Номер провадження: 22-ц/785/6390/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В.,Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Одеська міська рада про визнання приватизації житла недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2012 року,-

встановила:

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання приватизації житла недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Одночасно з позовом , від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1,що належить відповідачам.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2012 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який участі у справі не брав, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні заяви.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заперечень на них, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню зпостановленням нвоої ухвали про відмову у задовлленні заяви ОСОБА_2 з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, виходив з того, що оскільки між сторонами існує майновий спір ,вимоги є співмірними із заявленими позовними вимогами , відповідачам на праві приватної власності належить спірне майно , тому заява позивача ОСОБА_2 є обґрунтованою.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб , або забороною вчиняти певні дії.

З виділених матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги ОСОБА_5 матеріалів вбачається ,що у травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання приватизації житла недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності (а.с.2-3).

Одночасно з позовом від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 ,що належить відповідачам (а.с.16-17).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2012 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання приватизації житла недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності (а.с.22).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29.08.2012 року заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі задоволено ,

накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.24).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.02.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках належала 715/1000 частин квартири АДРЕСА_2 (а.с.5).

Решта 285/1000 частин спірної квартири належить позивачу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ,що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с.7).

23.11.2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 за договором дарування подарували ОСОБА_5 391/1000 частин квартири АДРЕСА_3 (а.с.29).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 06.12.2011 року ОСОБА_5 є власником 391/1000 частин квартири АДРЕСА_3 (а.с.30).

Відповідно до пояснень наданих колегії суддів позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_5, вбачається ,що відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 23.11.2011 року за договором дарування було подаровано ОСОБА_7 324/1000 частин квартири АДРЕСА_4 ,м.. Позов до ОСОБА_5, ОСОБА_7 позивачем не предьявлений та останні не є відповідачами у справі.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву позивача не перевірив належність 715/1000 частини спірної квартири відповідачам та з врахуванням того, що на час постановлення судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 не були власниками 715/1000 квартири АДРЕСА_5 , ОСОБА_5, ОСОБА_7 , яким належить з 2011 року відповідно 391/1000 частин та 324/1000 частин спірної квартири не є відповідапчами у справі , тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

За таких підстав, відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановоленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 121 грн. 80 коп. ,сплачений при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 311, п.2 ч.1 ст. 312, п.6 ч.1 ст.314 ,315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 715/1000 частин квартири АДРЕСА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.А. Калараш

Судді: Комаровська Н.В.

Гончаренко В.М.