Справа № 723/3015/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2015 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що 23 травня 2006 року померла мати позивачки ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Т. Шевченка, 15. На момент смерті ОСОБА_4 в даному господарстві проживав та був реєстрований ОСОБА_5, який продовжував вести домогосподарство, обробляв земельну ділянку та здійснював ремонти будинку, тим самим він прийняв спадщину.

10.10.2006 року батько позивачки ОСОБА_5 склав в Їжівській сільській раді заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого не складалось та взагалі все, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1.

18.07.2014 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Т.Шевченка,15, загальною вартістю 140880,00 гривень.

Вказане майно знаходиться на земельній ділянці площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У передбачений законом шести місячний термін ОСОБА_1 звернулась в органи нотаріату із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але враховуючи те, що ні батько ні мати при житті не набули право власності та не зареєстрували це право, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Єдиними спадкоємцями за законом, які могли би претендувати на спадкове майно є відповідачі, однак вони спадщину не приймали, і відмовляються від її прийняття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю, просили розглядати справу без їх участі, на спадкове майно не претендують.

В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що станом на 15.04.1991 рік домогосподарство, в якому проживали та були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_3, ОСОБА_7 відносилось до категорії колгоспних дворів, що підтверджується довідкою сільської ради від 20 липня 2015 року № 2316 (а.с.-18).

Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частина 2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Отже, кожен з вказаних осіб набув право власності на домоволодіння.

Згідно технічного паспорту будинковолодіння, вищевказане будинковолодіння знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Шевченка, 15, та складається з житлового будинку літ. «А-І» з прибудовою літ. «а» загальною площею 105,10 кв.м., житловою площею 69,60 кв.м., ганку літ. «a1», сараїв літ. Б,В,Г», вбиральні літ. «Д», гаража літ. «Е», воріт з - хвірткою №1, огорожі №2, хвіртки №3, огорожі №4, криниці №5, а всього на загальну суму 140880,00 грн.

23 травня 2006 року померла мати позивачки ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Т. Шевченка, 15.

10.10.2006 року батько позивачки ОСОБА_5 склав в Їжівській сільській раді заповіт, яким все своє майно, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого нескладалось та взагалі все, на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1. 18.07.2014 року, ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Т.Шевченка,15гривень.

Спадкоємці першої черги за законом тобто відповідачі на спадщину не претендують, до нотаріальної контори не звертались та не заперечують, щоб позивач одноособово прийняла спадщину.

Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З цих підстав суд вважає, що позивачка набула право на домоволодіння майна колишнього колгоспного двору після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

Зважаючи на те, що відповідачі позовні вимоги визнали, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та керуючись ст.174 ЦПК, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1223 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі». ст.ст. 10, 60, 174, 213 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 13.06.1981р.н. право власності на майно, що знаходиться в с. Їжівці Сторожинецького району, Чернівецької області по вул. Шевченка, 15, та яке складається з житлового будинку літ. «А-І» з прибудовою літ. «а» загальною площею 105,10 кв.м., житловою площею 69,60 кв.м., ганку літ. «al», сараїв літ. Б,В,Г», вбиральні літ. «Д», гаража літ. «Е», воріт з - хвірткою №1, огорожі №2, хвіртки №3, огорожі №4, криниці №5, вимощення І.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: