Справа № 580/1241/15-ц
Номер провадження 2/580/414/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Лебединський районний суд

Сумської області

В складі: головуючого судді - Гури А. О.,

секретаря судового засідання - Ткаченко Я.О.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до КУ Лебединська ЦРЛ ім. К.О. Зільберника про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.08.1976 року наказом головного лікаря Лебединської ЦРЛ він був прийнятий на посаду лікаря-терапевта, а з 01.11.1991 року по цей час займає посаду завідуючого терапевтичним відділенням центральної районної лікарні. Крім того, є ліквідатором ЧАЕС першої категорії. Наказом головного лікаря Лебединської ЦРЛ № 205 від 18.06.2015 року за його відсутність на робочому місці протягом 2 год. 20 хв. 12.06.2015 року йому оголошена догана. Свою відсутність позивач пояснює тим, що в той час він був викликаний на прийом до голови Лебединської РДА телефонограмою секретаря приймальної, про що свідчить довідка за підписом голови Лебединської РДА. Про даний виклик був поставлений до відома заступника головного лікаря ОСОБА_3, оскільки головного лікаря на той час в лікарні не було. Накладення дисциплінарного стягнення вважає необґрунтованим і незаконним, тому звернувся до суду і просить визнати незаконним наказ № 205 від 18.06.2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити, доповнивши свої доводи тим, що головний лікар умисно, побачивши його на прийомі у голови райдержадміністрації, з приймальної голови зателефонував до лікарні та дав вказівку про складення акту про відсутність його на робочому місці.

Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що позивач хоч і з поважних причин, але без повідомлення головного лікаря ЦРЛ самостійно покинув ввірене йому відділення і був відсутній на роботі з 9 год. 30 хв. до 11 год. 50 хв. з приводу вирішення особистих питань, що стверджено актом спеціально створеної комісії по перевірці використання робочого часу. Телефонограми про його виклик до адміністрації ЦРЛ не надходило, тому на нього було накладене дисциплінарне стягнення, яке вона вважає законним, та таким, що відповідає вимогам ст.ст.139-141КЗпП України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердила, що дійсно 12.06.2015 року на лікарській нараді, що проводиться щопятниці, не було головного лікаря, тому вона, виконуюча обовязки заступника головного лікаря, проводила цю нараду. Саме тому в цей же день приблизно о 9 годині зав. терапевтичним відділенням ОСОБА_1 поставив її до відома про виклик до голови Лебединської РДА на прийом з приводу поданої ним на урядову гарячу лінію скарги.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила, що вона, як начальник загального відділу райдержадміністрації, була присутня у голови РДА ОСОБА_5 при розгляді скарги ОСОБА_1 на урядову гарячу лінію з приводу незаконного скорочення з роботи його дружини ОСОБА_6 На цьому прийомі був присутній як ОСОБА_1 , так і головний лікар ОСОБА_7 Розгляд скарги проводився протягом приблизно двох годин.

Свідок ОСОБА_8 ствердила, що 12.06.2015 року вранці за дорученням голови Лебединської райдержадміністрації ОСОБА_5 вона, як секретар приймальної голови РДА, повідомляла лікаря ОСОБА_1 про виклик його на прийом до голови РДА для розгляду його скарги, яка надійшла з урядової гарячої лінії та була зареєстрована в установленому законом порядку в райдержадміністрації. Повідомлення робила на його особистий мобільний телефон. В який конкретно час ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_6 були на прийомі у голови РДА вона зараз не памятає. Головний лікар ОСОБА_7 теж був присутній на цьому прийомі при розгляді скарги, його вона теж запрошувала по мобільному телефону.

З довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лебединської міської ради № 05-03/93 від 24.04.2015 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ЄДАРП , як особа ЧАЄС 1 категорії-ліквідаторів (61).

З акту комісії КУ Лебединської центральної районної лікарні ім. лікаря ОСОБА_9 від 12.06.2015 року (а.с.17) вбачається, що під час проведення перевірки відпрацювання робочого часу, 12.06.2015 року протягом 2 год. 20 хв. , починаючи з 09.30 до 11 год. 50 хв. було виявлено відсутність на робочому місці завідувача терапевтичним відділенням лікаря-терапевта ОСОБА_1 Свою відсутність він підтвердив довідкою Лебединської РДА № 01-31/1546 від 12.06.2015 року та наданими письмовими поясненнями.

З копії наказу «Про накладення дисциплінарного стягнення на завідувача терапевтичним відділенням, лікаря-терапевта» № 205 від 18.06.2015 року (а.с.11) вбачається, що лікарю-терапевту ОСОБА_1 за відсутність на робочому місці 12.06.2015 року з 9.30 до 11.50 оголошено погану.

З довідки Лебединської РДА №1546 від 12.6.2015 року(а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 був запрошений до голови Лебединської РДА 12.06.2015 року з 09.20 год. на особистий прийом, де перебував до 11.50 год.

З пояснювальної записки ОСОБА_3 на імя головного лікаря КУ «Лебединської ЦРЛ» від 15.06.2015 року (а.с.14) вбачається, що остання була повідомлена ОСОБА_1 про його виклик до голови Лебединської РДА 12.06.2015 року на 9 год. 30 хв.

З копії заяви, адресованої комісії з трудових спорів від 19.06.2015 року (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_1 звертався з заявою про оскарження наказу про накладення на нього дисциплінарного стягнення в комісію по трудових спорах, але отримав відповідь, що профспілковий комітет не розглядає такі питання. Довідкою головного лікаря Лебединської ЦРЛ № 1029 від 02.07.2015 року ( а.с. 26) підтверджено, що в районній лікарні комісія по розгляду трудових спорів не створена.

Вислухавши сторони, свідків та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Даний спір між сторонами виник з трудових правовідносин, які регулюються ст..147 КЗпП України.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 109 від 16.08.1976 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду лікаря-терапевта УРЛ, а з 01.11.1991 року займає посаду завідуючого терапевтичним відділенням Лебединської центральної районної лікарні, що стверджується копією трудової книжки від 12.08.1975 року (а.с.7-10).

Наказом головного лікаря Лебединської ЦРЛ № 205 від 18.06.2015 року за відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 12.06.2015 року протягом 2 год. 20 хв. з 9 год. 30 хв. до 11год.50 хв. на останнього накладене дисциплінарне стягнення оголошена догана.

Довідкою голови Лебединської райдержадміністрації №1546 від 12.6.2015 року(а.с.12), показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підтверджений факт, що ОСОБА_1 був запрошений до голови Лебединської РДА 12.06.2015 року з 09.20 год. на особистий прийом по розгляду скарги, яка надійшла до Лебединської райдержадміністрації з урядової гарячої лінії, де перебував до 11.50 год. Про виклик була повідомлена виконуюча обовязки заступника головного лікаря ЦРЛ ОСОБА_3, оскільки головний лікар в цей час був відсутній в лікарні.

При розгляді скарги в райдержадміністрації був присутній і головний лікар Лебединської ЦРЛ ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України стягнення може бути застосоване лише за порушення трудової дисципліни.

У відповідності до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Згідно ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем доведено в судовому засіданні поважність причин відсутності його на робочому місці 12.06.2015 року з 9.30 до 11.50 хв. Крім того, його відсутність на робочому місці була не тривалою (менше трьох годин), а відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 06.11.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Представником відповідача не доведено законність підстав накладення на позивача дисциплінарного стягнення. Вона не спростовує факт виклику та перебування останнього на прийомі у голови райдержадміністрації та вважає, що він був відсутній на робочому місці з поважних причин. Зазначена нею обставина, що в райдержадміністрації відсутнє письмове розпорядження голови про виклик ОСОБА_10. не може бути прийнята до уваги судом, оскільки прийняття такого розпорядження не є обов'язковим та встановлена в РДА практика запрошень для розгляду скарг підтверджена в судовому засіданні свідком ОСОБА_8

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно з якою суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом скасування наказу головного лікаря Лебединської ЦРЛ про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 № 205 від 18.06.2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст..147-150, ч.1 ст. 233 КЗпП України, Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати незаконним наказ «Про накладення дисциплінарного стягнення на завідувача терапевтичним відділенням, лікаря-терапевта ОСОБА_1» № 205, виданий 18.06.2015 року КУ Лебединської центральної районної лікарні ім. лікаря ОСОБА_9.

Стягнути з КУ Лебединська ЦРЛ ім. лікаря ОСОБА_9 на користь держави судовий збір в розмірі 121грн. 80 коп. на р/р 0214 код класифікації доходів бюджету 22030001- судовий збір, отримувач державний бюджет Лебединського району, Банк ГУДКУ в Сумській області МФО 837013.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя : Гура А. О.