Справа № 203/5095/2014-ц
Провадження № 2/204/465/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму еквівалентну 3000 доларів США по курсу Національного банку України на час винесення рішення судом. В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що відповідачка за цим позовом є знайомою її померлого чоловіка, який і її з нею познайомив. На протязі багатьох років вони підтримували товариські стосунки з відповідачкою. Неодноразово відповідачка зверталася до них із проханням про надання їй у борг грошових коштів. Вони надавали у борг грошові кошти і вона їм їх своєчасно повертала. Тому, коли відповідачка за цим позовом звернулася про надання їй у борг грошової суми еквівалентної 3000 доларів США, то у них не було сумнівів у її порядності і вони надали їй ці кошти. Відповідачка власноручно написала розписку на ім'я чоловіка позивачки. Вони не обговорювали дату повернення грошових коштів, але відповідачка запевнила, що на першу вимогу грошові кошти будуть повернуті. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки - ОСОБА_3 помер. Після смерті чоловіка позивачка прийняла спадщину та є його правонаступником. Позивачка звернулася до відповідачки з вимогою повернення боргу. Відповідачка пообіцяла їй повернути борг і частину його у розмірі 5000 грн. повернути до кінця липня 2014 року, але окрім обіцянок ніяких коштів позивачка не отримала. Її син також звертався до відповідачки з проханням повернути грошові кошти, але відповідачка не бажає з ними розмовляти на цю тему. У зв'язку з вищевказаним, позивачка була вимушена звернутися до суду.

Пізніше позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму 75000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного позову та просила відмовити позивачці в задоволенні її вимог в повному обсязі, оскільки вона повернула її чоловіку, коли він ще був живий, всю суму боргу, про що останнім була написана розписка, яку відповідачка надала суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У судовому засіданні було встановлено, що 04 березня 2007 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 гроші в сумі 3000,00 доларів США, що підтверджується борговою розпискою, яку відповідачка написала власноручно (а.с.4). Таким чином, між відповідачкою та ОСОБА_3 був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачкою була написана розписка.

Вищевказаною розпискою не встановлена дата повернення отриманих відповідачкою коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, борг підлягає поверненню відповідачкою у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Проте, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 06.05.2013 року, виданим відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 3184 (а.с.9).

Позивачка є дружиною ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_2 від 12.04.2011 року, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 83 (а.с.8).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 261/2014 після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, заведеної П'ятою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, позивачка є єдиним спадкоємцем померлого та такою, що прийняла спадщину.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку з вищевказаним, позивачка набула права вимоги до відповідачки по борговій розписці від 04 березня 2007 року, написаної останньою померлому чоловіку позивачки.

Вищевказані обставини не оспорювалися та були визнані сторонами у справі, а тому, доказуванні вищевказані обставини не підлягають на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі вищевказаного позивачка звернулася до суду та просила стягнути з відповідачки на її користь заборгованість по розписці від 04 березня 2007 року, написаної відповідачкою її померлому чоловіку.

Відповідачка, в свою чергу, надала суду розписку ОСОБА_3 від 24 березня 2011 року, згідно якої ОСОБА_3 зазначив, що він отримав від відповідачки всю суму боргу та претензій до неї не має.

Позивачка в судовому засіданні ознайомилася з даною розпискою від 24 березня 2011 року та вказала, що почерк наче її чоловіка, але вона не вірить, що відповідачка повернула борг.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, судом було роз'яснено позивачці про можливість призначення по даній справі судової почеркознавчої експертизи для встановлення обставин зокрема щодо належності почерку на розписці від 24 березня 2011 року саме ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, позивачка відмовилася від призначення та проведення судової почеркознавчої експертизи.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки є безпідставними, оскільки відповідачка повернула борг в повному обсязі.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1046, 1049, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова