У Х В А Л А

Справа № 428/230/12

Номер провадження 2/428/90/12

16.02.2015м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, відділ ДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції «про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання», -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою, де зазначає про те, що 29 липня 1993 року згідно рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області позивач ОСОБА_2 зобов'язаний був виплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до його повноліття у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. ОСОБА_1 самій довелось утримувати неповнолітнього сина при тому, що і відповідач повинен був надавати їй кошти для утримання дитини, однак цього не робив.

25 травня 2011 року відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі ст. 47 п. 2 ч. 1, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно цієї постанови та розрахунку боргу по виконавчому провадженню № 2-351 станом на 14.10.2010 року, позивач має заборгованість з виплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 22.953 грн. 61 коп. До теперішнього часу позивач не відшкодував їй заборгованість з аліментів та не має наміру в подальшому її сплатити.

Згідно ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість по аліментам стягується, незважаючи на досягнення дитиною повноліття.

12 березня 2012 року Орджонікідзевський міський суд прийняв рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь борг по виконавчому провадженню з виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 22.953 грн. 61 коп. Рішення Орджонікідзевського міського суду набрало законної сили 14.05.2012 року. Так як в цей період з березня 2012 року в неї дуже захворіла її мати і вона вимушена була за нею виконувати догляд, так як мати не могла існувати без її догляду, ОСОБА_1 не могла відлучитись від неї, щоб прийти до суду за виконавчим листом. 22 листопада 2013 року мати ОСОБА_1 померла, вона виконала її поховання і була в стресовому стані до грудня 2013 року і не могла зосередитись на своїх справах щодо отримання виконавчого листа та здачі його до виконання. Тільки в грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського міського суду з заявою про отримання виконавчого листа по вищезазначеній цивільній справі № 2/428/90/12, 428/230/12. Отримавши вказаний виконавчий лист від 12.12.2013 року, вона здала його до відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області. 30 грудня 2013 року з виконавчої служби вона отримала постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.12.2013 року, якою їй було повернуто виконавчий лист № 428/230/12 від 12.12.2013 року. Причиною вищезазначеної постанови є те, що строк дії виконавчого листа по справі № 428/230/12 від 12.12.2013 року закінчувався 14.05.2013 року. Але ОСОБА_1 виконувала догляд за хворою матір'ю, яку поховала 22 листопада 2013 року та після поховання сама знаходилась в стані тривалої депресії, у зв'язку з чим не змогла отримати в суді та здати виконавчий лист для його виконання в строк до 14.05.2013 року. Тому ОСОБА_1 вважає, що строк пред'явлення виконавчого листа для виконання був пропущений нею з поважної причини, яка вказана вище, в зв'язку з чим і просить суд поновити їй цей строк відповідно до вимог ст. 371 ЦПК України.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, висловлені в заяві про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував, оскільки заявницею не надано до суду доказів, які б свідчили про те, що заявниця пропустила строк предявлення виконавчого листа до виконання з поважних причин.

Представник заінтересованої особи відділ ДВС Орджонікідзевського МУЮ в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги необґрунтовані, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 17 січня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості за несплату аліментів на утримання дитини». Рішенням Орджонікідзевського міському суду від 12 березня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні у повному обсязі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2012 року рішення Орджонікідзевського міського суду від 12.03.2012 року залишено без змін.

13 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить суд поновити їй строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 428/230/12 від 12.12.2013 року, виданого Орджонікідзевським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь борг по виконавчому провадженню з виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 22953 грн. 61 коп. в звязку з тим, що вона виконувала догляд за хворою матірю, яку поховала 22 листопада 2013 року та після поховання сама знаходилася в стані тривалої депресії, у звязку з чим не змогла отримати в суді та здати виконавчий лист для його виконання в строк до 14.05.2013 року.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підстави своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З доводами заявниці, викладені в заяві та в судовому засіданні суд погодитися не може, оскільки вони є безпідставними, недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються поясненнями заінтересованої особи, наданими сторонами письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заявницею не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що нею був пропущений строк предявлення виконавчого листа до виконання з поважних причин. Суд не оспорює хворобу матері заявниці, яка можливо і потребувала сторонньої допомоги, зокрема, збоку заявниці, однак це ніяким чином не позбавляло її можливості виділити декілька хвилин для отримання виконавчого листа та його предявлення до виконання саме протягом одного року. При цьому заявниця зазначила, що її мати могла самостійно пересуватися та слідкувати за собою.

При цьому заявниця весь час працювала по змінам, тобто у першу зміну, потім в ніч, потім мала два дні вихідних, перебувала у щорічній відпустці.

Суд звертає увагу на ту обставину, що заявниця була присутня при судовому розгляду справи, що мало місце 12 березня 2012 року, отримувала копію рішення суду, їй було відомо при розгляді справи в апеляційному суді 14 травня 2012 року та розяснено право отримання виконавчого документа та необхідність предявлення його до виконання протягом одного року, тобто до 14 травня 2013 року, але заявницею це зроблено не було без поважних на то причин, а посилання її на те, що вона не знала діюче законодавство та на час хвороби її матері їй було не до цього ніякими чином не можуть бути законною та обґрунтованою підставою для поновлення судом пропущеного строку.

Окрім того заявниця зазначає про те, що вона знаходилася в стресовому стані внаслідок хвороби своєї матері, а в подальшому її смерті, оскільки будь яких доказів з цього приводу, зокрема, медичних документів щодо погіршення стану її здоровя суду не надано. Заявниця також зазначає про те, що окрім неї за матірю доглядав її рідний брат, що давало їй обєктивну можливість завчасно предявити виконавчий лист до виконання.

За таких обставин суд, вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, відділ ДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції «про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання».

Керуючись законом України «Про виконавче провадження», ст. 371 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, відділ ДВС Орджонікідзевського міського управління юстиції «про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 ти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського

міського суду

ОСОБА_5