Справа № 203/2045/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 2007 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Під час спільного проживання в них народилась дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відносини з відповідачем фактично припинились в 2011 році. Посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, мотивуючи відсутністю роботи та коштів, обмежуючись незначною періодичною фінансовою допомогою, а також, що її витрати на утримання дитини перевищують прожитковий мінімум у два рази, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в сумі 1286 грн. щомісячно, починаючи з 01.04.2012 року та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти визначення розміру аліментів в сумі 400-500 грн. щомісячно, посилаючись на відсутність роботи та постійного заробітку, наявність боргових зобов'язань за кредитним договором та періодичне надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що останні перебували у фактичних шлюбних відносинах в період з 2007-2011 року.

За цей час в них народилась дитина - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після припинення сторонами шлюбних відносин залишився проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Посилаючись на те, що після припинення шлюбних відносин відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає та не дивлячись на її неодноразові звернення про надання допомоги, ухиляється від її надання, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти, починаючи з 01.04.2012 року та до досягнення дитиною повноліття в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в сумі 1286 грн.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Частиною 2 ст.191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

На підтвердження заявлених вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, позивачкою було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Разом з тим, будучі допитаними в судовому засіданні, останні лише підтвердили фат неодноразового звернення позивачки в їх присутності (під час телефонних розмов та особистих зустрічей) до відповідача з приводу надання допомоги на утримання дитини. Проте, вказані показання суд не вважає достатнім свідченням того, що така допомога в минулому відповідачем не надавалось та він свідомо ухилявся від її надання.

В той час, як з наданих відповідачем квитанцій вбачається, що протягом 2013-2014 років він періодично оплачував витрати, пов'язанні з відвідуванням дитиною дошкільного закладу.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів за минулий час, що передував зверненню до суду з позовом, є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами та задоволенню в цій частині не підлягають.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

З урахуванням положень ч.1 ст.184 СК України та оскільки відповідач постійного місця роботи та заробітку не має, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, окрім вищезазначених обставин, суд враховує наявність у відповідача боргових зобов'язань за кредитним договором, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений законодавством, який на момент розгляду справи становить 1286 грн., а також спільний обов'язок батьків щодо утримання дитини та не надання позивачкою у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України достатніх доказів щодо розміру витрат на дитину, зазначених в позовній заяві.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 03.04.2015 року (дня подачі позову до суду) до повноліття дитини.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.180,181,182,184,191 СК України, ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,212-215,367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 03 квітня 2015 року до повноліття дитини.

В решті позовних вимоги відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів - підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак