Справа № 376/2352/14-ц Головуючий у І інстанції Віговський С.І.
Провадження № 22-ц/780/861/15 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 29 11.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сквирського районного суд Київської області від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона є власницею та проживає в АДРЕСА_1. По-сусідству з нею в АДРЕСА_2, проживає власниця цього будинку ОСОБА_1, на прилеглій території до будинку росло дерево - вишня віком близько 40 років та висотою близько 8 метрів. Позивач, неодноразово усно зверталася до відповідача з проханням зрізати дерево, оскільки воно могло становити загрозу для життя і здоров'я людей та могло пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди. 15.10.2013 року позивач звернулася письмово до депутата Сквирської міської ради Шуляк О.П., щодо зрізання вищевказаного дерева, що знаходиться на присадибній ділянці відповідача. Однак, відповідач жодним чином не реагувала на дані звернення. 21 липня 2014 року близько 17 год 00 хв. вказане дерево впало, внаслідок чого було пошкоджено два прольоти по три з половиною секції бетонної огорожі позивача, що розташована між домоволодіннями, деформовано виноградні стойки та зламано витяжну трубу будинку позивача. У зв'язку з цим в результаті бездіяльності відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду, розмір якої складає 680,00 грн..

Рішенням Сквирського районного суд Київської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 680,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що дерево було цілком здорове і її вини в тому, що за погодних умов воно впало немає.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди законні та підлягають задоволенню, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача упало дерево на огорожу позивача, пошкодивши паркан останньої, чим було завдано матеріального збитку. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником буд. АДРЕСА_1 відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10 грудня 1970 року (а.с. 62).

Присадибна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 із 10 вересня 2013 року перебуває у користуванні ОСОБА_2 за договором оренди земельної ділянки, (цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :01:037:0001), укладеним між ОСОБА_2 та Сквирською міською радою та поновленим на строк 20 (двадцять) років на підставі додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05 вересня 2014 року (а.с. 59).

Встановлено, що по-сусідству з позивачем в буд. АДРЕСА_2, проживає її рідна сестра - відповідач ОСОБА_1, яка є власницею 33/100 частини цього будинку відповідно до копії рішення Сквирського районного суду Київської області від 15 травня 2007 року, права власності зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 22 березня 2008 року (а.с. 56-58).

Земельна ділянка для обслуговування 33/100 частини житлового будинку АДРЕСА_2, з господарськими будівлями та спорудами, перебуває у користуванні також відповідачки ОСОБА_1.

15 жовтня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася до депутата Сквирської міської ради Київської області Шуляк О.П. із заявою щодо виділення міською радою комісії для вжиття заходів з приводу насаджень - дерева сорту вишні сусідкою ОСОБА_1 де зазначила: "Вишня посаджена близько 40 (сорока) років тому, один стовбур похилився на огорожу, яка відділяє присадибні земельні ділянки з сусідкою, а другий при корявому дуплі може впасти на мою кришу, завалить забор, дерево стоїть під самим забором. Як зазначає у заяві позивач, вишня сягала 8 (восьми) метрів висотою, могла становити загрозу для життя і здоров'я людей та могла пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди. Відповідач жодним чином не реагує на звернення позивача (.а.с.7).

Відповідно до протоколу засідання робочої групи щодо розгляду депутатського звернення депутата Сквирської міської ради VІ скликання Шуляк О.П. від 22 жовтня 2013 року робочою групою у складі її керівника депутатське звернення депутата Сквирської міської ради Шуляк О.П. (вх. № 1026 від 15.10.2013 року) розглянуто по суті, роз'яснено сторонам вимоги ч. 1 ст. 103 ЗК України, згідно якої власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) та вимоги ч. 2 ст. 55 Конституції України, згідно якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. А у п. 3 рекомендацій сторонам роз'яснено, що в разі непогодження з прийнятим рішенням, роз'яснити право на звернення до суду для вирішення спору в судовому порядкую (а.с. 8).

Встановлено, що 21 липня 2014 року близько 17 год 00 хв. дерево сорту вишні впало, внаслідок чого було пошкоджено два прольоти по три з половиною секції бетонної огорожі належної позивачу, що розташована між домоволодіннями сторін по справі, деформовано виноградні стойки та зламано витяжну трубу будинку позивача.

Згідно довідки центру геофізичної обсерваторії метеорологічної станції м.Біла Церква за № 164 від 21.10.2014 року, по даним метеостанції міста м. Біла Церква 21.07.2014 року максимальна швидкість вітру була 13 м/с, були такі атмосферні явища, як дощ, гроза, серпанок (а.с. 31).

Згідно довідки центру геофізичної обсерваторії метеорологічної станції м.Біла Церква за № 121 від 04.08.2014 року, сильні опади у вигляді зливового дощу спостерігались 19 липня 2014 року (40,6 мм.), а сильний поривчастий вітер з максимальною швидкістю 16 м/с спостерігався 18 липня 2014 року. Спостереження метеостанції Біла Церква можуть бути використані, зокрема і у Сквирському районі Київської області (а.с.32).

Відповідно до акту комісії по розгляду спірних питань Сквирської міської ради Київської області від 22.07.2014 року, яка виїжджала на місцевість, розглянуто звернення ОСОБА_2, що мешкає по АДРЕСА_1. Встановлено, що на присадибній земельній ділянці гр. ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 впало дерево (вишня) на паркан заявниці, внаслідок чого було пошкоджено два прольоти по три з половиною секції бетонної огорожі, деформовано виноградні стойки та зламана витяжна труба. В даному акті комісії по розгляду спірних питань відсутні відомості щодо стану дерева яке впало, його місце знаходження та які пошкодження дерева комісія виявила (а.с. 11).

22 липня 2014 року до чергової частини Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_2 щодо вжиття заходів до її сестри ОСОБА_1, так як остання не зрізала дерево і воно впало пошкодивши при цьому паркан та частину будинку заявниці. Враховуючи те, що сума завданих збитків яку оцінила заявниця ОСОБА_2 менша за суму передбачену ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік ", що необхідна для проведення розслідування по кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, старший ДІМ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області капітан міліції Шельменко Д.І. прийняв висновок про відсутність ознак кримінального правопорушення за малозначністю діяння (ч. 2 ст. 11 КК України). Рекомендував гр. ОСОБА_2 звернутися до суду з приводу відшкодування завданих збитків (а.с. 12).

Видатковою накладною № 209 від 23.07.2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 307 від 24.07.2014 року підтверджуються витрати здійснені позивачем в зв'язку з купівлею будівельних матеріалів, оплатою автопослуг та монтажу огорожі за договором укладеним з ТОВ "Будівельно-монтажне управління " на суму 680 грн. (а.с.13).

Відповідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до ст. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ч 2, п. ґ) ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (презумпція вини).

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію.

Відповідно до п.п. 9.1.10, 9.1.12 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року №105, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 р. за №880/12754 для нормального росту й правильного розвитку дерев здійснюють догляд за кроною протягом усього життя рослин. Обрізають дерева навесні до розпукування бруньок або восени після опадання листя. У дерев видаляють порослеві пагони, які утворюються біля кореневої шийки, а також на стовбурах в міру її появи. Сухі гілки обрізують у міру їх виявлення впродовж року. Аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров'я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності відповідача упало дерево на огорожу позивача, чим було завдано матеріального збитку пошкодивши паркан останньої. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що дерево впало у зв'язку з непереборною силою (стихійного явища природи), а не з вини відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону та не підтверджені належними доказами. Відповідач як користувач земельною ділянкою де розташоване дерево, повинна була контролювати за його станом, піклуватися про стан дерева, обрізати гілки, доглядати за кроною протягом усього життя рослини.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги довідку центру геофізичної обсерваторії метеорологічної станції м. Біла Церква за № 121 від 04.08.2014 року, оскільки в ній відсутні данні саме про наявне стихійне явище природи в день падіння дерева, а лише вказує на наявні показники опадів та вітру.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сквирського районного суд Київської області від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: