Справа № 544/611/15-ц
№ пров. 2/544/227/2015
Номер рядка звіту 43
02 липня 2015 року Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участю секретаря Ралець О.С.,
представника позивача ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення,
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником 60/100 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Дану частину будинку вона отримала у спадщину від свого батька. В даний час в належному їй будинку проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які самовільно, без її дозволу вселились у вказаний будинок. Неодноразово вона намагалась їх виселити, проте вони категорично відмовляються це зробити. Заселившись у будинок вони користувалась газом та електроенергією, проте оплату за ці послуги не здійснювали, в результаті чого виник значний борг, та як наслідок будинок був відключений від газо- та електропостачання. Будинок та двір знаходяться в запущеному стані. Вона має намір зробити ремонт у будинку та заселитись до нього зі своєю сімєю, але відповідачі, проживаючи у спірному будинку, порушують її право володіння, користування та розпорядження власністю, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд виселити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з належного їй на праві власності 60/100 частини будинку №74 квартира 2 по вул..Червоноармійській у м.Пирятині Полтавської області без надання іншого жилого приміщення, а також стягнути судові витрати.
Ухвалою Пирятинського районного суду від 02.07.2015 року провадження у даній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4 закрито, оскільки ОСОБА_4 померла, та спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Справа розглядом продовжена в частині позовних вимог до ОСОБА_3
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив виселити ОСОБА_3 з належного ОСОБА_2 на праві власності 60/100 частини будинку №74 квартира 2 по вул..Червоноармійській у м.Пирятині без надання іншого жилого приміщення. Також додатково пояснив, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 має намір продати належний їй будинок, але не може цього зробити, оскільки в ньому проживає відповідач ОСОБА_3
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином судовими повістками та через засоби масової інформації (а.с.31, 62, 68, 69, 71). Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення.
02.07.2015року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 вересня 2013 року та додатковим рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого 13.09.2012 року ОСОБА_5 на 60/100 житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, які розташовані в АДРЕСА_2 (а.с.7-8, 19). Право власності на вказаний будинок 12.12.2013 року зареєстровано за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.20).

Позивач у належному їй будинку в м.Пирятині не проживає, оскільки вона зареєстрована та проживає за адресою: м.Кривий ріг, вул..Тимошенка, 69 (а.с.4).

Знаючи, що у спірному будинку власник не проживає, ОСОБА_3 самовільно заселилась до нього.

Проживаючи у будинку ОСОБА_3 споживала електроенергію та газ, оплату за споживання яких вона не здійснювала, тому станом на 30.03.2015р. нарахована заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 179,83грн., та станом на 26.03.2015р. нарахована заборгованість за спожитий за газ у сумі 1679,69грн., у звязку з чим 30.03.2015р. будинок був відключений від електропостачання, а 26.03.2015р. від газопостачання (а.с.13-16).

Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

У статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

Гарантуючи захист прав власності, закон надає власнику право вимоги усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням права володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі відсутності у відповідача законних підстав щодо права користування спірним будинком, що належить позивачу на праві власності, та за відсутності такої згоди власника будинку, наявні законні підстави для захисту порушеного права позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном.

Відповідно до ч.3 ст.116 Житлового Кодексу України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Отже власник житла має право вимагати виселити осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, без надання їм іншого жилого приміщення.

Судом встановлено, що між сторонами по справі не було укладено письмового договору найму або оренди житла, як то передбачено ст.811 ЦК України та ст.158 ЖК України.

Отже наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 не набула самостійного права користування 60/100 частини будинку за адресою: АДРЕСА_3, з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення як члена сімї власника тощо).

Виходячи із аналізу вищенаведених норм права та з урахуванням того, що ОСОБА_3 не являється власником спірного будинку, а також не набула самостійного права користування цим житлом, самовільно зайняла жиле приміщення, що належить ОСОБА_2, власник ОСОБА_2 виявила намір на власний розсуд користуватися своєю власністю, а тому вимоги позивача щодо усунення перешкод у користуванні її власністю шляхом виселення відповідача із будинку є обґрунтованими, та відповідають положенням статті 16 ЦК України, а порушене право позивача підлягає відновленню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом виселення ОСОБА_3 зі спірного будинку без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то відповідно до ст..ст.88, 79 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 243,60грн. (а.с.1) та витрат за публікацію оголошення в пресі про виклик відповідача в розмірі 120грн. (а.с.66) необхідно присудити з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 5-11, 57-60, 213, 215, 224-228, 292 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.116 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення з житлового приміщення задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_3 з належного ОСОБА_2 на праві власності 60/100 частини будинку №74 квартира 2 по вул..Червоноармійській у м.Пирятині Полтавської області без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 363 (триста шістдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В.Нагорна