Дата документу 27.08.2015
Справа № 334/998/15-ц
Провадження № 2/334/967/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого- судді Нікітенко Н.П.., при секретарі Лапіні О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про захист прав споживачів, стягнення заборгованості за банківським вкладом,

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк» про захист прав споживачів, стягнення заборгованості за банківським вкладом в сумі 1 200 000 грн.

В попередньому судовому засідані позивач змінила предмет позову та збільшила розмір позовних вимог, просила стягнути 1 200 000 грн суму банківського вкладу по договору №76883 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях від 04.12.2013р., також просила стягнути 22% в сумі 65819,18 грн., 3% річних в сумі 8975,34 грн., інфляційні витрати в сумі 37 200 грн.

В судовому засідані 27.08.2015р. представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути 1 010 000 грн.

В позові позивач зазначила , що 04.12.2013р. уклала з відповідачем договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях №76883.

Відповідно до умов договору вона внесла вклад (депозит) у розмірі 1 200 000 гривень на строк по 09 грудня 2014 року під 22 % річних.

Умовами договору передбачено повернення вкладу після закінчення строку вкладу.

Після закінчення строку вкладу вона звернулася до відповідача із вимогою про повернення вкладу, яка не була виконана банком.

Вважає, що зазначені дії відповідача порушують її право власності, умови укладеного договору.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 16,525, 526, 1060, 1067,1068 ЦК України, норми Закону України «Про банки та банківську діяльність» просить стягнути з відповідача 1 010 000 гривень, що підтверджується довідкою відповідача від 07.08.2015р..

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що після закінчення терміну дії договору кошти були перераховані на поточний рахунок позивача, у зв'язку із чим дія депозитного договору припинилася. Вказує, що на підставі рішення № 51 від 02.03.2015 року , прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» з 03.03.2015, діє тимчасова адміністрація, у зв'язку з чим в силу вимог статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. В порядку, визначеному цим Законом, позивач має право на одержання коштів, що включені до реєстру вимог вкладників, на суму 200 000 гривень, виплату яких на даний час здійснює ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зазначену суму позивач отримала, ця сума є граничним розміром відшкодування коштів за вкладами, просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає уточнений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що

04 грудня 2013р. позивач уклав з відповідачем договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях №76883, відповідно до умов якого внесла на депозитний рахунок суму у розмірі 1 200 000 гривень під 22 % річних.

Пунктом 1.10 договору передбачено повернення вкладу у разі закінчення строку залучення вкладу шляхом його зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись із використанням платіжної картки №4650 відкритий в установі Банку.

Строк залучення вкладу відповідно до умов п. 1.3 договору складає по 09 грудня 2014 р.

Позивач на виконання зобов'язань за договором перерахувала кошти у сумі 1 200 000 гривень відповідачу.

09.12.2014 року позивач надіслала заяву відповідачу з проханням по закінченню строку договору повернути суму вкладу, проте, дана заява залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як передбачено ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Всупереч наведеним вимогам ЦК України відповідач позивачеві депозитний вклад не повернув.

Суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, заперечення представника відповідача проти позову на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління НБУ від 02 березня 2015 р. № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 р. № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду ОСОБА_2

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893), а саме: п. 4.31 розділу V «Дії Фонду з виведення неплатоспроможного банку з ринку шляхом його ліквідації», де зазначено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог не частіше ніж раз на квартал на підставі, зокрема рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Отже, застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування, виходячи із наведених норм ЦК України та умов договору банківського вкладу.

Незважаючи на те, що кошти знаходяться на особовому рахунку позивача, фактичної можливості здійснити розпорядження вказаними коштами позивач на даний час не має, що також не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

За таких обставин, оскільки банк порушив зазначені вище вимоги ЦК України та умови договору, чим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, суд, з урахуванням принципу захисту власності, закріпленого у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення неповернутої суми вкладу у розмірі 1 010 000,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зазначена сума підтверджується довідкою банку від 07.08.2015р.

На підставі статті 88 ЦПК України, оскільки позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 651, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 84, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк» про захист прав споживачів, стягнення заборгованості за банківським вкладом задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта - Банк» на користь ОСОБА_1 ОСОБА_1 (ІНН) заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях №76883 від 04.12.2013р. у розмірі 1 010 000 (один мільйон десять тисяч гривень) 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Нікітенко Н. П.