АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3296/15 Головуючий 1-ї інст.: Шишкін О.В.
Справа № 638/6956/14-ц Доповідач: Крилова Т.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Гуцал Л.В.,

- Коростійової В.І.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми процентів позики та суми трьох процентів річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми процентів позики та суми трьох процентів річних.

Позивачка посилалася на те, що 24.09.1998 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким вона надала ОСОБА_3 суму коштів у розмірі 10 500 доларів США, які остання зобов'язалася повертати частинами щомісячно, що підтверджується розпискою від 24.09.1998 року. Оскільки відповідачка борг не повернула, вона зверталася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 19.11.2012 року її позов залишено без задоволення. У січні 2013 року вона направила вимогу позикодавця ОСОБА_3 щодо повернення суми позики, але позика повернута їй не була. За рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.12.2013 року було стягнуто з відповідачки на її користь суму боргу у розмірі 83 926 грн. 50 коп. Ухвалою апеляційної інстанції від 11.03.14 року вказане рішення суду залишено без змін. 11.03.14 року ОСОБА_3 повернула їй суму боргу у розмірі 83 926 грн. 50 коп.

12 березня 2014 року вона направила ОСОБА_3 вимогу позикодавця про сплату процентів від суми позики по розписці від 24.09.1998 року у розмірі 88 536 грн., але вказана вимога залишилася без задоволення. Крім того, ОСОБА_3 зобов'язана сплатити їй суму трьох процентів річних у розмірі 4 509 грн. 11 коп.

Просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь за період з 01.01.04 року по 12.03.14 року суму процентів від суми позики у розмірі 88 536 грн. 09 коп.; суму трьох процентів річних у розмірі 4 509 грн. 11 коп. за період з 22.01.13 року по 25.04.14 року та судовий збір за подання позову у розмірі 930 грн. 47 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не прийнято до уваги її доводи і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики (а.с. 10), за яким позивачка надала відповідачці в позику суму коштів у розмірі 10 500 доларів США, які остання зобов'язалася повертати частинами щомісячно, що підтверджується розпискою від 24.09.1998 року.

Відповідно до ст. 170 ЦК України ( в редакції 1963 року), що діяла на момент укладення договору позики, проценти по грошовим та іншим зобов*язанням не допускаються.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов*язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред*явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред*явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В даному випадку, договором не встановлений строк повернення суми позики.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивачкою направлялася вимога відповідачці у січні 2013 року щодо повернення суми позики і така вимога була ОСОБА_3 дійсно отримана та не виконана. Тому, вимогою щодо повернення суми позики є рішення суду. Так, за рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.12.2013 року було стягнуто з відповідачки на користь позивачки суму позики у розмірі 83 926 грн. 50 коп. Ухвалою апеляційної інстанції від 11.03.14 року вказане рішення суду залишено без змін. В момент набрання рішенням суду законної сили - 11.03.14 року, ОСОБА_3 в цей же день повернула ОСОБА_2 суму позики у розмірі 84 765 грн. 77 коп. В судовому засіданні сторони цей факт підтвердили.

При таких обставинах, немає підстав вважати, що ОСОБА_3 прострочила виконання зобов*язання за договором.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді: