Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2408/14-ц
У Х В А Л А

05.01.2015 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Дорда Д.В., за участі позивача - ОСОБА_1, при розгляді у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на житлову квартиру,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення права власності на житлову квартиру.

До початку розгляду справи по суті даним складом суду, через канцелярію суду 30.12.2014 р. позивач подала заяву про відвід головуючому. Клопотання про відвід мотивувала тим, що не впевнена, що суд буде вести справу по суті дотримуючись закону та прислуховуватись до показів свідків.

У судовому засіданні позивач клопотання підтримала. Інших доводів, окрім зазначених у клопотанні не навела, однак зазначила, що була присутня під час розгляду справи за головуванням судді Леньо В.В. і вона не була задоволена ходом розгляду справи.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2, 8 ЦПК цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Підстави для відводу (самовідводу) передбачені ст.20, 21 ЦПК України.

Відповідно до ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 111 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі "Конвенція") гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності визначається за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Мироненко та Мартенко проти України» вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об'єктивний критерій, слід з'ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об'єктивно обґрунтованими.

При вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був безсторонній , позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обґрунтованими (п.44 рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії", п.58 рішення Європейського суду з прав людини "Ферантелі Сантанжело проти Італії").

Об'єктивною підставою для відводу судді є його попередня участь у справі, а саме те, що під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання. Зазначена обставина є безумовною підставою для відводу і у разі її наявності суддя повинен заявити самовідвід. Підставою для відводу може бути лише безпосередня участь судді, про відвід якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є родинні стосунки з особами, які беруть участь у справі. Зокрема, суддя підлягає відводу, якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі.

Суб'єктивною підставою є особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявив або виявляє суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Приймаючи до уваги, що позивачем не вказано жодної обставини, яка б свідчила про упередженість судді, а висловлює виключно суб'єктивні припущення щодо можливої процесуальної поведінки судді у майбутньому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід, так як обставини на які посилається відповідач є необґрунтованими, безпідставними і такі не передбачені ст.20, 21 ЦПК України в якості підстав для відводу судді.

Таким чином, підстав, які б викликали сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Керуючись ст.ст. 20, 24, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Леньо В.В. - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Леньо