Справа № 199/2827/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2014 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Грицай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_3, Амур-Нижньодніпровський РВ у місті Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області та Комунальне підприємство «ЖЕП №54» Дніпропетровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконкому, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконкому.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилалася на те, що 27.01.1987 року виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради їй був виданий ордер на квартиру АДРЕСА_1 на склад сім'ї: ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_8 - чоловік та ОСОБА_2 - син.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім'ї позивачки народився син ОСОБА_3. Після розпаду сім'ї ОСОБА_1 з ОСОБА_8 позивачка залишилася проживати в даній квартирі втрьох з синами.

Більше ніж 10 років тому старший син ОСОБА_2 виселився з квартири та став проживати в домоволодінні свого батька, хоча і залишався бути зареєстрованим у спірній квартирі.

У 2013 році позивачка разом з синами вирішили приватизувати квартиру та продати її, аби у подальшому розподілити кошти та мати можливість придбати окреме житло.

З метою економії коштів, оскільки за поясненнями відповідача приватизація квартири на одну особу коштуватиме значно дешевше, позивачка разом з молодшим сином ОСОБА_3 вирішили знятися з реєстрації та здійснити приватизацію тільки на старшого сина ОСОБА_2.

Таким чином ОСОБА_1 знялася з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та зареєструвалася в квартирі свого чоловіка ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2.

Її молодший син ОСОБА_3 не зміг знятися з реєстрації через складнощі з військкоматом, тому залишився бути зареєстрованим у даній квартирі.

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року було змінено договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 та укладено договір найму на вказану квартиру з ОСОБА_2.

Після цього відповідач почав заперечувати право користування квартирою як матір'ю ОСОБА_1, так і братом ОСОБА_3.

Оскільки позивачка з моменту отримання ордеру на квартиру та заселення постійно проживає в ній, виконує усі права та обов'язки квартиронаймача, сплачує комунальні послуги, ніколи не виселялася з вказаного житлового приміщення та іншого житла не має, однак ОСОБА_2 не визнає її право і заперечує проти проживання, будучи наймачем житлового приміщення, не надає згоду на її реєстрацію, тому ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право користування квартирою АДРЕСА_1 та визнати недійсним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року «Про зміну договору найму житлового приміщення».

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що вона дійсно 18.05.2013 року уклала шлюб з ОСОБА_9, однак на постійне місце проживання в його квартиру не переїздила, а лише приходила чоловікові готувати їжу, прибирати, періодично вела домашнє господарство, усі її речі перебували та перебувають у належній їй квартирі по АДРЕСА_1, яка є її основним постійним місцем проживання.

Представник позивачки ОСОБА_10 позовні вимоги підтримав та зазначив, що позивачка ніколи не покидала належну їй квартиру та не втрачала до неї інтересу, по теперішній час проживає в ній та виконує усі обов'язки наймача. Незважаючи на те, що ордер на квартиру було видано саме позивачці, рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року «Про зміну договору найму житлового приміщення», згідно з яким договір найму на спірну квартиру було укладено з її сином ОСОБА_2, було прийнято без згоди та відома ОСОБА_1, а тому повинно бути визнано недійсним.

Представник відповідача ОСОБА_11 проти позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачка з власної ініціативи знялася з реєстрації у спірній квартирі, оскільки вийшла заміж та переїхала на постійне місце проживання у квартиру до свого чоловіка ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2. Відповідач виконує усі права та обов'язки основного квартиронаймача, сплачує комунальні послуги, однак не може проживати в даному житловому приміщенні через перешкоди з боку позивачки.

ОСОБА_1 більше аніж 6 місяців без поважних причин не проживала в квартирі, знялася з реєстраційного обліку, тому вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року «Про зміну договору найму житлового приміщення» прийнято згідно з вимогами діючого законодавства, оскільки мати відповідача ОСОБА_1 вибула з даного житлового приміщення, а його брат ОСОБА_4 дав згоду на укладання такого договору.

Представник відповідача виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_12 позов підтримав та просив його задовольнити, додатково зазначивши, що його мати ОСОБА_1 постійно проживає у спірній квартирі, ніколи не переїжджала на інше постійне місце проживання, а з реєстраційного обліку знялася на пропозицію брата ОСОБА_2 з метою економії коштів при приватизації квартири.

Представник третьої особи Комунального підприємства «ЖЕП №54» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків. дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 27.01.1987 року виконкомом Амур-Нижньодніпровської районної ради ОСОБА_1 був виданий ордер №283 на право заняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 на склад сім'ї: ОСОБА_1 - наймач, ОСОБА_8 - чоловік та ОСОБА_2 - син (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім'ї позивачки народився син ОСОБА_3. Після розпаду сім'ї ОСОБА_1 з ОСОБА_8 позивачка залишилася проживати в даній квартирі з синами.

18.05.2013 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 виселився з квартири та близько 10 років проживає в домоволодінні свого батька, хоча і залишався бути зареєстрованим у спірній квартирі, що встановлено рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 18.05.2014 року (а.с.45-48).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

ОСОБА_1 04.07.2013 року знялася з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, та 04.07.2013 року зареєструвалася в квартирі свого чоловіка ОСОБА_9 адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відміткою в її паспорті та довідкою про склад сім'ї (а.с. 10, 68).

Таким чином в спірній квартирі залишилися зареєстрованими її старший син - відповідач ОСОБА_2, та молодший син - ОСОБА_3.

12.08.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради із заявою про укладання з ним договору найму на вказану квартиру у зв'язку з вибуттям наймача - його матері ОСОБА_1, при цьому його брат ОСОБА_3 надав письмову згоду на укладання такого договору (а.с.66).

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року було змінено договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 та укладено договір найму на вказану квартиру з ОСОБА_2 (а.с.67).

На теперішній час відповідач ОСОБА_2 не визнає право користування квартирою його матір'ю ОСОБА_1, посилаючись на те, що вона вибула за власним бажанням та є такою, що втратила право на користування квартирою, оскільки переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка ОСОБА_9 та зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

25.03.2014 року позивачка ОСОБА_1 була знята з реєстрації за вищевказаною адресою та у зв'язку із вищевказаними запереченнями відповідача не може зареєструватися у спірній квартирі.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що позивачка з моменту отримання ордеру на квартиру та заселення постійно проживає в даній квартирі, незважаючи на зняття 04.07.2013 року з реєстрації за даною адресою, вона виконує усі права та обов'язки квартиронаймача, сплачує комунальні послуги, ніколи остаточно не виселялася з вказаного житлового приміщення та іншого житла не має. Вона не втрачала інтересу до даного житлового приміщення, не виїздила на постійне місце проживання до іншого помешкання, вела та по теперішній час веде домашнє господарство, прибирає, доглядає, підтримує вказане житло в належному стані, де знаходяться її речі, меблі, предмети домашнього вжитку та інше.

Її молодший син ОСОБА_13 суду пояснив, що він з дня народження проживає в даній квартирі разом з матір'ю, яка веде домашнє господарство, готує їжу, прибирає, виконує всю домашню роботу, на інше постійне місце проживання ніколи не переїздила, в квартирі знаходяться усі її речі. ЇЇ перебування в шлюбі з ОСОБА_9 не змінило ставлення до обов'язків та ведення домашнього господарства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що ОСОБА_1 з моменту заселення постійно проживала та по теперішній час проживає в АДРЕСА_1, яка є її єдиним постійним житлом, іншого житлового приміщення у власності або користуванні позивачка не має, незважаючи на зняття 04.07.2013 року її з реєстрації за даною адресою, вона не втрачала до неї інтересу, по теперішній час, будучи з 19.09.2013 року членом сім'ї основного квартиронаймача ОСОБА_2, вона виконує усі обов'язки, що витікають із договору найму, що відповідає вимогам ст.64 ЖК України, тому суд дійшов висновку, що вона не є такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виходячи зі змісту ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України.

Зважаючи на те, що на час укладання з ОСОБА_2 договору найму станом на 19.09.2013 року позивачка, як член сім'ї наймача проживала в спірній квартирі, оскільки не виселялася з неї, тому, в сенсі ч.2 ст.65 ЖК України, вона набула право користування вищевказаною квартирою, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 права користування квартирою АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Пояснення свідків ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не спростовую висновків суду та підтверджують факт проживання позивачки в даній квартирі, ведення нею домашнього господарства та догляду за житлом.

Доказів, які б свідчили про відсутність ОСОБА_1 у квартирі понад шість місяців без поважних причин, остаточне її виселення з даного житлового приміщення до іншого помешкання, вивезення речей, меблів чи іншого майна, суду відповідачем не надано. Допомога у веденні домашнього господарства чоловікові ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2, приготування їжі, прибирання тощо, не свідчить про втрату нею права користування спірною квартирою.

Також суд звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2, хоча і є наймачем вказаної квартири на підставі рішення виконкому АНД райради №229/3 від 19.09.2013 року, однак в квартирі більше 10 років не проживає, має інше постійне місце проживання та окрім оплати комунальних платежів, інших прав та обов'язків наймача не здійснює, тому стверджувати про виселення та непроживання його матері ОСОБА_1 у даній квартирі, не може.

Що стосується позовних вимог про визнання недійсним рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради №229/3 від 19.09.2013 року «Про зміну договору найму житлового приміщення», то в цій частині позову суд вважає відмовити, оскільки процесуальних порушень вимог діючого законодавства при його прийнятті судом встановлено не було.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 9, 64, 65, 71, 72, 107 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи ОСОБА_3, Амур-Нижньодніпровський РВ у місті Дніпропетровську ГУ ДМС у Дніпропетровській області та Комунальне підприємство «ЖЕП №54» Дніпропетровської міської ради, про визнання права користування житловим приміщенням та визнання недійсним рішення виконкому, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині позову, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя