Справа № 2-975/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

13 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 11.09.2014 року звернувся з позовом до відповідачки про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи тим, що ним було виплачено страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів №032553 від 20.04.2012 року автомобіля НОМЕР_1.

Зазначає, що застрахований автомобіль був пошкоджений з вини відповідачки, вина якої підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.05.2012 року за результатами розгляду адміністративної справи відносно відповідачки за ст. 124 КУпАП.

Позивачем на підставі страхового акту №UA0028/L01/02 від 21.05.2011року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 4096,07 грн.

Посилається в позові, що на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до нього як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, переходить право вимоги до відповідачки.

Тому позивач, скориставшись наданим йому законом правом, звернувся до відповідачки з даною вимогою та просив стягнути з неї суму витрат, понесених у зв'язку із виконанням зобов'язань по виплаті страхового відшкодування, у розмірі 5259,94 грн., а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомила.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши письмову згоду представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що 20.04.2012 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2, власником автомобіля НОМЕР_1, було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №032553 строком дії з 22.04.2012 року до 21.04.2013 року. Після настання страхового випадку ОСОБА_2 звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка відбулась 28.04.2012 року.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про страхування» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем з урахуванням акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) та рахунку-фактури №АТ-0001085 від 04.05.2012 року було складено страховий акт №UA028/L01/02 від 21.05.2012 року та розрахунок до нього, на підставі якого було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 4096,07 грн. Із них: 1163,87 грн. - проведена виплата страхового відшкодування вигодонабувачу, 2932,20 грн. - проведений за актом взаємозалік на недоотриману страхову премію.

Таким чином, підставою для даної виплати стало пошкодження автомобіля НОМЕР_1, внаслідок того, що 28.04.2012 року о 18-20 год. в м. Києві по прт. Комарова, 42 відповідачка ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ваз», д/н НОМЕР_2, порушила п.10.1,10.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За обставинами вказаного ДТП відносно відповідачки ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду якого постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.05.2012 року останню було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Отже, внаслідок даного ДТП з вини відповідачки ОСОБА_1 через порушення нею правил дорожнього руху було завдано пошкодження автомобілю НОМЕР_1, який був застрахований власником у позивача на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ №032553 від 20.04.2012 року.

Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також судом встановлено, що відповідно до відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 28.04.2012 року, не було встановлено наявність полісу, яким би було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідачки ОСОБА_1 на час ДТП.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тому, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що за відсутності даних про наявність страхування цивільно-правової відповідальності відповідачки ОСОБА_1 як власника (володільця на законних підставах) транспортного засобу перед третіми особами на час ДТП, яка мала місце 28.04.2012 року, саме остання є відповідальною за завдану шкоду внаслідок ДТП.

Між тим, суд не може погодитися з розміром страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідачки, визначеного представником позивача у розмірі 5259,94 грн., оскільки, як вбачається з матеріалів справи, розмір страхового відшкодування позивачем був визначений у сумі 4096,07 грн., частина якого в розмірі у розмірі 1163,87 грн. була перерахована на розрахунковий рахунок вигодонабувача - ТОВ «АВТОКОМ», що підтверджується платіжним дорученням №2637 від 21.05.2012 року, а решта у розмірі 2932,20 грн. була зарахована в рахунок недовнесеного страхувальником страхового платежу (страхової премії), про що було складено Акт взаємозаліку на недоотриману страхову премію.

Таким чином, розмір страхового відшкодування сплаченого позивачем склав 4096,07 грн., а тому пред'явлений позов до відповідачки про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, є обґрунтованим та підлягає задоволенню лише в частині стягнення виплаченого позивачем страхового відшкодування у розмірі 4096,07 грн. Між тим, представником помилково до суми страхового відшкодування у розмірі 4096,07 грн. була додатково додана сума у розмірі 1163,87 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 189,69 грн.

Керуючись ст.993 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 4096,07 грн. та судовий збір в розмірі 189,69 грн.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: