Справа № 454/3088/14 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/783/5642/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

за участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року про задоволення подання начальника відділу державної виконавчої служби Сокальського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року задоволено подання начальника відділу ДВС Сокальського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. Вирішено тимчасово обмежити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України.

На ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у поданні ВДВС Сокальського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_3 за межі України відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення , з наступних мотивів.

У поданні зазначено , що на виконанні у Відділі ДВС Сокальського РУЮ Львівської області дійсно перебуває виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською Оленою Вікторівною про звернення стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення автогаражу та нежитлове приміщення котельні, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. До подання було долучено: копію виконавчого напису, копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію паспорта ОСОБА_3

Свою вимогу ВДВС обгрунтовував існуванням у боржника станом на 29.10.2014 року заборгованості в розмірі 4272939,97 грн за виконавчим написом , посилаючись на те, що боржником не здійснено жодних дій до погашення заборгованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України розгляд подання повинен здійснюватися за участю виконавця.

Однак, розгляд подання здійснено без участі державного виконавця і інших документів, аніж були долучені до подання у розпорядженні суду не було.

Пунктом 5 ч.1 ст.6 Закону України »Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х11 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

5) він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань;

Частиною другою статті 6 згаданого закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Отже, передумовою для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України, може бути факт ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно постанови ВП № 23695393 від 17.01.2011 року, долученої до подання ( а.с. 24), ДВС Сокальського РУЮ проводиться примусове виконання виконавчого напису нотаріуса за № 3432 виданого 31.12.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. про звернення стягнення на нерухоме майно належне боржнику - ОСОБА_3, для задоволення вимог ПАТ «ПроКредитБанк» на загальну суму заборгованості - 4272939,97 грн. У цьому ж виконавчому провадженні державним виконавцем було накладено арешт на нерухоме майно належне боржнику.

У відповідності до ст. 5 Закону „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії .

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»:

1. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

2. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Ч.1 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» вiд 21.04.1999 № 606-XIV встановлено:

Реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Отже, у виконавчому провадженні ВП № 23695393, саме виконавча служба повинна була здійснювати дії по реалізації арештованого нерухомого майна.

Однак, у поданні не зазначено, які дії здійснювалися виконавчою службою на протязі більше ніж трьох років по реалізації арештованого майна

Відтак, у поданні не наведено і до подання не долучено документів, які б підтверджували ту обставину, що державний виконавець вчиняв дії по реалізації арештованого майна, а боржник, натомість, перешкоджав у вчиненні дій по реалізації арештованого майна, або що державний виконавець вживав щодо боржника заходи, спрямовані на примусове виконання боржником зобов»язань, а боржник ухилявся від цього.

Таким чином, колегія суддів вважає, що за умов не долучення до подання державного виконавця будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання виконавчого документу, суд першої інстанції дійшов не вірного висновку про наявність підстав для задоволення подання.

З врахуванням вищенаведених обставин у їх об»єктивній сукупності, колегія суддів вважає, що за наслідками розгляду апеляційної скарги оскаржувану ухвалу слід скасувати і постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Керуючись п.2 ч. 2 ст. 307; ст. 313; п. 6 ч. 1 ст. 314; ст. ст. 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 листопада 2014 року скасувати і постановити нову.

У задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Сокальського РУЮ Львівської області про тимчасове обмеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце народження: м. Саратов, Росія, місце проживання: АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 30.03.1999 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов»язань по виконавчому напису нотаріуса за № 3432 виданого 31.12.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В.- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.