АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №177/3008/13-ц Головуючий в 1 інстанції - Строгова Г.Г.
Провадження №22ц/774/312/К/15 Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - Михайлів Л.В.,

суддів: - Барильської А.П., Ляховської І.Є.

при секретарі: - Булах К.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_6 її представника - ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП факторинг Україна " (надалі - ТОВ "ОТП Факторинг Україна"), третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який неодноразово уточнювала.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, вчинений виконавчий напис №3113, про звернення стягнення на належне позивачу на праві спільної сумісної власності - нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій він знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1, яким було забезпечено виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором від 10.04.2008 року укладеним між позивачем та ЗАТ "ОТП Банк".

Вважаючи, що вказаний вище виконавчий напис нотаріуса був вчинений з чисельними порушеннями норм діючого законодавства, в останній редакції позову від 16.05.2014р. просила суд, визнати виконавчий напис №3113, який був вчинений 24.05.2013 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року ОСОБА_6 у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з тих підстав, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Так судом не взято до уваги, те що виконавчий напис нотаріуса було вчинено без перевірки факту наявності чи відсутності між сторонами спору, щодо заборгованості, чим було порушено п.п.3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; нотаріус не мав достатніх підстав на вчинення виконавчого напису, оскільки кредитор не надав усих документів, передбачених переліком Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення зобов'язань проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; виконавчий напис вчинено у порушення вимог п.2.3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до вимоги якого виконавчий напис повинен бути вчинений після спливу 30 днів з моменту направлення боржнику повідомлення про усунення порушень; письмова вимога, яка надсилалась боржнику не відповідала вимогам Закону України "Про інформацію" та вимогам до оформлення документів, затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 17.04.2003 року.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ "ОТП Факторинг Україна" зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з безпідставності заявленого позову та відсутності правових підстав для визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачами норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 35 вказаного Закону передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 квітня 2008 року між позивачем ОСОБА_6 та ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", був укладений кредитний договір №МL-311/49/2008 згідно умов якого ОСОБА_6 отримала кредит у сумі 55 000 доларів США. Цільове використання даного кредиту - придбання домоволодіння, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. та земельної ділянки площею 0,15 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 121-125). З метою забезпечення повного та своєчасного виконання нею боргових зобов'язань за цим Кредитним договором, дане нерухоме майно було передано в іпотеку ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк", на підставі договору іпотеки №РМL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 100-103).

Після підписання основного Кредитного договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року з кредитодавцем були укладені ще два додаткові договори, додатковий договір №1 від 12.05.2009 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року (а.с. 25-26) та додатковий договір №5 від 10.11.2010 року до Кредитного Договору №МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року, якими на конкретні періоди змінювалася вид та розмір відсоткової ставки при нарахуванні відсотків за користування кредитом (а.с. 28-29)

23 вересня 2011 року між ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ПАТ "ОТП Банк" було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно умов якого ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором № МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року.

24 травня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було вчинено виконавчий напис № 3113 про звернення стягнення на майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на якій він знаходиться, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 65 887,58 доларів США, що станом на 25.05.2013 року в гривневому еквіваленті становить 526 639, 42 грн. та витрати пов'язані з вчиненням виконавчого напису 1 700 гривен, а всього 528 339,42 грн., за несвоєчасне повернення кредиту за кредитним договором №МL-311/49/2008 від 10.04.2008р. укладених між ОСОБА_6 та ЗАТ "ОТП Банк".

За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у розмірі 65 887,58 доларів США, з них 53 405,74 доларів США - заборгованість по кредиту, 12 481,84 доларів США - заборгованість за відсотками та 1 700 грн. -витрати по вчиненню виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" ( що діяла на час вчинення напису), Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року ;№ 20/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 п. 283 Інструкції вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на адресу ОСОБА_6 08.04.2013р. була надіслана досудова вимога, щодо необхідності погашення існуючої заборгованості, та попереджено про вчинення виконавчого напису нотаріуса, якщо після спливу 30 днів з моменту надіслання вимоги, вона залишиться без виконання. Позивачем не заперечується отримання даної вимоги, однак дій по погашенню заборгованості нею не здійснено.(а.с.98-99,109)

Доводи апеляційної скарги, з приводи того, що виконавчий напис було вчинено у порушення вимог п.2.3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до вимоги якого виконавчий напис повинен бути вчинений після спливу 30 днів з моменту направлення боржнику повідомлення про усунення порушень та того що письмова вимога, яка надсилалась боржнику не відповідала вимогам Закону України "Про інформацію", колегія суддів визнає безпідставними та не бере до уваги оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Так досудова вимога була відправлена 08.04.2013 року, а виконавчий напис у відповідності до вимог п.2.3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, було вчинено 24.05.2013 року, тобто з додержанням встановленого законом строку та її оформлення відповідало нормам діючого законодавства.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58, ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, в частині того, що щ виконавчий напис нотаріуса було вчинено без перевірки факту наявності чи відсутності між сторонами спору, щодо заборгованості, та того нотаріус не мав достатніх підстав на вчинення виконавчого напису, оскільки кредитор не надав усих документів, передбачених переліком Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення зобов'язань проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса" колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 п. 284 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку (ч.2 п.284 Інструкції).

Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, виконавчий напис на іпотечному договорі передбачає задоволення вимоги іпотекодержателя за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, неустойок, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами основного зобов'язання, вчиняється нотаріусом за умови подання іпотекодержателем документів, з урахуванням Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" виконав зазначені умови та надав нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитною угодою № МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року, копію кредитно договору МL-311/49/2008 від 10.04.2008 року, оригінал договору іпотеки № РМL-311/49/2008 від 10.04.2008р.., досудову вимогу про погашення заборгованості, оригінал договору про відступлення права вимоги від 23.11.2011 року, оригінал договору комісії від 23.09.2011 року та установчі документи ТОВ "ОТП Факторинг Україна", оригінали. (а.с. 94)

Враховуючи викладене суд, першої інстанції обґрунтовано, виходив з того, що вказаний виконавчий напис було зроблено, відповідно до норм закону, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що вчиняючи виконавчий напис нотаріус не перевірив наявності спору про розмір та наявність заборгованості, тобто заборгованість не є безспірною, та враховує, що факт прострочення виконання зобов'язання по кредитному договору ні позивачем ні третіми особами не оспорюється, ніяких доводів чи доказів які б стосувалися відсутності такої заборгованості, існування заборгованості в іншому розмірі чи навпаки виконання договірних зобов'язань належним чином суду апеляційної інстанції не надано.

Позивач не мотивував належними доказами наявність спору, щодо розміру існуючої заборгованості, отримавши повідомлення від банку із зазначенням всіх сум заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_6 не було вчинено жодних дій, щодо оспорювання розміру нарахованої заборгованості.

Відсутній й судовий спір, щодо суми заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що звернення стягнення на предмет іпотеки, яке знаходиться у спільній сумісній власності, повинно здійснюватись виключно за рішенням суду, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду, однак в даному випадку, нормами чинного законодавства звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису не заборонено.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 -315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: