Справа № 212/1814/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневим районний суд міста Кривого Рогу

в складі головуючого судді Шум Л.І.

при секретарі Борух Ю.К.

за участю представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Безверха І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» - про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та відшкодування моральної шкоди, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, про стягнення з ПАТ «Євраз Суха Балка» компенсації втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки при розрахунку, стягнення недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зсилався на те, що пропрацював в період з 15.06.1998р. у Відповідача на шахті «Ювілейна» по професії - підземним прохідником, 31.10.2008 р. - звільнений був в зв'язку із виходом на пенсію. Зазначає, що в 2012р. дізнався, що Відповідач на протязі останніх років його роботи, а саме в період з 1998р. по 2008р. не в повному розмірі виплачував йому заробітну плату за час щорічних відпусток. Звернувшись до Відповідача із заявою, про виплату недоплаченої заробітної плати, за час щорічних відпусток за минулі роки, останній донарахував та виплатив йому 17.05.2012р. заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998р. по 2008р.) в сумі 4783грн. 27коп., з урахуванням утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб, фактично виплачена сума 4 065 гривень 78 копійок.

Позивач вважає, що в зв'язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, за час щорічних відпусток, Відповідач зобов'язаний виплатити йому компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строків її виплати в сумі 4 516 гривень 87 копійок, надаючи при цьому розрахунок. Зазначає, що відповідно ст.. 117 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сам по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Відповідно до довідки наданої Відповідачем за два останні місяці перед звільненням (звільнений був 31.10.2008 року) його середньоденна заробітна плата складала 52 гривні 39 копійок. З дня звільнення (31.10.2008р.) по час розрахунку (17.05.2012р.) минуло 1 294 дні. При середньоденній заробітній платі 52.39 грн. та часу затримки 1 294 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 67 792 гривень 66 копійок (52.39 грн. Х на 1 294 дні = 67 792 грн. 66 коп.) Таким чином, вказує, що Відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за весь час затримки, що складає 67 792 гривень 66 копійок. Також, зазначає, що незаконними діями Відповідач - невиплатою заробітної плати на протязі декількох років, спричинив йому моральну шкоду, яку зобов'язаний відшкодувати. Вказує, що більше 12 років відпрацював у Відповідача у підземних та шкідливих умовах праці, працював сумлінно, виконував вимоги законодавства про охорону праці, щоденно ризикував своїм здоров'ям та життям виконуючи трудові обов'язки в підземних умовах праці, а в замін цього Відповідач порушував у відношенні нього законодавство про оплату праці, недоплачуючи щорічно заробітну плату, порушував законодавство про охорону праці, в результаті він захворів, отримав три професійні захворювання, втратив працездатність в розмірі 55% на безстроковий термін, являється інвалідом. Тому, просить стягнути з Відповідача 10 000 гривень за спричинену моральну шкоду, оскільки Відповідач незаконними діями - невиплатою заробітної плати на протязі декількох років спричинив йому моральну шкоду.

Представником Позивача було подано уточнення позову № 1 та № 2, уточнення № 2 просив взяти за основу позову. Просив стягнути на користь Позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 67 792 гривні 66 копійок, компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати в розмірі 4 065 гривень 78 копійок та 10000 гривень моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати.

В судовому засіданні представник Позивача, який діє на підставі довіреності від 15.10.2013 року, позовні вимоги позивача в повному обсязі, просить стягнути на користь Позивача - ОСОБА_4 з ПАТ «Євраз Суха Балка» компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплатити в розмірі 4 065 гривень 78 копійок, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 67 792 гривні 66 копійок та 10 000,00 гривень за спричинену моральну шкоду, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати, при цьому зсилався на обставини вказані в позовній заяві.

Представник Відповідача - ПАТ «Євраз Суха Балка» Безверха Н.І. проти позову заперечувала та суду пояснила, що позивачем пропущений строк позовної давності, крім того його вимоги безпідставні.

Вислухавши доводи сторін та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Із трудової книжки позивача встановлено, в період з 15.06.1998р. у Відповідача на шахті «Ювілейна» по професії - підземним прохідником, 31.10.2008 р. - звільнений був в зв'язку із виходом на пенсію по ст. 38 КЗпП України.

Заява надана ПАТ «Євраз Суха Балка» від 28.12.2012 року № 4284, в якій вказано, що ОСОБА_4 17.05.2012 року виплачено заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998р. по 2008р.) з урахуванням утримань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб, в розмірі 4 065 гривень 78 копійок.

Із довідки № 1 та № 2 встановлено, що Позивачу в період з (листопад - грудень 2000 року) була надана відпустка - сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 38.33 грн.; відпустка надана (квітень - червень) 2001р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 4.10 грн., відпустка надана (жовтень - листопад) 2001р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 3.85 грн., відпустка надана (серпень - жовтень) 2002р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 374.66 грн., відпустка надана (березень - квітень) 2003р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 29.56 грн., відпустка надана (серпень - вересень) 2003р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 839.52 грн., відпустка надана (лютий - березень) 2004р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 358.06 грн.; відпустка надана (серпень - жовтень) 2004р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 237.02 грн.; відпустка надана (березень - травень) 2005р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 608.61 грн.; відпустка надана (серпень - вересень) 2005р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 311.59 грн., відпустка надана (квітень - травень) 2006р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 207.60 грн.; відпустка надана (жовтень - листопад) 2006р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 161.69 грн.; відпустка надана (лютий - квітень) 2007р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 466.85 грн.; відпустка надана (вересень - жовтень) 2007р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 207.18 грн.; відпустка надана (червень - липень) 2008р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 194.97 грн.; відпустка надана (жовтень 2008р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 740.19 грн.

Довідка про середньоденний заробіток надана ОСОБА_4, вказано, що середньоденна заробітна плата складає за період з серпня по вересень 2008р. - 52 гривні 39 копійок.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України Постановою №100 від 08.02.1995р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток. Пунктом 10 Порядку передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Спір щодо розміру нарахованої заробітної плати за період відпусток з 1998 року по 2009 рік між сторонами відсутній.

Компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться підприємством згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.95 р. № 108/95-ВР, Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІП та Постановою КМУ від 21.02.2001р. №159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати" у разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації.

Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п. 2 Положення про компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (затверджене постановою Кабміну України від 20.12.1997 року № 1427 з послідуючими змінами і доповненнями) - компенсація працівникам проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток.

Нарахування компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 р. здійснюється згідно Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими. При розрахунку суми компенсації застосовується нарахована заробітна плата за мінусом суми податку з доходів фізичних осіб, а також взносів до соціальних фондів. Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обов'язок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобов'язано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 цього Закону).

Рішенням Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, визнано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати повинна розраховуватися з січня 1998 року, за кожну нараховану відпустку окремо, по час фактичної виплати заборгованості.

Так чином, суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний був виплатити в травні 2012р. окрім заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2008р. і компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, що відповідно до розрахунку складає 4 516 гривень 87 копійок.

Позивачу була надана відпустка (листопад - грудень 2000 року) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 38.33 грн., виплачена вказана сума була лише 17.05.2012р., за цей час з листопада 2000 року по травень 2012р. проросту споживчих цін (коефіцієнт інфляції) складає 1.905, сума компенсації складає 62.06грн. (38.33 грн. - сума заробітної плати, яка повинна була виплачена в грудні 2000 року - 15% податку з доходу фізичних осіб = 32.58 грн.) Х 1.905 - коефіцієнт приросту споживчих цін з грудня 2000 року по травень 2012р. = 62.06 грн. - сума компенсації);

відпустка (квітень - червень) 2001р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 4.10 грн. - (податок 15%) = 3.48грн. х коефіцієнт приросту споживчих цін 180.7% = 6.29 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (жовтень - листопад) 2001р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 3.85 грн. - (податок 15%) = 3.27 грн. х 181.3% коефіцієнт приросту споживчих цін = 5.93 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (серпень - жовтень) 2002р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 374.66 грн. - (податок 15%) = 318.46 грн. х 185.0 коефіцієнт приросту споживчих цін = 589.15 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (березень - квітень) 2003р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 29.56 грн. - (податок 15%) = 25.12 грн. х 163.7% коефіцієнт приросту споживчих цін = 41.13 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (серпень - вересень) 2003р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 839.52 грн. - (податок 15%) = 713.59 грн. х 166.6% коефіцієнт приросту споживчих цін = 1188.84 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (лютий - березень) 2004р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 358.06 грн. - (податок 15%) = 304.35 грн. х 149.0% коефіцієнт приросту споживчих цін = 453.48 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (серпень - жовтень) 2004р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 237.02 грн. - (податок 15%) = 201.46 грн. х 140.9 %коефіцієнт приросту споживчих цін = 283.85 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (березень - травень) 2005р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 608.61 грн. - (податок 15%) = 517.31 грн. х 115.6% коефіцієнт приросту споживчих цін = 598.02 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (серпень - вересень) 2005р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 311.59 грн. - (податок 15%) = 264.85 грн. х 111.6% коефіцієнт приросту споживчих цін = 295.57 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (квітень - травень) 2006р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 207.60 грн. - (податок 15%) = 176.46 грн. х 99.7% коефіцієнт приросту споживчих цін = 175.93 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (жовтень - листопад) 2006р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 161.69 грн. - (податок 15%) = 137.43 грн. х 85.6% коефіцієнт приросту споживчих цін = 117.64 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (лютий - квітень) 2007р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 466.85 грн. - (податок 15%) = 396.82 грн. х 81.6% коефіцієнт приросту споживчих цін = 323.80 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (вересень - жовтень) 2007р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 207.18 грн. - (податок 15%) = 176.10 грн. х 64.7 % коефіцієнт приросту споживчих цін = 113.93 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (червень - липень) 2008р. сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 194.97 грн. - (податок 15%) = 165.72 грн. х 37.3% коефіцієнт приросту споживчих цін = 61.81 грн. - сума компенсації;

відпустка надана (жовтень 2008р.) сума невиплаченої заробітної плати в розмірі 740.19 грн. - (податок 15%) = 629.16 грн. х 31.7% коефіцієнт приросту споживчих цін = 199.44 грн. - сума компенсації.

Всього сума компенсації складає 4 516 гривень 87 копійок, вказана сума компенсації розрахована із застосуванням даних Держкомстату, про приріст споживчих цін.

Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди спричиненої неправильний нарахуванням та виплатою заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2009р. підлягає частковому задоволенню , оскільки ст.. 237-1 КЗпП України, встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Ст.. 117 КЗпП України встановлено обов'язок власника або уповноваженого органу виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст.. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини. Сам по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку середньоденна та середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи.

Відповідно до довідки наданої ПАТ «Євраз Суха Балка», за два останні місяці перед звільненням (звільнений ОСОБА_4 31.10.2008 року) середньоденна заробітна плата складала 52 гривні 39 копійок. Встановлено, що з дня звільнення (31.10.2008р.) по час розрахунку (17.05.2012р.) минуло 1 294 дні. При середньоденній заробітній платі Позивача 52.39 грн. та часу затримки 1 294 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 67 792 гривень 66 копійок (52.39 грн. Х на 1 294 дні = 67 792 грн. 66 коп.)

Суд вважає, що несвоєчасною виплатою відповідачем заробітної плати за час щорічних відпусток за період з 1998р. по 2008р. порушено право позивача передбачено ст.. 24 Закону України «Про оплату праці», а саме що заробітна плата повинна виплачуватися не рідше двох разів на місяць.

Безпідставними є доводи представника Відповідача, в частині відмови Позивачу в стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку, з посиланням на сплив трьохмісячного строку позовної давності. Відповідач при виплаті Позивачу в травні 2012р. заробітної плати за час відпусток за період з 1998р. по 2008р., зобов'язаний був окрім недоплаченої заробітної плати за час щорічних відпусток, виплатити і компенсацію втрати частини заробітної плати, в зв'язку із порушенням строку її виплати, що передбачено Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати". Виплата компенсації не є відповідальність за порушення строку виплати заробітної плати, а є компенсацією втрати частини заробітної плати яка повинна була бути виплачена своєчасно.

Однак, згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку судам необхідно враховувати розмір спірної суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, вини роботодавця у порушенні строків її виплати та інших конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, визначаючи суму відшкодування суд вважає її значно завищеною, виходячи з того, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути співмірною із сумою заборгованості по заробітній платі, і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнена суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені ОСОБА_4, частково, а саме у сумі 5 000 гривень 00 копійок.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем - ПАТ «Євраз Суха Балка» позивачеві моральної шкоди неправильною та несвоєчасною виплатою заробітної плати за минулі роки, враховує провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв'язок між винними діями підприємства - Відповідача (а саме недоплачені кошти, позивач міг направити на підтримання працездатності, відпочинок, посилене харчування, той факт, що саме Відповідач повинен понести матеріальну відповідальність за свої навмисні порушення законодавства в частині нарахування та несвоєчасної виплати заробітної плати.)

Також суд враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлено факт значної затримки зі сторони Відповідача виплати заробітної плати за період з 1998 - 2008р.р., що призвело до заборгованості позивачеві частини заробітної плати в зв'язку із порушенням строку її виплати, працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, встановлений факт спричинення моральної шкоди Позивачу ОСОБА_4, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації, оскільки на думку суду сума завищена і вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 3000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які завдані Позивачу.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2 ст. 124 Конституції України, ст. 237-1, 238 Кодексу Законів про працю, ст..1167 Цивільного Кодексу України, Законами України: «Про оплату праці», «Про компенсацію громадянам частини доходів в зв'язку із порушенням строків їх виплати», постановами Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 та від 29.12.1997р. №1427 ст. 3, 27, 31, 84, 118, 120, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 компенсацію втрати частини заробітної плати (доходу) в зв'язку із порушенням строку виплати в розмірі 4 516 гривень 87 копійок.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 5000 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 3000 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Євраз Суха Балка" на користь держави судові витрати у розмірі, у розмірі 243,60 гр.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Після закінчення строку подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає законної чинності.

Суддя: Л. І. Шум