печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 січня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Моргун М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з останнього 14 594 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.01.2011 року, з яких: 5 888 грн. 44 коп. кредитна заборгованість; 7 534 грн. 59 коп. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина); 671 грн. 15 коп. штрафу (процентна складова). Крім того, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позовних вимог публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» зазначило, що 20 травня 2010 року, ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредитну картку «Дебетова особиста картка». 31 січня 2011 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на кредитну картку «Універсальна» відповідно до тарифів якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Проте на даний час відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань за вищевказаним кредитним договором щодо вчасного повернення суми кредиту та плати за його користування (відсотків), що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій позов з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 52).

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2010 року, ОСОБА_1 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно якої отримав кредитну картку «Дебетова особиста картка». 31 січня 2011 року відповідачу було переоформлено кредитну картку «Універсальна», відповідно до тарифів якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ОСОБА_1 та банком договір, що підтверджується підписом в заяві (а.с. 7-32)

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, виникла заборгованість, яка згідно наданого публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» розрахунку (а.с. 5-6) станом на 31 липня 2014 року становила 14 594 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 січня 2011 року, з яких: 5 888 грн. 44 коп. кредитна заборгованість; 7 534 грн. 59 коп. заборгованість по процентах за користування кредитними коштами; 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина); 671 грн. 15 коп. штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України позичальник, що своєчасно не повернув суму позики, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В свою чергу, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, визначено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому, слід зазначити, що ч. 2 вказаної статті наголошує, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.

Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610, 612, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212, 213, 214, 215, 223, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299) 5 888 (п'ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 44 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 31 січня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299) 7 534 (сім тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн. 59 коп. заборгованості по процентах за користування кредитними коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299) 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина).

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299) 671 (шістсот сімдесят одну) грн. 15 коп. штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299) 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.О. Матійчук