Справа № 752/3720/15-ц
Провадження по справі № 2/752/2906/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року м.Київ

Голосіївський районний суд міста Києва

у складі:головуючого-судді Сальникової Н.М.,

секретаря Олійник А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням за договором оренди нерухомості

встановив:

позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовною заявою до відповідача про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 лютого 2015 року між позивачем та ОСОБА_3 від імені якого діяв представник ОСОБА_5 було укладено Договір оренди нерухомості, за яким орендодавець передає, а орендар бере в оренду ? квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається із 2(двох) кімнат, загальною площею 52,00 кв.м., житлова площа 30,00 кв. м. Проте, позивач позбавлений можливості користуватися орендованим житлом із-за протиправних дій відповідача. З викладених у позовній заяві обставин і підстав просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с.2-4).

В судовому засідання представник позивача, не оспорюючи факт визнання судом договору дарування частини квартири від 16.01.2012 року недійсним з моменту його укладення і підтвердження право власності на спірне житлове приміщення ОСОБА_6, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не визнав заявлені позовні вимоги та просив відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи ОСОБА_6 категорично заперечила проти позовних вимог, ствердила про те, що власником спірного майна є ОСОБА_6, і ця обставина підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили, договір оренди житлового приміщення від 12.02.2015 року було укладено неналежним власником майна, а відтак відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З обставин, які не підлягають доказуванню, оскільки встановлені судовим рішенням від 25.05.2015 року по цивільній справі №752/2390/15-ц, є факт визнання договору дарування частини квартири від 16.01.2012 рокунедійсним з моменту його укладення і підтвердження право власності на спірне житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7(а.с. 39-41 ).

Оскільки договір оренди житлового приміщення від 12.02.2015 року було укладено неналежним власником майна, вказаний договір об'єктивно не може породжувати будь-яких цивільно-правових наслідків, а відтак вимоги позивача щодо вселення в спірне житлове приміщення є безпідставними.

Твердження представника позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень ст.ст.810-812 ЦК України є безпідставними, оскільки виключно власник житла має право передавати іншій стороні житло для проживання на певний строк за відповідну плату.

Ані позивачем, ані його представником жодних належних і допустимих доказів щодо надання титульним володільцем спірного житла на проживання ОСОБА_2 в квартирі не надано, а тому суд позбавлений можливості поновити порушене право позивача обраним ним способом захисту. Факт передачі позивачем грошових коштів сторонній особі по відношенню до майна також не може бути підставою для задоволення позову.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме справедливості, добросовісності та розумності, керуючись ст.ст. 3, 10, 59, 60, 88, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа: ОСОБА_5 про вселення та усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням за договором оренди нерухомості.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Сальникова