У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення процентів та неустойки за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 13 листопада 2008 року він позичив ОСОБА_5

59 тис. доларів США, які остання зобов'язалася повернути йому з розстроченням у певному порядку та строки з кінцевим терміном, не пізніше 13 травня 2009 року, про що між ними укладено договір позики.

13 травня 2009 року відповідач додатково позичила у позивача

7 500 доларів США у зв'язку з чим сума наданої відповідачу позики була збільшена до 66 500 доларів США, які відповідач зобов'язалася повернути позивачу частинами у визначені договором порядку та строки, але не пізніше 13 листопада 2009 року, на підтвердження чого між ними в письмовій формі був укладений додатковий договір № 1 до договору позики від 13 листопада 2008 року, посвідчений 13 травня 2009 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою В.А. за реєстровим № 1842.

За вищезазначеним договором позики позивачем повернута сума у розмірі 12 тис. доларів США, неповернута сума позики складає 54 500 доларів США.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області

від 05 вересня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 13 листопада 2008 року та за додатковим договором до нього № 1 від 13 травня 2009 року у розмірі 638 776 грн 58 коп., що еквівалентно

79984 доларів США, суму нарахованих штрафів у розмірі 1 830 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 грудня

2013 року рішення Харківського районного суду Харківської області

від 05 вересня 2013 року в частині задоволення позову про стягнення штрафу в розмірі 1 830 000 грн скасовано, в задоволенні позову в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Враховуючи викладене вище, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь проценти за користування неповернутою частиною позичених коштів та три проценти річних від простроченої поверненням суми позики в період з 27 грудня 2012 року по 26 травня

2014 року в сумі, що еквівалентна 7811 доларам США а також неустойку у вигляді штрафу за прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором позики та додатковим договором № 1 в період з 27 грудня

2012 року по 26 травня 2014 року в сумі 2 666 506 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області

від 12 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 проценти за користування позикою за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору від 13 травня 2009 року № 1 за період з 27 грудня 12 року по 26 травня 2014 року в розмірі

86 199 грн 75 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 три проценти річних від простроченої суми за договором позики від 13 листопада

2008 року в редакції відповідно до додаткового договору від 13 травня

2009 року № 1 за період з 27 грудня 2012 року по 26 травня 2014 року в розмірі 36 319 грн 50 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в частині стягнення неустойки у вигляді штрафу за прострочення виконання зобов'язання за договором позики

від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору

від 13 травня 2009 року № 1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову, справу направити в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишити без змін, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, вирішуючи спір в частині стягнення неустойки за договором позики, обґрунтовано виходив із того, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року у задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення неустойки у розмірі 1 830 000 грн було відмовлено, рішення набрало законної сили та відповідно до положень ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для вирішення спору в цій частині.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області

від 12 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк