Справа №468/1983/14-ц 14.01.2015 14.01.2015 14.01.2015
Провадження №22-ц/784/45/15
Провадження № 22ц/784/45/15 Головуючий у 1-ї інстанції Копейка Т.О.
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

при секретарі: Богуславській О.М.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_4

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 3 грудня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_4

про стягнення грошової компенсації вартості частки майна, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошової компенсації вартості належних їй ? часток у праві спільної часткової власності на автомобіль «HYUNDAI H 100 2.5D», 1996 року випуску, д/номер НОМЕР_1, вартістю 40 000 грн. 00 коп. і трактор МТЗ-80, д/номер НОМЕР_2, 1992 року випуску, вартістю 22 000 грн. 00 коп..

Позивачка зазначала, що сторони є співвласниками автомобіля і трактора, але відповідач перешкоджає їй у користуванні вказаним майном, а тому його спільне використання є неможливим.

Посилаючись на це, і враховуючи неподільність речей, позивачка вважала, що є усі законні підстави для припинення її права власності на частку в спільному майні шляхом стягнення на її користь грошової компенсації.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року, в якому усунуто описку на підставі ухвали цього ж суду від 3 грудня 2014 року, і додатковим рішенням цього ж суду від 3 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено, ухвалено про стягнення на її користь з ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості ? частини автомобіля «HYUNDAI H 100 2.5D», 1996 року випуску, д/номер НОМЕР_1, в розмірі 20 000 грн. 00 коп. і ? частини трактора МТЗ-80, д/номер НОМЕР_2, в розмірі 11 000 грн. 00 коп., а її право власності на зазначені частки у праві спільної часткової власності припинено. Розподілені судові витрати.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, просив рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є колишнім подружжям, та між ними майно, що було спільно нажито за час шлюбу, поділено за рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 серпня 2012 року.

За цим поділом, сторонам на праві спільної часткової власності належить по ? частці автомобіля «HYUNDAI H 100 2.5D», 1996 року випуску, д/номер НОМЕР_1 та ? частці трактора МТЗ-80, 1992 року випуску, д/номер НОМЕР_2.

Виділ у натурі частки із спільного майна кожному із співвласників є неможливим.

Отже, автомобіль і трактор є неподільними речами у розумінні ч.2 ст. 183 ЦК України.

За домовленістю сторін, що ними визнано та не заперечувалося у судових засіданнях, визначено вартість автомобіля в розмірі 40 000 грн. 00 коп. і трактора в розмірі 22 000 грн. 00 коп..

Таким чином, судом установлено та не заперечується сторонами, що виділення із спільного майна, а саме: автомобіля і трактора часток, що належать позивачці, неможливо.

Відповідно до положень статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється за їхньою згодою.

Згідно з ч.2 статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 с. 183 ЦК України), співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Отже, враховуючи неподільність речей та згоду позивачки на отримання грошової компенсації, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та обґрунтовано задовольнив вимоги про стягнення грошової компенсації вартості часток майна, що є у спільної часткової власності сторін, та припинив право позивачки на такі частки, яке припиняється з дати отримання такої компенсації.

Щодо заперечень апелянта стосовно домовленості між сторонами на компенсацію вказаних часток за рахунок проведеного обміну між ними частками в спільної нерухомості на підставі нотаріально посвідченого договору, то зазначене суперечить змісту цього договору від 24 січня 2014 року, та не стосується прав власності сторін на рухоме майно.

Наявність розписки, виданої 24 січня 2014 року від імені позивачки, про її відмову від належних їй часток у праві спільної часткової власності на рухоме майно, не відповідає процедурі здійснення власником розпорядження стосовно належного йому майна, та положенням статті 346, частині 3 статті 347 ЦК України.

Отже, правових підстав для відмови позивачки в стягненні грошової компенсації у суду не було.

За таких обставин оскаржуване рішення та додаткове рішення суду першій інстанції відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, а тому не можуть бути скасовані.

Інші доводи апелянта ОСОБА_4 не впливають на обґрунтовані висновки суду.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 відхилити, а рішення та додаткове рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2014 року і 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді