АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 - 1336 /2015 р. Головуючий у І інстанції Борденюк В.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М.,Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ"ОТП Факторинг Україна" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтувало тим, що 27 жовтня 2006 року між АКБ" Райффайзенбанк Україна " та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ML - 001/255/2006, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 150 000, 00 доларів США із фіксованою процентною ставкою 13,99 % , з терміном повернення 27 жовтня 2016 року, на споживчі цілі.

Враховуючи те, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором , у зв'язку з чим виникла заборгованість,позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 122 404, 57 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 978 379, 73 грн. на дату проведення розрахунку заборгованості, пеню за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань в сумі 538 593, 60 грн., а разом 1 516 973, 33 грн. та судовий збір.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, 21 вересня 2000 року, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації : 03142, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна " суму заборгованості за кредитним договором № ML - 001/255/2006 від 27 жовтня 2006 року в розмірі 122 404, 57 доларів США, що еквівалентно 978 379, 73 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пеню за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань в сумі 538 593, 60 грн., а всього 1 516 973, 33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" судовий збір у розмірі 3 441, 00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог , оскільки судом неповно з'ясовані обставини справи та порушені норми процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , у судове засідання не з'явилися і причини неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

В силу ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2006 року між АКБ"Райффайзенбанк Україна" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № ML - 001/255/2006 (далі - Договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині №1 цього договору , а позичальник приймає кредит , зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі (п.1.1. частини № 2 Договору).

Банк надав позичальнику кредит, а позичальник прийняв кредит у розмірі 150 000, 00 доларів США, із фіксованою процентною ставкою 13,99 % , з терміном повернення 27 жовтня 2016 року на споживчі цілі.(а.с. 6-11 ).

Відповідно до п.2 ч.1 п. 1.5.1. ч.2 Договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі платежу ( 2 346,99 дол. США ) та не пізніше дати платежу( 27 числа кожного календарного місяця), шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.

Згідно із п. 1.9.1. ч.2 Договору, незважаючи на інші положення цього договору , банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та / або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором ( в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст. 3 цього договору) та /або умов договору іпотеки, та/або умов договору іпотеки ( майнової поруки) , та /чи договору поруки . При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Усі платежі для повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом повинні здійснюватись позичальником у валюті кредиту , в строки та на умовах встановлених цим договором (п. 1.11.1. ч.2 Договору).

Інші платежі згідно з умовами цього договору розраховуються у валюті кредиту і підлягають сплаті у валюті України, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати.

Згідно із п. 4.1. ч.2 Договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов'язань по цьому договору позичальник несе відповідальність у порядку і на умовах визначених в цьому договорі, а саме:

за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум ( п.4.1.1. Договору).

Судом встановлено , що відповідач належним чином не виконував умови Договору , у зв'язку з чим утворилася заборгованість , яка за розрахунком Банку на 22.07 2013 року складала 122 404, 57 доларів США , що згідно курсу НБУ еквівалентно 978 379, 73 грн. та пеня у розмірі 538 593, 60 грн., з яких:

- залишок заборгованості за кредитом - 99 314, 68 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно ( на дату проведення розрахунку заборгованості) - 793 822, 23 грн.;

- сума несплачених відсотків за користування кредитом - 23 089, 89 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно ( на дату проведення розрахунку заборгованості) 184 557, 49 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань - 538 593, 60 грн.( а.с 16-17).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанніможе бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином(відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язаннів обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

27 червня 2012 року між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ"ОТП Банк" було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю (далі - Договір 2) , згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передав ( переуступив) покупцю права на кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори ( перелік яких міститься у Додатку 1 до цього договору), а покупець прийняв такий кредитний портфель та зобов'язався сплатити на користь продавця винагороду ( п. 3.1. Договору 2)( а.с 43-36).

Згідно із п. 3.3. Договору 2 права, що переходять до покупця за кредитними договорами у зв'язку з продажем Кредитного портфелю: а) покупець набуває усі права вимоги за кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності , включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу; а також правами вимоги до боржників щодо сплати штрафних санкцій; б) право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності; в) на умовах, передбачених договором комісії, право вимагати від продавця перерахування будь-яких та усіх коштів, отриманих ним від боржників в результаті реалізації заставленого майна.

Відповідно до Витягу з Додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27 червня 2012 року відповідач купив кредитний портфель, який включає в себе Кредитний договір № ML - 001/255/2006 від 27 жовтня 2006 року , боржник ОСОБА_1 на загальну суму боргу боржника 99 314, 68 доларів США, загальна сума процентів на суму заборгованості-8073,92 доларів США, а разом 107 352, 60 доларів США ( а.с. 32).

05 червня 2013 року ТОВ" ОТП Факторинг" направив відповідачу досудову вимогу про усунення порушення шляхом дострокового виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором в строк не пізніше тридцяти календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с.12).

Проте ці вимоги позивача залишилися без задоволення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на те , що відповідач зобов'язання за Договором належним чином не виконував, ТОВ "ОТП Факторинг" як правонаступник Банку має право відповідно до ст. 1050 ЦК України та п. 1.9. ч.2 Договору ставити питання про дострокове повернення повної суми заборгованості , а згідно п. 4.1.1. ч.2 Договору сплатити відсотки за користування кредитом та пеню за несвоєчасне виконання боргових зобов'язань за цим Договором, а відтак суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача.

Посилання на те, що позивач не має право вимоги за кредитним договором про стягнення заборгованості, так як таким правом наділений лише банк, з яким відповідач укладав договір є безпідставними, оскільки до ТОВ"ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права первісного кредитора ПАТ"ОТП Банк", а саме: право вимоги до відповідача за кредитним договором № ML - 001/255/2006 від 27 жовтня 2006 року у зобов'язанні в повному обсязі та на умовах , що існували на момент переходу цих прав.

Необгрунтованими є також твердження в апеляційній скарзі про те , що позивач не має права вимоги , так як в нього нема ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій , оскільки розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.12.2009 року № 916 ТОВ " ОТП Факторинг Україна " зареєстрована як фінансова установа та видано відповідне свідоцтво.

Згідно Додатку до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 241 серія ФК про реєстрацію ТОВ " ОТП Факторинг Україна", вона має право здійснювати без отримання ліцензій та /або дозволів відповідно до законодавства - надання факторингу ( а.с. 33)

Доводи апеляційної скарги про те , щовідповідач договір не підписував, не заслуговують на увагу, оскільки за клопотанням представника відповідача судом першої інстанції була призначена судово - почеркознавча експертиза, проте вона не була проведена з вини відповідача, який не надав вільні зразки підпису та не оплатив за її проведення, а тому ухвала суду була повернута до суду без виконання.

До того ж з розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором ML-001/255/2006 від 27.10. 2006 на 22.07.2013 року вбачається , що відповідач з 27.11.2006 року до 28.12.2011 року частково погашав заборгованість( а.с. 16)

Судом з'ясовані обставини , які мають значення для правильного вирішення справи, а тому посилання в апеляційній скарзі на неповне з'ясування судом обставин справи є безпідставним.

Не вбачає колегія суддів і порушень норм матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

За таких обставин , відсутні підстави до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: