У х в а л а

ІМенем УКраїни

29 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Леванчука А.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, за касаційною скаргою Титаренка A.I., який діє від імені комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», на рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, утримання та експлуатацію якого здійснює позивач. Оскільки відповідач у повному обсязі не сплачує за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 1 березня 2014 року складає 5284 грн 86 коп., просило задовольнити позов.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у розмірі 5029 грн 8 коп. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Титаренко A.I., який діє від імені комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановлюючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про видачу судового наказу, апеляційний суд виходив із того, що районним судом не було розглянуто заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та не прийнято рішення, відповідно до положень ст. ст. 100-102 ЦПК України, а було помилково відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою КП «Соснівська СУБ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 118 ЦПК України.

Однак повністю з такими висновком суду погодитися не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно із ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Із матеріалів справи вбачається, що 2 грудня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення про задоволення позову комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території у розмірі 5029 грн 8 коп.

Під час розгляду справи апеляційний суд, вважаючи, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, а не позовною заявою, скасував рішення суду першої інстанції з підстав не вирішення вказаної заяви у порядку наказного провадження, дійшов висновку, що відкриття провадження у справі у порядку позовного провадження є безпідставним, оскільки суперечить положенням ч. 3 ст. 118 ЦПК України і таке провадження відкрито за заявою про видачу судового наказу.

Між тим, комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» заяву, з якою звернулося до суду про стягнення заборгованості, назвало позовною, хоча і просило в цій заяві видати судовий наказ. До цієї заяви долучено ухвалу судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 березня 2014 року, згідно якої цьому підприємству відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення з ОСОБА_3 та роз'яснено право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Таке, відповідно до положень ч. 2 ст. 101 ЦПК України, унеможливлювало повторне звернення комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» з такою заявою та надавало право на подання позову.

Зазначені обставини судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення враховані не були.

При цьому, при встановленні недоліків у заяві, яка була прийнята до розгляду судом першої інстанції, їх усунення могло бути проведене у порядку, визначеному ст. ст. 119-121 ЦПК України.

Однак, саме по собі не застосування цих норм судом першої інстанції може тягти за собою скасування ухваленого ним рішення лише у випадку, коли таке призвело до неправильного вирішення спору по суті (ст. 308 ЦПК України).

Крім цього, згідно ухвали судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2014 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою, а не заявою про видачу судового наказу, як про це помилково вказано в рішенні апеляційного суду (а. с. 13).

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу апеляційний суд не звернув уваги на те, що чинним ЦПК України не передбаченого такого процесуального рішення по зазначеній заяві, оскільки згідно ст. ст. 101, 102 цього Кодексу, заява може бути повернута, у її прийнятті може бути відмовлено або ж за цією заявою відкривається наказне провадження, а після відкриття видається судовий наказ та що прийняття будь-якого із цих рішень до компетенції апеляційного суду не відноситься, оскільки вони ухвалюються судом першої інстанції.

Оскільки, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви про видачу судового наказу, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного питання та вийшов за межі своїх повноважень, то ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до цього суду.

При новому розгляді справи належить врахувати наведене та мати на увазі, що, за встановлення апеляційним судом відсутності передбачених ЦПК України підстав для прийняття позовної заяви до розгляду, встановлених ч. 3 ст. 118, п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, необхідно виходити із того, що у цьому випадку суд першої інстанції мав постановити ухвалу про повернення заяви.

Відповідно допущене цим судом порушення щодо форми процесуального документа за результатами вирішення питання про прийняття заяви підлягає виправленню виходячи із повноважень апеляційного суду, визначених ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

З огляду на викладене, вирішальне значення має не форма прийнятого судом першої інстанції процесуального документа а те, яке рішення підлягало ухваленню за цих обставин у визначеній ЦПК Україні формі.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Титаренка A.I., який діє від імені комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді:О.В. Кадєтова А.О. Леванчук Г.І. Мостова М.І. Наумчук