Справа №359/912/15-ц
Провадження №2/359/790/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на льох, сарай та криницю за набувальною давністю,

встановив:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2004 року за ОСОБА_2 визнано право власності на льох «В», сарай «Г» та криницю «Д» по АДРЕСА_1. Починаючи з 2003 року позивач користується цими об'єктами нерухомого майна та обслуговує їх. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею за на-бувальною давністю право власності на льох «В», сарай «Г» та криницю «Д» по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Відповідач визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, допитавши свідків та дослідив-ши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких під-став.

Встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2004 року (а.с.22) за ОСОБА_2 визнано право власності на льох «В», сарай «Г» та криницю «Д» по АДРЕСА_1.

З технічного паспорту на господарські будівлі, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.9, 11), вбачається, що позначення криниці змінено з літери «Д» на літеру «К».

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1, побудований сарай, по-гріб та інша споруда, будівництво якої не закінчено. Протягом 10 - 15 років поспіль ОСОБА_1 користується ними та обслуговує їх. Відповідач не з'являється на земельній ділянці та не користується цими спорудами.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, на-буває право власності на це майно (набувальна давність).

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.9 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати те, що володіння є добросовіс-ним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Встановлено, що при заволодінні спорудами та під час користування ними ОСОБА_1 було відомо про те, що спірні об'єкти нерухомого майна належали відповідачу. Вона знала про відсутність у неї жодної підстави для набуття права власності на них. Ці обставини свідчать про те, що ст.344 ЦК України не поширюється на спірні правовідносини.

Тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання за ОСОБА_1 за набувальною давністю права власності на льох «В», сарай «Г» та криницю «Д» по АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.2 - ч.5 ст.13 цього Кодексу.

Так, згідно з ч.3 ст.13 ЦК України не допускається зловживання правом в будь-яких формах.

Встановлено, що між сторонами відсутній жодний спір про право власності на споруди. За допомогою суду вони прагнуть лише здійснити перехід права власності на нерухоме майно, оскільки ухиляються від оформлення правовстановлюючих документів та укладення договору безоплатного відчуження споруд.

Ці обставини свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки зловживання правом, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на льох, сарай та криницю за набувальною давністю відмови-ти.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем - протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду, відповідачем - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець