АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Панченка М.М., Вербової І.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій судового експерта при проведенні будівельно-технічної експертизи неправомірними та незаконними, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ТатунцяВладислава Вікторовича на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року,

встановила:

21.05.2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними та незаконними дії судового експерта ОСОБА_2, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні будівельно-технічної експертизи від 24 листопада 2010 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року провадження по справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Татунець В.В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року та постановити нову ухвалу про визнання неправомірними та незаконними дій судового експерта ОСОБА_2, що виразилися у неповноті, неточності, необ'єктивності при проведенні будівельно-технічної експертизи від 24 листопада 2010 року.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про судову експертизу» судовий експерт на підставах і в порядку, передбаченими законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

26.11.2014 р. адвокат Татунець В.В. звернувся до Солом'янського РУГУ МВС України з заявою щодо неправомірності висновку судового експерта ОСОБА_2 та притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.384 КК України. На вказану заяву він отримав відповідь, що викладені факти носять суто цивільно-правовий характер.

Також зазначив, що предметом позову було визначено незаконність дій експерта при проведенні експертного дослідження, а не висновку експертизи, як зазначено в оскаржуваній ухвалі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по справі, пояснення відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість постановленої ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту не спрямований на захист самого права, оскільки висновок експерта є доказом у справі, який в обов'язковому порядку не має бути врахований судом. Оскарження зазначеного висновку, який є предметом позову у даній справі, не захищає її порушенні права. Іншого способу захисту цивільного права та інтересу особи, ніж встановлено в ст.16 ЦК України, законом не передбачено. Спірні питання, пов'язані з призначенням та проведенням експертизи в межах цивільної справи, що розглядалася судом у іншому провадженні, не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду.

Статтею 205 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Процесуальна регламентація за вичерпним переліком підстав для закриття провадження у справі є гарантією того, що правильно прийнята до провадження заява буде розглянута по суті.

При цьому, згідно із ч.2 ст.206 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п.1 ч.1 статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках з таких обставин може бути відмовлено в позові.

Дійшовши висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції не з'ясував, на захист якого порушеного права чи інтересу спрямований даний позов, чи має правове значення для позивача вирішення спору про визнання дій експерта неправомірними, чи можливо поновлення прав позивача за наслідками його розгляду.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, предметом позову позивач визначив не оскарження висновку будівельно-технічної експертизи, а дії експерта при її проведенні.

Висновку з приводу можливості розгляду справи в порядку цивільного судочинства справи з приводу оскарження дій експерта при проведенні експертизи оскаржувана ухвала не містить.

Оскільки висновок суду про закриття провадження у справі ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин справи та є передчасним, постанова ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Татунця ВладиславаВікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/13624/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.