Провадження № 2/521/1505/15
30 січня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді - Роїк Д.Я.
при секретарі - Дукіній Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту, -
ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та виключення майна з-під арешту, вказуючи наступне.
Оформлення договору - купівлі продажу нотаріально потребувало додаткових коштів, яких в сторін на той час не було, тому в усному порядку з ОСОБА_3 домовилися здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі - продажу належного йому автомобіля пізніше.
Вказаний договір нотаріально посвідчений не був, однак сторони підписавши даний договір дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору.
ОСОБА_1 стало відомо, що на зазначений автомобіль накладений арешт, а на підставі арешту автомобіль оголошений в розшук:
На підставі виконавчого листа, 523/9271/13-ц, від 23.06.2014 року на користь ОСОБА_3 6 821 110 грн.
Та накладений розшук на підставі виконавчого листа 523/9271/13-ц 14.10.2014 року.
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про підтримання уточнених позовних вимог та просив позов задовольнити, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов за умови проведення заочного розгляду справи підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлялися належним чином, заперечень або будь-яких клопотань від них не надходило.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. Враховуючи неявку відповідачів та згоду позивача на заочний розгляд справи, суд постановляє рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 169, 225 ЦПК України.
Правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання права власності на автомобіль та вилучення його з арештованого майна.
Як встановлено в судовому засіданні, на підставі виконавчого листа, № 523/9271/13-ц, від 23.06.2014 року на користь ОСОБА_3 стягнуто 6 821 110 грн.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 не заперечував проти визнання права власності на автомобіль за позивачем та звільнення його з-під арешту. Відповідач - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечень не подав. Більш того, арешт на автомобіль був накладений вже після того, як відбулась його передача та передача грошових коштів (26 грудня 2011 р.)
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Задовольняючи вимоги позивача щодо виключення з акту опису майна боржника, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. У разі прийняття судом рішення про звільнення майна з-під арешту або сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно за відсутності обґрунтованих заперечень та встановлених обставин справи позов підлягає задоволенню.
Враховуючи, находження автомобіля у ОСОБА_1, суд також припиняє розшук даного майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 167, 217, 328, 334, 392, 626, 631, 640, 655 ЦК України, ст.ст. 10, 208, 209, 212-215, 217, 225-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсною, визнання права власності та виключення майна з-під арешту - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: