Справа № 364/890/15 Головуючий у І інстанції Моргун Г.Л.
Провадження № 22-ц/780/5178/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 22 06.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

6 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Лащенка В.Д., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» на рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» до ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 7 серпня 2009 року між ОСОБА_2 як орендодавцем та ТОВ «ФК ЛТД» як орендарем було укладено типовий договір оренди землі. В подальшому, 15 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки. Рішенням Володарського районного суду Київської області від 8 червня 2015 року вказаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі визнано недійсним, про що у державному реєстрі вчинено запис від 28 грудня 2012 року за № НОМЕР_1.

Позивач вказав, що в період з 26 жовтня 2009 року по 26 жовтня 2014 року вони користувалися спірною земельною ділянкою відповідно до укладеного договору та ними було виконано всі обов'язки за договором і лише після ухваленого судового рішення їм стало відомо про обов'язок укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди.

9 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направили цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просили ОСОБА_2 підписати та надіслати на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання даного листа, на поштову адресу товариства всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації. А після проведення державної реєстрації, ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалися один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу.

26 червня 2015 року до позивача від ОСОБА_2 надійшла відповідь, в якій останній вимагав припинити дії ТОВ «ФК ЛТД» щодо користування належною йому земельною ділянкою, що позивач трактує як відмову в укладенні додаткової угоди про поновлення договору, зазначаючи, що таким чином відповідач умисно зволікає в період з 26 листопада 2014 року по 6 липня 2015 року з укладенням додаткової угоди про поновлення договору оренди, а з 26 червня 2015 року відмовився від її укладення.

Враховуючи наведене, просили суд визнати типовий договір оренди земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га і 0,297 га) від 7 серпня 2009 року, укладений між ТОВ «ФК ЛТД» та ОСОБА_2, поновленим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені договором та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо укладення з ТОВ «ФК ЛТД» додаткової угоди про поновлення договору оренди земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га та 0,297 га) від 7 серпня 2009 року.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що в період з 26 жовтня 2014 року і по даний час ТОВ «ФК ЛТД» користується належної відповідачу земельною ділянкою на підставі відсутності письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди землі, тому такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені законом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином, у місячний строк, з моменту набрання рішення суду від 8 червня 2015 року законної сили, повідомив позивача про свої заперечення щодо поновлення договору оренди, тому позивач безпідставно посилається на ст. 33 Закону України «Про оренду землі» як на підставу задоволення своїх позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 є власником земельних ділянок загальною площею 2,862 га (2,565 га та 0,297 га), яка розташована на території Тарганської сільської ради Володарського району Київської області.

7 серпня 2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК ЛТД» було укладено типовий договір оренди землі строком на 5 років з моменту підписання та його державної реєстрації, яка відбулася 26 жовтня 2009 року.

5 листопада 2012 року між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 7 серпня 2009 року, відповідно до якого, зокрема, було погоджено встановити строк дії договору оренди землі на 15 років.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 8 червня 2015 року, яке набрало законної сили 19 червня 2015 року, вказаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди землі визнано недійсним.

9 червня 2015 року ТОВ «ФК ЛТД» направили цінним листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача лист про поновлення договору оренди землі разом з примірниками додаткової угоди про поновлення договору оренди, яким просили ОСОБА_2 підписати та надіслати на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання даного листа, на поштову адресу товариства всі три примірники додаткової угоди про поновлення договору оренди для проведення державної реєстрації. А після проведення державної реєстрації, ТОВ «ФК ЛТД» зобов'язалися один примірник додаткової угоди про поновлення договору оренди передати відповідачу.

26 червня 2015 року до позивача від ОСОБА_2 надійшла відповідь, датована 19 червня 2015 року, в якій останній заперечував у поновленні договору оренди землі з ТОВ «ФК ЛТД».

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 26 жовтня 2014 року по 19 червня 2015 року позивач користувався належною відповідачу земельною ділянкою не на підставі переважного права орендаря після закінчення строку дії договору, а у зв'язку з існуванням конкретного договору про внесення змін та доповнень від 15 листопада 2012 року, яким було збільшено строк оренди до 26 жовтня 2024 року.

Таким чином у місячний термін після закінчення строку дії основаного договору оренди землі відповідач не зобов'язаний був надсилати листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, оскільки оренда землі станом на цей період не закінчилися та була дійсною згідно договору про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 7 серпня 2009 року.

Тому ураховуючи, що після набрання законної сили вищевказаного рішення суду, відповідач надіслав позивачу повідомлення від 19 червня 2015 року про заперечення у поновленні типового договору оренди земельної ділянки, яке отримане позивачем 26 червня 2015 року, посилання в позові на положення ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є необґрунтованим.

Згідно із п. 8 типового договору оренди земельної ділянки від 7 серпня 2009 року для того, щоб поновити строк дії договору орендар зобов'язаний був надіслати письмове повідомлення про такий намір за 90 днів до закінчення строку дії договору, проте жодних повідомлень позивач не направляв, а тому у нього переважного права немає.

Так, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Зі змісту вказаної норми убачається, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на яку посилається позивач, передбачає поновлення договору виключно на тих самих умовах, які були передбачені договором, що не влаштовує відповідача, як власника земельної ділянки, оскільки він може укласти договір оренди з іншим орендарем на більш вигідних умовах.

Крім того, у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6- 219цс14 зазначено, що аналіз норм ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

В той же час, позивачем на виконання вимог ст. 3 ЦПК України не наведено порушення своїх прав, так як на момент подання позову відповідачем не укладено жодного договору оренди відносно своєї земельної ділянки, а 19 червня 2015 року він письмово заперечив про поновлення договору оренди із позивачем.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого укладення правочину неможливе.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Зважаючи на встановлені обставини справи, а також заборону законодавства щодо примусу переукладення договору оренди земельної частки (паю) для власника земельної ділянки, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що вимоги ТОВ «ФК ЛТД» про визнання типового договору оренди землі поновленим та зобов'язання ОСОБА_2 вчинити дій по укладанню додаткової угоди про поновлення договору оренди землі є безпідставними, а відтак правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є власними тлумаченнями позивачем спірних правовідносин, докази та обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленими обставинами справи й не може бути скасоване з підстав викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД» відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: