Провадження № 2/742/1727/15
Єдиний унікальний № 742/3912/15-ц
05 листопада 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., при секретарі Гапоненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках справу за позовом Державного підприємства «Спецагролізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014 року,-
У зв»язку з цим позивач змушений був звернутися до суду і просить суд стягнути на його користь заборгованість по кредиту, 3 % річних, інфляційні нарахування та судові витрати по даній справі.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково виходячи з наступного:
Згідно п.2.2 Договору Позики Позичальник зобов»язаний повернути зазначену в Договорі суму позики до 01.05.2015 року.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 612 ЦК визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п.3.1 договору позики, у випадку неповернення зазначеної в п.1.1 суми позики, в терміни зазначені п.2.2, позичальник сплачує штраф у розмірі 0,5 % від суми позики за кожен день прострочення.
Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язань.
Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов»язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2 статті 551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У зв'язку із цим, зазначені кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу.
Станом на 01.10.2015 року ОСОБА_1 свої зобов»язання за договором безвідсоткової позики не виконав, тому в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає, що дана вимога підлягає задоволенню .
Так, період прострочення виконання зобов'язання по безвідсоткової позики від 02.10.2014 року за період з 02.05.2015 року до 01.10.2015 року становить 153 доби.
Відповідно до даних управління статистики щодо індексу інфляції (публікується в офіційних періодичних виданнях відповідно до статті 3 Закону України '' Про індексацію грошових доходів населення '') в травні 2015 року становить 102,20 %., в червні 2015 року - 100,40 % в липні 2015 року - 99,00 %.
Виходячи з вище викладеного суд вважає, що 3% річних та інфляційні витрати підлягають задоволенню в розмірах визначених судом.
Щодо вимог про стягнення 6011,94 гривень пені (в розмірі подвійної ставки НБУ), то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки договором не передбачено стягнення пені в зазначеному розмірі.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду пропорційно до задоволених вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 49 888,72 гривень, а судом задоволено вимоги на суму 43 872,55 гривень, що становить 87,94 %. А отже стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 1071,11 гривень (1218( сума судового збору, яка підлягає сплаті під час подачі позовної заяви)х87,994%).
Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст.22, 526, 530,610,612,1046,1049,1050 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60,88,212-218,224-226,294 ЦПК України, суд -
Позов Державного підприємства «Спецагролізинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики від 02.10.2014року - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного підприємства «Спецагролізинг» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1071,11 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та повторне заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд , протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання рішення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Суддя А.В.Коваленко