Справа № 570/1072/15-ц
Номер провадження 2/570/674/2015
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді Остапчук Л.В.
при секретарі Захарук Г.Л.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника третьої особи, адвоката Меніка В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Шубківської сільської ради Рівненського району, до участі в справі як третю особу без самостійних вимог залучено ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
в с т а н о в и в :
У зв`язку з тим, що він є спадкоємцем за законом майна своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , в установлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини оскільки тривалий час перебував за межами території України, у Російській Федерації, в даний час нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину і порекомендував звернутися до суду, вважаючи, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що він будував вказаний будинок і проживав там до 1976 року. Оскільки хворіла його дочка, то він був змушений їздити на заробітки і з 2001 року працював у Москві. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_5 . В той день він також був у Москві, однак 27 грудня 2003 року приїхав на її похорон. Після похорону матері, 08 січня 2004 року він знову поїхав до Москви де відразу зустрівся з господарями і погодився на роботу з умовою однорічного випробувального терміну. За умовами договору він повинен був постійно без виїзду проживати і виконувати доручену роботу в селищі Барвіха поблизу Москви. Повернувся в Україну лише на похорони брата в квітні 2005 року. Зважаючи на це вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, а тому просить позов задоволити і визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.
Представник позивача ОСОБА_2 в суді позов і пояснення позивача підтримав, зазначив, що у селищі де працював ОСОБА_1 був пропускний режим і він не міг покидати селище більше року. Позивач був змушений погодитися на такі умови, оскільки в той час хворіла його дочка і дружина, а на їх лікування необхідні були значні кошти. Єдиним документом, який підтверджує вказані обставини є довідка з кадрового агентства, яке направляло позивача на роботу. В 2005 році, коли він приїхав на похорони брата, звернувся в сільську раду, де його запевнили, що його матір залишила заповіт, в якому вказала його частку у спадковому майні і він зможе її успадкувати в будь який час. За таких обставин вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить позов задоволити і визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини.
Представник відповідача, Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце і час розгляду справи він був повідомлений своєчасно і належним чином. Від сільського голови Шубківської сільської ради Осіпчук В.І надійшов до суду лист, в якому вона просить слухати справу без участі представника сільської ради і вирішити позов згідно чинного законодавства.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_6 - адвокат Менік В.В. - в судовому засіданні пояснив, що позивачем ОСОБА_1 не наведено достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, які перешкоджали йому звернутися до нотаріальної контори. Він періодично приїздив в Україну і мав змогу вчасно подати заяву про прийняття спадщини, а тому наведені позивачем доводи не можуть бути визнані поважними причинами. Зважаючи на це вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Свідок ОСОБА_7 суду дав покази, що в 2003 році працював разом із ОСОБА_1 в Москві будували на Кутузовському проспекті супермаркет. В Україну вони приїхали в 2003 році перед Новим роком. Перед тим, по оголошенню Кадрової агенції "Сімейний Очаг" знайшли роботу в селищі Барвіха і разом подавали туди заяви. Сам він, дізнавшись про умови роботи, на неї не погодився, оскільки в нього хворів батько і він не міг постійно бути в Росії. Позивач поїхав туди відразу після похорону матері і говорив, що їде на рік. Потім він приїздив на похорон брата, але бачились вони рідко.
Свідок ОСОБА_8 суду дала покази, що позивач вчасно не подав до нотконтори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, бо жив у Москві. Вона товаришувала із сестрою ОСОБА_9 , їздила до них, допомагала в огороді. Скільки вона там бувала, то ОСОБА_1 там не бачила. ОСОБА_10 завжди говорила, що дядько їм допомагав. Він приїжджав в Україну, але після смерті матері, десь після ОСОБА_11 відразу поїхав. З розмов їй відомо, що він був у Росії. Вона знала бабу ОСОБА_12 (матір позивача), яка проживала в дочок в м.Рівному. Вона говорила, що хату залишить ОСОБА_1 . Проживав він у військовій частині, а вона приїздила в с.Дуби. Дружина позивача говорила, що він в Росії на заробітках. Коли повернувся з Москви їй не відомо.
Свідок ОСОБА_13 суду показала, що брат працював у Москві. Приїхав в Україну 26 грудня 2003 року коли померла їх матір, але її живою не застав. Відразу після похорон матері, поїхав працювати по контракту і Росію і більше року його в Україні не було, а потім приїхав тільки на похорон брата у квітні 2005 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями долучених до справи свідоцтв. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 .
Згідно довідки кадрового агентства "Семейный очаг" ОСОБА_1 працював у приватному володінні помічником по господарству в селищі Барвіха, Московської області Росії в період з 20 січня 2004 року до 2014 року за договором від кадрового агентства. Із листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 64/Ж-283 від 02 лютого 2015 року вбачається, що інформація про перетинання ОСОБА_1 державного кордону України в період з 01 червня 2003 року по 31 грудня 2006 року не може бути надана, оскільки така інформація у базі даних зберігається протягом п`яти років.
Позивач в нотконтору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся після сплину шестимісячного терміну, тому як вбачається із постанови державного нотаріуса Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2015 року № 372/02-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Рішенням Рівненського районного суду від 09 грудня 2014 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12 лютого 2015 року, ОСОБА_13 було відмовлено у визначенні додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 . Вказаним рішенням встановлено, що спадкова справа після її смерті не заводилася, а відповідно ніхто із спадкоємців спадщину не приймав.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
Згідно статей 548, 549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Частиною 1 статті 550 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.
Разом з тим, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст.1272 ЦК України передбачає, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Зважаючи на те, що на даний час жодними письмовими доказами, окрім довідки із кадрового агентства "Семейный очаг", неможливо підтвердити факт перебування ОСОБА_1 з часу відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 за межами України протягом більше року, тому в даному випадку суд вважає допустимими і належними доказами саму довідку і покази свідків, які вказали, що він дійсно більше року після відкриття спадщини перебував у Російській Федерації і не мав змоги повернутися в Україну.
Враховуючи обставини, наведені позивачем в позовній заяві, які підтверджуються дослідженими судом відповідними письмовими доказами та показами свідків, суд приходить до переконання, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, так як після відкриття спадщини на протязі більше року перебував в Росії на заробітках через хворобу дочки і в Україну в цей час не приїздив, ніхто із спадкоємців після смерті ОСОБА_5 спадщину не прийняв, а тому можливо визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Суд не може прийняти до уваги доводів представника третьої особи ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_5 неодноразово приїздив в Україну і мав змогу звернутися до нотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідних доказів цього суду не надано. Із листа Головного центру обробки спеціальної інформації (вих.№ 0.64-6082/0/15-15 від 28.04.2015 року) вбачається, що ОСОБА_1 перетинав Україно-Російський кордон, але ці дані з лютого 2011 року і пізніше. Тому суд не може взяти цей лист до уваги, оскільки на 2011 рік вже минув визначений законом строк для прийняття спадщини.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов обгрунтований, доведений належними доказами, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.57, 59, 60, 61, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.1270, 1272, Прикінцевими і перехідними положеннями ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_3 до Шубківської сільської ради Рівненського району, до участі в справі як третю особу без самостійних вимог залучено ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задоволити повністю.
Визначити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10.06.2014 року Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 додатковий строк в два місяці, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду, для подання ним заяви в нотконтору про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.