АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 752/19066/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6086/15
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Гаращенка Д.Р., Шиманського В.Й.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Компанія зі страхування життя «Брокбізнес» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у листопаді 2014 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, та просила суд встановити факт не видання та не складення наказу № 0412/01-к від 04 грудня 2011 року «Про внесення змін та затвердження нової редакції штатного розпису ПАТ «Компанія зі страхування життя «БРОКБІЗНЕС» та встановити факт того, що 04 грудня 2011 року до штатного розпису, затвердженого наказом № 0911/02-к від 09 листопада 2009 року «Про затвердження штатного розкладу» із внесеними до нього змінами за наказом № 2904/05-к від 29 квітня 2010 року «Про затвердження штатного розкладу» не вносилися зміни та він діяв до 05 березня 2012 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні першої інстанції встановлено, що встановлення зазначеного ОСОБА_3 факту не видання та не складення наказу № 0412/01-к від 4 грудня 2011 року «Про внесення змін та затвердження штатного розкладу, затвердженого наказом № 0911/02-к від 9 листопада 2009 року «Про затвердження штатного розкладу» із внесеними до нього змінами за наказом № 2904/05-к від 29 квітня 2010 року «Про затвердження штатного розкладу» не вносилися зміни та він діяв до 5 березня 2012 року пов'язано з трудовими відносинами ОСОБА_3 та ПрАТ «Компанія зі страхування життя «Брокбізнес».

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції неправомірно застосовано норму ст. 256 ЦПК України, зі змісту заяви не вбачається спору про право, з огляду на наступне.

Згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст. 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В частині 1 ст. 256 ЦПК України наведений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку.

За змістом вказаної норми, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, за винятком вказаних в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95р. із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_3 поставила питання про встановлення юридичного факту - не видання та не складення наказу № 0412/01-к від 4 грудня 2011 року «Про внесення змін та затвердження штатного розкладу, затвердженого наказом № 0911/02-к від 9 листопада 2009 року «Про затвердження штатного розкладу» із внесеними до нього змінами за наказом № 2904/05-к від 29 квітня 2010 року «Про затвердження штатного розкладу» не вносилися зміни та він діяв до 5 березня 2012 року пов'язано з трудовими відносинами ОСОБА_3 та ПрАТ «Компанія зі страхування життя «Брокбізнес», що в подальшому може слугувати підставою для перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Компанія зі страхування життя «Брокбізнес» про поновлення на роботі, стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та скасування запису у трудовій книжці.

Отже, наведені обставини свідчать, що до зазначеного в ч.1, 2 ст. 256 ЦПК України переліку юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, юридичний факт, який просить встановити ОСОБА_3, не належить. Зазначені обставини свідчать про наявність правовідносин між роботодавцем та працівником, тобто, наявність трудових правовідносин щодо звільнення ОСОБА_3 з посади заступника Голови Правління, що свідчить про наявність спору про право та недопустимість розгляду цих вимог у порядку окремого провадження.

При встановлених обставинах суддя обґрунтовано залишив заяву без розгляду, зазначивши при цьому, що заява останньої не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки з неї вбачається спір про право.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді