Справа №201/8646/14-ц
Провадження №2/333/519/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Шевченко І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння звернулось Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» посилається на таке. 25.12.2006 р. між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №200/в відповідно до умов якого банком ОСОБА_2 був наданий кредит у сумі 60000 доларів США на придбання транспортного засобу терміном до 24.12.2013 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами був укладений договір застави №1 автомобіля ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до п. 3.4.1, 3.4.2 договору банк має право у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави шляхом її реалізації. ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором не виконав. В жовтні 2011 року ОСОБА_2 без дозволу банку реалізував автомобіль ОСОБА_4, яка в свою чергу 21.02.2013 року продала вказаний автомобіль відповідачу ОСОБА_3 ОСОБА_1 ще 20.02.2007 року зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про заставу на цей автомобіль, вдруге 17.05.2012 року застава знову була зареєстрована у вказаному реєстрі. Тому ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем, тому повинний повернути автомобіль. Відповідно до п. 7.5 кредитного договору цей договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, оскільки боржником не повернута вся сума заборгованості за кредитним договором банк продовжує Станом на 16.03.2015 р. заборгованість становить за період з 26.06.2011 року по 16.03.2015 р. - 23059,99 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 16.03.2015 р. складає 498466,10 грн., заборгованість по штрафам в сумі 335499,60 грн. Тому банк просить звернути стягнення на предмет застави автомобіля ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шляхом визнання права власності на нього за позивачем та витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 вказаний автомобіль.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник позов не визнали, пояснивши, що автомобіль був придбаний ОСОБА_3 без порушень вимог чинного законодавства, він є добросовісним набувачем, крім того, банк вже звертався до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору, виконавче провадження у звязку з цим відкрито.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався повістками направленими на адресу його реєстрації, але конверти з повістками пвернулись не врученими у звязку з закінченням терміну зберігання. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. відповідачі вважаються сповіщеними належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась повістками направленими на адресу її реєстрації.

Заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

25.12.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» перейменованим пізніше в Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №200/в. Відповідно до умов якого банком ОСОБА_2 був наданий кредит у сумі 60000 доларів США на придбання транспортного засобу терміном до 24.12.2013 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами був укладений договір застави №1 автомобіля ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Станом на 16.03.2015 р. заборгованість становить за період з 26.06.2011 року по 16.03.2015 р. - 23059,99 доларів США, що по офіційному курсу НБУ станом на 16.03.2015 р. складає 498466,10 грн., заборгованість по штрафам в сумі 335499,60 грн.

Відповідно до п. 3.4.1, 3.4.2 договору застави №1 банк має право у випадку невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави шляхом її реалізації.

П.5.1, 5.2, 5.5 договору застави встановлено, що заставодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави у випадку, якщо сума наданого кредиту, проценти за користування ним, а також можливі неустойки та штрафні санкції не будуть погашені. Порядок реалізації предмету застави визначається заставодержателем (а.с.31-33).

22.02.2007 р. внесені відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна щодо автомобіля ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_1. Обтяжувачем вказаний ВАТ Всеукраїнський ОСОБА_1», боржником ОСОБА_2 на підставі договору застави, термін дії обтяження до 22.02.2012 року (а.с.23).

17.05.2012 р. знову внесені аналогічні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, термін дії до 17.05.2017 року (а.с.25).

Згідно листа №14/697 від 03.02.2015 р. Управління Державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області 14.02.2007 року автомобіль ОСОБА_5, кузовWDB 9034632Р932180 був придбаний на аукціоні з отриманням свідоцтва про реєстрацію та номерного знаку АЕ1673АА за ОСОБА_2 01.10.2011 року цей автомобіль був знятий з обліку для реалізації на підставі заяви власника. 29.10.2011 р. вказаний транспортний засіб було зареєстровано з отриманням номерного знаку АЕ9238АА на імя ОСОБА_4 21.02.2013 року вказаний автомобіль було зареєстровано з отриманням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та номерного знаку АР4802АА за ОСОБА_3 (а.с.103-104).

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (чч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що має місце заборгованість за кредитним договором №200/в, який забезпечений заставою - автомобілем, отже є підстави для звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Такі правові висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду України № 6-7цс13 від 03 квітня 2013 року та від 19 листопада 2014 року № 6-168 цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом встановлено, що на час відчуження спірного, заставного автомобіля ОСОБА_2 ОСОБА_4, а потім ОСОБА_4 ОСОБА_3 обтяження не було припинено.

Враховуючи викладене, доводи представника відповідача про те, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, від якого згідно зі ст. 388 ЦК України майно, набуте за відплатним договором, не може бути витребуване, є безпідставним, оскільки в силу ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» він вважався би добросовісним набувачем за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього майна.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувала в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери; реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», з метою забезпечення збереження предмета застави підлягає задоволенню позов в частині примусового вилучення у ОСОБА_3 автомобіля ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2, та передати його Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 23. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 589 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.

Звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №200/в від 25 грудня 2006 року за період з 26.06.2011 р. по 16.03.2015 р. в загальній сумі 833965 (вісімсот тридцять три тисячі девятсот шістдесят пять) гривень, 70 коп. (в тому числі заборгованість по відсоткам 23059,99 доларів США, заборгованість по штрафам в сумі 335499,60 доларів США), на предмет застави, а саме автомобіль ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1».

Вилучити з чужого незаконного володіння у ОСОБА_3 автомобіль ОСОБА_5, модель ОСОБА_5, шасі (кузов, рама, коляска) WDB 9034632Р932180, тип ТЗ автобус D, рік випуску - 1999, колір білий, реєстраційний номер НОМЕР_2, та передати його Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1».

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська