Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду від 05 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод та зобов'язання вчинення певних дій,-

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди, які виникають у зв'язку із зайняттям ним бджільництвом, та облаштувати пасіку відповідно до вимог, які передбачені законодавством, а саме: відділити пасіку від її садиби парканом висотою 2,5 метра, а також стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 4000 гривень.В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що проживає по сусідству із відповідачем. Він тримає пасіку із 6 вуликів з відповідною кількістю бджолосімей. Впродовж останніх років бджоли систематично кусають її та членів її родини, наявність вуликів на близькій віддалі створює незручності у користуванні земельною ділянкою, ускладнює господарські роботи та унеможливлює перебування на подвір'ї. Мав місце випадок укусу бджолами її собаки.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05.03.2015 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту встановлення обставин справи, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають по сусідству.

Із змісту повідомлення Бондарівської сільської ради Коростенського району випливає, що на присадибній ділянці відповідача розташована пасіка, яка налічує шість бджолосімей (а.с.8).

В сільській раді вказана пасіка не зареєстрована.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на те, що відсутність паркану висотою 2,5 м. створює незручності у користуванні земельною ділянкою.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що підстав для задоволення позову немає, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1ст.103,ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров"я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1ст.15 Закону України "Про бджільництво" фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Пунктом 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30 січня 2001 року передбачено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім'ю потрібно 30-35кв.м., залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл.

Разом з тим, вимагаючи усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, позивачка не звернула уваги на те, що дія зазначеної правової норми поширюється на стаціонарні, а не індивідуальні пасіки.

Крім того, із врахуванням положень ст.ст.10,11,60 ЦПК суд першої інстанції правильно вважав, що позивачкою не надано переконливих доказів на підтвердження тих обставин, що наявність у відповідача пасіки обмежує її право належним чином користуватися земельною ділянкою та про заподіяння у зв"язку з цим моральної шкоди.

Характер спірних правовідносин судом першої інстанції визначений правильно. Обставини справи судом з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: