Провадження № 2/127/6485/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить в порядку забезпечення позову винести ухвалу, якою накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги, 9/31, кв.30, та перебуває у власності відповідача; на усі рахунки, пластикові картки, депозитні вклади, які відкриті на імя відповідача в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ПАТ КБ «Приватбанк», стверджуючи, що якщо даний захід не буде застосований, то це може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду, в результаті чого порушені права позивача не будуть належним чином захищені судом.

Вважаю, що заява позивача є такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем дійсно виник спір з приводу поділу спільного сумісного майна, набутого у шлюбі, майно в передбаченому чинним законодавством порядку зареєстроване на відповідача, а грошові кошти знаходяться на рахунках, відкритих на імя відповідача, а тому існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Однак, вимога позивача про накладення арешту на усі рахунки, пластикові картки, депозитні вклади, які відкриті на імя відповідача в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ПАТ КБ «Приватбанк», є некоректною та такою, що не відповідає положенням ст.152 ЦПК України, так як суд не вправі накласти арешт на рахунки, пластикові картки, депозитні вклади тощо. Разом з тим, суд може накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на тому чи іншому рахунку. Проте, для задоволення такої вимоги позивачу (заявнику) слід вказати номер рахунку, відкритого на імя відповідача, у тій чи іншій фінансовій установі. А, оскільки, дана вимога позивачем не виконана, тому заява про забезпечення позову в цій частині не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за можливе заяву в частині накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги, 9/31, кв.30, задовольнити, оскільки дана вимога є співмірною із заявленими позивачем вимогами відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру №30 у будинку №9/31 по вул. 50-річчя Перемоги в м. Вінниці, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрвоаному за адресою: вул. 50-річчя Перемоги, 9/31, м. Вінниця, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

В іншій частині задоволення заяви відмовити.

Виконання ухвали покласти на органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Копію ухвали для відома направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: