Провадження № 22-ц/779/207/2015
Головуючий у 1 інстанції Бабій О.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представників ОСОБА_4- ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відновлення порушеного права на користування та розпорядження земельною ділянкою за апеляційною ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 2004 року вона у ОСОБА_7 придбала крамницю «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0358 г, яка розташована за адресою АДРЕСА_2. Нотаріально посвідченою заявою від 17.04.2006 року ОСОБА_4 висловила згоду, що не заперечує проти будівництва позивачкою об'єктів нерухомості по спільній межі земельних ділянок сторін, а також не заперечує проти зносу належної їй дерев'яної частини будинку, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1. Однак, разом з тим, не дотримавшись домовленостей відповідачка виготовила проект та здійснює будівництво об'єктів нерухомості, який замість глухої стіни передбачає віконні отвори на об'єктах нерухомості з сторони земельної ділянки позивачки, що порушує її право забудову суміжної земельної ділянки.

Посилаючись на те, що відповідачка позбавляє права користуватись та розпоряджатись належною їй земельною ділянкою, просила зобов'язати відповідача замурувати вікна, позначені на проекті реконструкції магазину з прибудовою на АДРЕСА_1 цифрами 1,2,3.4,9,10 по частині спільної межі новозбудованої будівлі ОСОБА_4

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що відповідач ОСОБА_4 не виконала умов заяви про надання згоди на будівництво об'єктів нерухомості по межі земельних ділянок, що належить сторонам на праві власності та виготовила проект, який передбачає наявністю віконних отворів замість глухої стіни при будівництві об'єктів нерухомості по межі земельних ділянок належних сторонам.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просить задовольнити цю скаргу.

Представники ОСОБА_4 вважають оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 здійснює будівництво об'єктів нерухомості по АДРЕСА_1 з дотриманням Проектної документації та вимог закону, при цьому не порушує право власності чи право користування позивачки земельною ділянкою по АДРЕСА_3.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до п. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Стаття 375 ЦК України надає право власникові земельної ділянки зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Стаття 386 ЦК України встановлює, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу від 05 серпня 2004 року ОСОБА_2 є власником крамниці промтоварів «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0358 га.

ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 15 грудня 2003 року стала власником домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_3 та земельної ділянки площею 0, 0508 га.

Вищевказані земельні ділянки та домоволодіння сторін межують між собою. Зазначені обставини визнані сторонами та відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 25 серпня 2004 року №336 ОСОБА_4дозволено проведення проектно-пошукових робіт для реконструкції власного житлового будинку на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_3 з добудовою та влаштуванням криниці, а рішенням виконавчого комітету від 25 травня 2007 року №261 ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво житлового будинку загальною площею 176, 65 кв.м. з вбудовано-прибудованою крамницею промтоварів загальною площею 700,9 кв.м на цій земельній ділянці (а.с.15,17).

16 серпня 2007 року відповідачці інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю надано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованою крамницею промтоварів по АДРЕСА_3.

Проектна документація, відповідно до якої ОСОБА_4 проведено будівельні роботи отримала погодження всіх компетентних органів та відповідає чинній нормативній базі, що підтверджується висновком комплексної державної експертизи.

Позивачка та її представник не подали суду жодних доказів, що ОСОБА_4 побудувала житловий будинок з відхиленням від проекту та визначених документацією границь і таким будівництвом порушеного права на користування розпорядження земельною ділянкою позивачки.

Суд обґрунтовано відхилив доводи позивачки про те, що відповідачка порушила домовленості спорудивши по спільній межі об'єкт нерухомості з віконними отворами, оскільки в заяві про дозвіл на будівництво по спільній межі належної сторонам земельної ділянки, немає застережень про неможливість облаштування в стіні зі сторони земельної ділянки позивача вікон та зазначення про будівництво виключно глухої стіни.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 10 грудня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк