Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання незаконною реконструкції квартири та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він, будучи власником нежитлового приміщення - напівпідвалу у будинку АДРЕСА_1, позбавлений можливості проходу на горище будинку для ремонту та обслуговування димоходів і вентиляційних каналів, оскільки відповідачем ОСОБА_4, який є власником квартири № 8 у вказаному будинку, виконано внутрішнє перепланування приміщень належної йому квартири з приєднанням частини нежитлового підвального приміщення 13,6 кв. м, 4,7 кв. м та реконструкцію існуючого балкона під веранду, у результаті чого площа квартири № 8 збільшилася з 80,4 кв. м до 113,2 кв. м.

Враховуючи наведене, просив ухвалити рішення, яким:

- визнати незаконною реконструкцію квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, в результаті якої площа квартири збільшилася з 80,4 кв. м до 113,2 кв. м.;

- зобов'язати ОСОБА_4 ліквідувати незаконну реконструкцію та привести належну йому квартиру до загальної площі 80,4 кв. м;

- зобов'язати ОСОБА_4 відновити металеві сходи між першим та другим поверхами, а також вхід з двору до першого поверху чорного ходу триповерхової будівлі;

- усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні горищем у вказаному будинку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконною реконструкції квартири АДРЕСА_1, зобов'язання ОСОБА_4 ліквідувати незаконну реконструкцію та привести квартиру до загальної площі, про зобов'язання ОСОБА_4 відновити металеві сходи між першим та другим поверхами, а також входу з двору до першого поверху запасного «чорного» ходу триповерхової будівлі та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено.

Позов ОСОБА_3 про визнання незаконною реконструкції квартири, про зобов'язання ліквідувати незаконну реконструкцію та привести квартиру до загальної площі, про зобов'язання відновити металеві сходи між першим та другим поверхами, а також входу з двору до першого поверху запасного «чорного» ходу триповерхової будівлі задоволено частково.

Визнано незаконною реконструкцію квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, в результаті якої площа квартири збільшилася з 80,4 кв. м до 113,2 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_4 ліквідувати незаконну реконструкцію та привести свою квартиру АДРЕСА_1 до загальної площі 80,4 кв. м.

Зобов'язано ОСОБА_4 відновити металеві сходи між першим та другим поверхами, а також вхід з двору до першого поверху запасного «чорного» ходу триповерхової будівлі АДРЕСА_1. У решті рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконною реконструкції квартири АДРЕСА_1, зобов'язання ОСОБА_4 ліквідувати незаконну реконструкцію та привести квартиру до загальної площі, про зобов'язання ОСОБА_4 відновити металеві сходи між першим та другим поверхами, а також входу з двору до першого поверху запасного «чорного» ходу триповерхової будівлі та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог, апеляційний суд виходив з того, що в результаті реконструкції, проведеної без відповідного дозволу, площа належної відповідачу квартири значно збільшилася за рахунок підвальних приміщень та реконструкції існуючого балкона під веранду, вказані обставини встановлені рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 жовтня 2013 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 08 травня 2007 року на ім'я ОСОБА_4, визнано недійсним в частині включення до цього свідоцтва підвальних приміщень загальною площею 4,7 кв. м та 13,6 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні підвальними приміщеннями загальною площею 4,7 кв. м та 13,6 кв. м, що розташовані за вказаною адресою.

У поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що в результаті проведеної ОСОБА_4 незаконної реконструкції відповідачем захоплені об'єкти загального користування (пожежно-евакуаційний вихід, шлях до дахового приміщення), що є порушенням норм чинного законодавства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пред'явив негаторний позов. Цей засіб захисту свого права є вимогою власника усунути порушення у здійсненні його прав, які не пов'язані з позбавленням володіння майном.

Право на такий судовий захист передбачене як ст. 16 ЦК України, так і ст. 391 цього ж Кодексу, згідно з якими власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували захоплення ОСОБА_4, як ласником квартири АДРЕСА_1, об'єктів загального користування.

З листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 04 жовтня 2011 року вбачається, що власниками квартир № 9 та № 10 у будинку АДРЕСА_1 самовільно виконані будівельні роботи з реконструкції покрівлі. При цьому відповідач є власником квартири № 8 у вказаному будинку.

Крім того, позивачем не доведено, що відповідачем здійснено демонтаж металевих сходів між першим та другим поверхами, а також входу з двору до першого поверху запасного «чорного» ходу триповерхової будівлі будинку, а також не надано доказів наявності металевих сходів між поверхами раніше.

Враховуючи наведене, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю позивачем заявлених ним позовних вимог.

З огляду на вищевикладене судове рішення апеляційного суду не може вважатися законним і обґрунтованим та відповідно до положень ст. 339 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2015 року скасувати, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська