У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова

клопотання ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_2

про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просить:

- визнати в Україні рішення Іменем Республіки Казахстан від 23 липня 2014 року по цивільній справі № 2-8131-14, яким суд № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області, розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 вирішив: Заяву ОСОБА_1 про визнання недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, недієздатною.

- визнати в Україні постанову Акімата м. Уральська Західно-Казахстанської області від 08.08.2014 р. № 2009 про призначення ОСОБА_2 опікуна в особі сина ОСОБА_1.

- визнати в Україні Посвідчення опікуна № 47, виданого Державною Установою Республіки Казахстан - Відділом охорони здоров'я та соціального програмування 15.08.2014 p., яке видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у тому, що він призначений опікуном над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

В обґрунтування клопотання посилається на те, що рішенням суду № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 23.07.2014 року, яке набрало законної сили 07.08.2014 року, його матір ОСОБА_2 визнано недієздатною. На підставі вказаного рішення постановою Акімата м. Уральська № 2009 від 08.08.2014 року заявника призначено опікуном недієздатної, а 15.08.2014 року відділом охорони здоров'я та соціального програмування Республіки Казахстан йому видано посвідчення опікуна № 47.

ОСОБА_1 є громадянином України, постійно проживає зі своєю сім'єю у м. Харкові, тому змушений був 28.09.2014 року перевезти свою матір до м. Харкова та подати документи для надання матері громадянства України.

У судове засідання 13.01.2015 року заявник не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши клопотання, суд зазначає наступне.

У відповідності до приписів ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня 1993 р. Крім України, учасницями цієї Конвенції є республіки Азербайджан, Білорусь, Вірменія, Казахстан, Молдова, Таджикистан, Туркменистан, Узбекистан, Грузія, Киргизька Республіка та Російська Федерація. Конвенцію ратифіковано Верховною Радою України із застереженням, що Україна бере на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції за винятком визнання і виконання виконавчих написів та нотаріальних актів щодо грошових зобов'язань.

Таким чином, судове рішення, ухвалене компетентним судом Республіки Казахстан, може виконуватись на території України.

Як вбачається з матеріалами справи, рішенням суду № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 23.07.2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, визнано недієздатною.

Зазначене рішення містить напис про набрання ним законної сили 07.08.2014 року, який посвідчений підписом судді та печаткою суду.

До клопотання додано засвідчений відповідно до законодавства переклад рішення суду № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 23.07.2014 року на українську мову.

У відповідності до ч. 6 ст. 401 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно ч.7 ст. 401 ЦПК України у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 396 цього Кодексу.

Статтею 396 ЦПК України передбачено, що в задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред»явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; в інших випадках, встановлених законами України.

Зазначених підстав при розгляді клопотання судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання в Україні рішення суду № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 23.07.2014 року.

При цьому, в іншій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки постанова Акімата м. Уральська Західно-Казахстанської області від 08.08.2014 р. № 2009 про призначення ОСОБА_2 опікуна в особі сина ОСОБА_1 та посвідчення опікуна № 47, виданого Державною Установою Республіки Казахстан - Відділом охорони здоров'я та соціального програмування 15.08.2014 p., не є рішеннями суду, а тому не можуть бути визнані в Україні в порядку, встановленому гл. 2 Розділу VIІІ ЦПК України.

Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 210, 399, 401 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати в Україні рішення суду № 2 міста Уральська Західно-Казахстанської області Республіки Казахстан від 23 липня 2014 року по цивільній справі № 2-8131-14, яким за заявою ОСОБА_1 визнано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, недієздатною.

В решті клопотання залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3