АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 8995 /2015 Головуючий у І інстанції Бартащук Л.П.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Слюсар Т.А., Ящук Т.І.

За участю секретаря Лучко І.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", третя особа, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП"Нафтогазобслуговування " НАК "Нафтогаз України" про стягнення заробітної плати і відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що згідно наказу № 44-о/с від 05 березня 2015 року його звільнено з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України.

При цьому зазначав, що п. 5.17. розділу 5 Колективного договору передбачено, що звільненим працівникам на пенсію вперше зі стажем роботи понад 10 років виплачується одноразова допомога в розмірі 10 середньомісячних заробітних плат.

Однак, при звільненні відповідач не провів з ним повний розрахунок та не виплатив йому зазначену допомогу, чим порушив його права та вимоги ст. 116 КЗпП України, а тому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 58 433, 35 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", третя особа, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь ОСОБА_1 58 433, 35 грн.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" судовий збір в дохід держави в розмірі 584, 33 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі ДП "Нафтогазобслуговування" НАК "Нафтогаз України" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, проте позивач та представники відповідача і третьої особи у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про оплату праці" основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Так, за положеннями ст. ст. 10, 16, 18 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства .

Згідно ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

За вимогами статті 22 цього ж Закону суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Положенням ст. 97 КЗпП України передбачено , що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Відповідно до положень ст. 13 Кодексу та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами.

Статтею 9 Закону України "Про колективні договори та угоди" встановлено , що після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором.

Судом встановлено, що наказом № 350 від 15 грудня 2003 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків 4-го розряду ( а.с.6).

Наказом НАК "Нафтогаз України" №44-о/с від 05 березня 2015року ОСОБА_1, робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків відділу з господарського обслуговування ДК "Газ України", звільнено з роботи 10 березня 2015 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України ( а.с. 8).

Згідно п. 1.3 Колективного договору, який укладений між адміністрацією і профспілковим комітетом ( трудовим колективом ) ДП " Нафтогазобслуговування" НАК " Нафтогаз України " на 2014 - 2015 рік та прийнятий 14 січня 2014 року на Конференції трудового колективу ДП " Нафтогазобслуговування " НАК " Нафтогаз України " ( протокол №1) є правовим актом, який регулює трудові і соціально-економічні відносини між адміністрацією і працівниками підприємства на основі взаємного узгодження сторін.

Предметом цього договору є основні та додаткові норми та положення про оплату і умови праці, соціальне і житлово-побутове забезпечення працівників, гарантії і пільги, які надаються підприємством і не суперечить чинному законодавству України та Генеральній і Галузевій угодам. В колективному договорі також відтворюються основні положення про працю , які мають особливе значення для працівників ( п. 1.4. Колективного договору ).

Відповідно до п. 5.17. Колективного договору адміністрація надає матеріальну допомогу працівникам підприємства, зокрема , при звільненні працівника на пенсію вперше, йому виплачується одноразова грошова виплата згідно Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП"Нафтогазобслуговування" НАК "Нафтогаз України" ( далі - Положення ) (додаток №1до Колективного договору).

Згідно з п.п. "д" п. 2 Положення одноразова матеріальна допомога надається пропорційно загальному стажу роботи в нафтогазовій системі в розмірі: стаж від 3 до 5 років - дві середньомісячні заробітні платні; стаж від 5 до 10 років - п'яти середньомісячних заробітних плат; стаж більше 10 років - десять середньомісячних заробітних плат.

Відповідно до п. 3 Положення грошова допомога, що передбачена цим положенням , виплачується на основі наказу керівника Підприємства при повному розрахунку працівника при його звільненні належно від часу виходу на пенсію.

Згідно із довідки ДП"Нафтогазобслуговування" середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за період з березня 2014 року по лютий місяць 2015 року складала 5 843, 35 грн. ( а.с. 18).

Із розрахункового листа вбачається, що за березень 2015 року при повному розрахунку при звільненні позивачу не була виплачена одноразова грошова компенсація у зв'язку з виходом на пенсію ( а.с. 15).

Центральна рада профспілки працівників нафтової і газової промисловості України № 54/05 від 31.03.2015 на звернення позивача повідомила його , що у відповідності до п. 4.3. розділу ІV Галузевої Угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки в Колективному договорі між адміністрацією та профспілковим комітетом ДП"Нафтогазобслуговування" НАК "Нафтогаз України" на 2014-2015 рік п. 5.17 (Д) передбачена норма щодо надання одноразової грошової виплати при звільненні у зв'язку з виходом на пенсію вперше ( а.с. 14).

Оскільки сторони Колективного договору погодили додаток 1 до Колективного договору, який є невід'ємною частиною цього договору , а тому відповідно до п.п. 4.3.5.13 , п. 4.3. Галузевої Угоди та п. 5.17.(Д) Колективного договору, адміністрація зобов'язана здійснити виплати позивачу згідно Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП"Нафтогазобслуговування" НАК "Нафтогаз України" при виході на пенсію.

Задовольняючи частково позовні вимоги , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що невиплата матеріальної допомоги позивачу при повному розрахунку при звільненні, в порядку вимог ст. 116 КЗпП України, п. 3 Положення та п.п. "д" п. 5.17. Колективного договору є порушенням його прав, а тому правильно стягнув з відповідача на користь позивача одноразову грошову виплату, передбачену Положенням та умовами Колективного договору .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у відповідача відсутні кошти та позивач не звернувся з заявою про надання йому матеріальної допомоги до звільнення на пенсію є необґрунтованими, оскільки відповідачем не ставилося питання про внесення змін до Колективного договору та Положення у зв'язку незадовільним його фінансовим положенням, а тому він зобов'язаний виконувати умови Колективного договору та Положення.

Доводи апеляційної скарги про те , що позивач не звертався до відповідача з заявою про виплату йому одноразової допомоги є безпідставними , оскільки в матеріалах справи є відповідні заяви з якими він звертався до відповідача.

Крім того , зі змісту підпункту "д" пункту 5.17 Колективного договору випливає , що умовою надання адміністрацією матеріальної допомоги працівникам підприємства: є їх звільненні на пенсію вперше за віком чи станом здоров'я і відповідний стаж роботи в нафтогазовій системі і її виплата проводиться на підставі наказу керівника Підприємства при повному розрахунку працівника при його звільненні незалежно від часу виходу на пенсію.

Твердження в апеляційній скарзі на незаконність рішення суду, оскільки позивач просив стягнути заробітну плату , а не одноразову грошову виплату, не заслуговує на увагу , так як при вирішення спору, суд правильно виходив з обставин , якими позивач обґрунтовує свої вимоги та правові норми , на які він посилався в їх обґрунтування і дійшов правильного висновку , що позивач мав на увазі одноразову грошову допомогу передбачену підпунктом " д" пункту 5.17 Колективного договору, про що він неодноразово зазначав в позовній заяві.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду .

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Нафтогазобслуговування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: