельності.

23.08.2014 року наказом ДК «Газ України» № 163п позивачка, перебуваючи на посаді начальника Управління по роботі з персоналом, була попереджена про скорочення у зв'язку із змінами в організації виробництва праці.

03.09.2014 року подала заяву про переведення її на посаду начальника Відділу по роботі з персоналом. При цьому вона була обізнаною як з умовами роботи, так і з посадовим окладом на цій посаді.

Оплата праці працівників в Дочірній компанії «Газ України» здійснюється відповідно до схеми посадових окладів, на підставі затвердженого штатного розпису.

Відповідно до п. 6.6.11 Статуту ДК «Газ України» призначення на посаду начальника кадрової служби відбувається після погодження НАК «Нафтогаз України».

Після відповідного погодження 30.09.2014 року було видано наказ ДК «Газ України» № 239п про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу по роботі з персоналом із збереженням попереднього посадового окладу.

Збереження посадового окладу позивачці стало можливим у зв'язку з прийняттям спільного Адміністрації та профспілкового комітету ДК «Газ України» рішення про підвищення позивачці позиції в додатку № 2 до Колдоговору щодо посадового окладу самостійного структурного підрозділу (щодо посадового окладу самостійного структурного підрозділу).

Відносно додаткової оплати та її виду рішення не приймалося.

Питання нарахування працівникам доплат та надбавок урегульовне Колективним договором, укладеним між адміністрацією ДК «Газ України» та профспілковим комітетом ДК «Газ України» на 2011-2016 р.р.

Відповідно до п. 3.10.2 Колективного договору адміністрація зобов'язується в межах виділеного фонду оплати праці встановлювати працівникам ДК «Газ України» надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі до 90 відсотків посадового окладу.

П. 6.6.10-6.6.13 Статуту ДК «Газ України» визначено, що питання щодо матеріального заохочення, визначення форми та системи оплати працівників Компанії вирішує директор .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що надбавка до посадового окладу позивачки за попередньою посадою за інтенсивність праці та особливий характер роботи не є постійною, може змінюватися в залежності від складності та умов виконуваної нею роботи, результатів її праці та господарської діяльності підприємства і встановлення такої надбавки є правом керівника та у даному випадку не потребувало додаткового погодження з профспілковим комітетом.

Доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає є безпідставними.

З огляду на те, що позивачка за власним бажанням перейшла на роботу за іншою посадою та з іншою за штатним розписом зарплатою, про що вона була достеменно обізнана, не можна погодитися з її доводами про те, що відповідач та керівник підприємства повинні були у відповідності до ст. 32, 103 КЗпП повідомити її не пізніше ніж за два місяці про зміну істотних умов праці й що це є підставою для стягнення на її користь 80% заробітної плати за два місяці.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/3344/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10178/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сухомлінов С.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.