АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/942/13-ц 22-ц/774/103/К/15
Справа № 193/942/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/2522/К/14 Патинка А.Г.
Категорія 54 (III) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року коллегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Новоюліївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області - ОСОБА_2, ОСОБА_3;

позивача ОСОБА_4;

представника Комунального підприємства "Відродження плюс" - Мартилоги Олександра Станіславовича;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Новоюліївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області на рішення Софіїського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Новоюлівської сільської ради Софївського району Дніпропетровської області, співвідповідача Комунального підприємства "Відродження плюс" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі на попередній посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, у якому просила поновити її на роботі на посаді директора Комунального підприємства "Відродження Плюс", визнати рішення Новоюлівської сільської ради від 8 липня 2013 року про її звільнення незаконним та скасувати його; стягнути з відповідача середньомісячний заробіток в сумі 2281,61 грн. за час вимушеного прогулу з 9 липня 2013 року; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2014 року, позивачці відмовлено у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 20144 року рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В останніх уточнених позовних вимогах від 28.10.204 року ОСОБА_4 просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області № 5-к від 08 липня 2013 року про її звільнення з займаної посади директора КП "Відродження плюс", зобов'язати відповідача відшкодувати їй моральні збитки в розмірі 15000 грн., зобов'язати відповідача та співвідповідача сплатити на її користь всі належні суми (середньомісячний заробіток в сумі 2340 грн. та індексацію) в період з 09 липня 2013 року до дня постановлення рішення суду.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 13.01.2011 року її було прийнято на посаду директора Комунального підприємства "Відродження плюс" рішенням Новоюлівської сільської ради Софіївського району №51-/4/VI від 13 січня 2011 року.

Рішенням сесії Новоюлівської сільської ради Софіївського району позивачку звільнено з посади директора комунального підприємства "Відродження плюс", трудовий контракт з нею було розірвано у зв`язку з порушенням п.5.4 контракту за систематичне невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього цим контрактом за неодноразове грубе порушення Керівником чинного законодавства України чи обов`язків, передбачених контрактом, результатом чого для підприємства стали значні негативні наслідки (понесено збитки).

Вказане рішення позивач вважає незаконним, необґрунтованим та безпідставним, таким, що суперечить чинному законодавству про працю та Конституції України та на підставі наведеного позивач просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області №5-к та №6-к від 08 липня 2013 року про звільнення з посади директора Комунального підприємства "Відродження плюс" ОСОБА_4 поновивши ОСОБА_4 на посаді директора Комунального підприємства "Відродження плюс".

Стягнуто з Комунального підприємства "Відродження плюс" на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 липня 2013 року по 04 листопада 2014 року в сумі 39664 грн. після відрахування з неї передбачених законом податків та обов'язкових платежів.

Стягнуто з Комунального підприємства "Відродження плюс" на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду про поновлення позивачки на роботі та присудження їй виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнуто з Комунального підприємства "Відродження плюс" в дохід держави судовий збір у сумі 730 грн. 80 грн.

Стягнуто з сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Відродження плюс" в сумі 39664 грн. після відрахування з неї передбачених законом податків та обов'язкових платежів.

В апеляційній скарзі представник Новоюліївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зокрема суд першої інстанції вийшов за межі останніх уточнених позовних вимог позивача, в яких вона не ставила питання про поновлення її на роботі, також не ставилось питання про стягнення із голови Новоюлівської сільської ради ОСОБА_2. на користь КП "Відродження плюс" 39644 грн. Також порушенням процесуальних норм є надання можливості позивачу уточнювати позовні вимоги на стадії судового розгляду, оскільки вимоги позивача відрізняються по змісту як обґрунтування, так і посилання на норми матеріального права. В процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції проявляв упереджене ставлення до відповідачів.

Також при ухваленні рішення судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема при ухваленні рішення суд керувався нормами КЗпП України щодо звільнення позивача за порушення трудової дисципліни, в той час як звільнення позивача мало місце на підставі п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом, а саме п. 5.4 Контракту.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Статуту КП "Відродження плюс" вказане підприємство створене Новоюлівською сільською радою на підставі рішення Новоюліської сільської ради №48-VІІ/V від 12 січня 2007 року з метою надання комунальних послуг населенню.

Рішенням Новоюлівської сільської ради від 13 січня 2011 року №51-4/VI ОСОБА_4 було затверджено на посаді директора комунального підприємства "Відродження плюс" та вказаним рішенням Новоюлівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, з однієї сторони та ОСОБА_4, з іншої сторони, був укладений контракт про призначення її на посаду директора Комунального підприємства "Відродження плюс" терміном на 5 років з 13 січня 2011 року по 13 січня 2016 року.

Рішенням двадцять четвертої сесії шостого скликання Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області №250-24/VI від 08 липня 2013 року "Про звільнення з посади директора КП "Відродження плюс" ОСОБА_4 було звільнено з посади директора КП "Відродження плюс" та розірвано трудовий контракт у зв'язку з порушенням п.5.4 Контракту за систематичне невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом та за неодноразове грубе порушення керівником чинного законодавства України чи обов'язків, передбачених контрактом, результатом чого для підприємства стали значні негативні наслідки (понесено збитки).

Розпорядженням голови сільської ради ОСОБА_2. № 5-к від 08 липня 2013 року "Про звільнення з роботи" було зазначено "Звільнити з займаної посади директора КП " Відродження плюс" ОСОБА_4 у зв'язку із перевитратою, нецільовим, нераціональним неекономним використанням коштів, які надходять від населення, як абонплата за спожиту воду, за фальсифікацію і недостовірні облікові дані та за грубі порушення ведення касових операцій використання готівки, за самовільне включення до штатного розпису одну одиницю (свою дочку ОСОБА_6 і весь період це скривала), яка за весь період числення на роботі жодного разу не з'являлась. ОСОБА_4 дискредитувала себе як керівник і втратилу довіру громади, владних структур (органу місцевого самоврядування), виконокому і депутатів сільської ради".

Крім того, в розпорядженні за №5-к від 08 липня 2013 року "Про звільнення з роботи" зазначено:

" 1.Звільнити з посади директора Комунального підприємства "Відродження плюс" ОСОБА_4 з 08 липня 2013 року по п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом.

2.Розірвати достроково трудовий контракт від 14 січня 2013 року укладений з директором Комунального підприємства "Відродження плюс" ОСОБА_4 в зв'язку з порушенням п.5.4. Контракту за систематичне невиконання Керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом та за одноразове грубе порушення Керівником чинного законодавства України чи обов'язків, передбачених контрактом, результатом чого для підприємства стали значні негативні наслідки (понесено збитки). Підстава: акт - перевірки постійної комісії з питань бюджету і фінансів та соціальних питань, письмове звернення громад сіл Трудолюбівка, Степове та рішення сходок населення сільської ради".

В розпорядження сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області "Про звільнення з роботи" з посади директора КП "Відродження плюс" ОСОБА_4 за №6-к від 08 липня 2013 року зазначено:

" 1.Звільнити з посади директора Комунального підприємства "Відродження плюс" ОСОБА_4 з 08 липня 2013 року по п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом.

2.Розірвати достроково трудовий контракт від 14 січня 2013 року укладений з директором Комунального підприємства "Відродження плюс" ОСОБА_4 в зв'язку з порушенням п.5.4. Контракту за систематичне невиконання Керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом та за одноразове грубе порушення Керівником чинного законодавства України чи обов'язків, передбачених контрактом, результатом чого для підприємства стали значні негативні наслідки (понесено збитки).

3. У зв'язку з прийняттям даного розпорядження скасувати розпорядження сільського голови №5-к від 08 липня 2013 року "Про звільнення з роботи"" (т. 3 а.с. 145).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 звільнено з посади директора КП "відродження плюс" незаконно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та убачається із матеріалів справи рішенням Новоюлівської сільської ради від 13 січня 2011 року №51-4/VI ОСОБА_4 було затверджено на посаді директора комунального підприємства "Відродження плюс" та вказаним рішенням Новоюлівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області, з однієї сторони та ОСОБА_4, з іншої сторони, був укладений контракт про призначення її на посаду директора Комунального підприємства "Відродження плюс" терміном на 5 років з 13 січня 2011 року по 13 січня 2016 року.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 "Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності" оплата праці та матеріальне забезпечення керівника підприємства визначаються у контракті, провадяться за рахунок коштів підприємства і встановлюються у прямій залежності від результатів виробничо-господарської діяльності підприємства. Пунктом 5 зазначеної постанови рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладанні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови.

Пунктом 8 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203, передбачено, що контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. У статутах (положеннях) підприємств, які затверджуються органами управління майном, передбачаються умови оплати праці та матеріального забезпечення керівника підприємства за рахунок коштів підприємства, що спрямовуються на оплату праці.

Зі змісту наведених норм вбачається, що встановлена процедура укладення контрактної форми трудового договору для всіх керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності, на підставі укладеного контракту виникають трудові правовідносини між керівником, як працівником, та відповідним підприємством, установою та організацією, що належать до комунальної власності, а не з органом, уповноваженим на укладання такого контракту.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Пунктом 5.4 Контракту передбачено, що керівник, в даному випадку ОСОБА_4, може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи підприємства (установи, організації) до закінчення терміну його дії:

- у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом;

- у разі одноразового грубого порушення Керівником чинного законодавства України чи обов'язків, передбачених контрактом, результатом чого для підприємства стали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.);

- у разі невиплати реструктурованої податкової заборгованості протягом трьох місяців за наявності вини керівника;

- у разі порушення зростання обсягів простроченої кредиторської заборгованості.

Таким чином, з ініціативи підприємства (установи, організації) до закінчення терміну дії контракту ОСОБА_4 могла бути звільнені з підстав, зазначених в п. 5.4 вказаного Контракту.

Проте відповідачем, відповідно до вимог чинного законодавства, не було надано належних доказів того, які саме обов'язки визначені контрактом, систематично не виконувала позивачка та чи вчинила вона неодноразове грубе порушення чинного законодавства або обов'язків, передбачених контрактом, та які негативні наслідки це завдало підприємству, не надано доказів того, які заходи дисциплінарного чи громадського стягнення застосовувались до позивачки за ці порушення та чи дотримано відповідачем визначений законом порядок їх застосування та проведення звільнення позивачки.

Надане відповідачем рішення Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області №215-21/VI від 20 березня 2013 року в п.3 якого зазначено, що директору "Відродження плюс" зробити суворе зауваження щодо халатного відношення до підготовки звітів по надходженню та використанню коштів до КП "Відродження плюс" колегія суддів не може розцінювати як належний доказ систематичного або одноразового грубого порушення Контракту, оскільки до директора КП "Відродження плюс" раніше не застосовувалось жодного дисциплінарного стягнення, суд не вбачає систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, так як під систематичним невиконанням для цілей даного Контракту є невиконання керівником своїх обов`язків, якщо до керівника протягом року застосовано 2 або більше дисциплінарних стягнень. Фактів систематичного невиконання ОСОБА_4 обов`язків, покладених на неї, відповідачем судом не надано.

Грубим порушенням обов'язків керівником може бути навмисне спричинення великих фінансових збитків юридичній особі, проте доказів того, що ОСОБА_4, як керівником КП " Відродження плюс", були завдані фінансові збитки у великому розмірі відповідачем суду не надано. У наведених відповідачами актах фінансово-господарської перевірки та аудиторської перевірки не вказана сума збитків спричинених підприємству, коли, хто і в який спосіб спричинив збитки, тому вказані акти суд не може прийняти як належними та допустимими доказами по справі.

Посилання представника відповідача на системне невиконання ОСОБА_4 обов'язків щодо подачі щорічних звітів колегія суддів не може прийняти як належний доказ по справі, оскільки позивачем подавалися вказані звіти, проте згідно рішень Новоюліївської сільської ради вони не приймалися у зв'язку із недосконалості звіту та халатного відношення по їх підготовці, що є не засвідчує факту неподання таких звітів позивачкою.

Доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, зокрема при ухваленні рішення суд керувався нормами КЗпП України щодо звільнення позивача за порушення трудової дисципліни, в той час як звільнення позивача мало місце на підставі п.8 ст.36 КЗпП України з підстав передбачених контрактом, а саме п. 5.4 Контракту колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки рішення суду першої інстанції достатньо вмотивоване в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин та судом встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивача звільнено правомірно на підставі п.5.4 Контракту.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду ухвалено із порушенням процесуальних норм права та про те, що в процесі розгляду цивільної справи суд першої інстанції проявляв упереджене ставлення до відповідачів не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду, оскільки ч. 2 ст. 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд, а ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів.

Позивач протягом судового розгляду позову фактично не змінювала ні предмет, а ні підставу позову, в даному випадку предметом позову являється звільнення позивача, поновлення на роботі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, та стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо упередженого ставлення суду першої інстанції до відповідачів не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

На думку колегії суддів, на увагу заслуговують доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог позивача, в яких вона не ставила питання про стягнення із голови Новоюлівської сільської ради ОСОБА_2. на користь КП "Відродження плюс" 39644 грн., оскільки дійсно така вимога в позові не міститься.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення із голови Новоюлівської сільської ради ОСОБА_2. на користь КП "Відродження плюс" 39644 грн., в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін, як таке, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Новоюліївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області задовольнити частково.

Рішення Софіїського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року в частині стягнення з сільського голови Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Відродження плюс" суми 39664 грн., після відрахування з неї передбачених законом податків та обов'язкових платежів, скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: