Справа № 373/1943/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Товстій В.О,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача: Коваленко В.М., Іваненко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_4 до Держаної організації "Лісове господарство"Білоозерське" про визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач пред'явив позов до відповідача та, враховуючи змінені позовні вимоги просить: визнати незаконним та скасувати наказ директора державної організації "Лісове господарство"Білоозерське" від 20.03.2015 року №15/30 "Про дисциплінарне стягнення "; визнати незаконним та скасувати наказ директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" від 30.04.2015 №15/47 "Про дисциплінарне стягнення"; визнати незаконним та скасувати наказ тимчасового виконувача обов'язків директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" від 22.06.2015 року про звільнення позивача із займаної посади майстра лісу державної організації "Лісове господарство "Білоозерське"; поновити позивача на роботі у державній організації "Лісове господарство "Білоозерське" на посаді майстра лісу; стягнути з державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.07.15 року по день ухвалення судового рішення у сумі 14323 гривень 66 коп.; стягнути з державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" на користь позивача моральну шкоду в розмірі 7000 гривень; зобов'язати державну організацію "Лісове господарство "Білоозерське" письмово довести до відома всіх працівників державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за яким накази від 20.03.15 року №15/30 «Про дисциплінарне стягнення», від 30.04.15 року №15/47 «Про дисциплінарне стягнення» від 22.06.15 про звільнення з посади майстра лісу визнано незаконними та скасовано; судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача Іваненко К.О позов не визнав.

Представник відповідача Коваленко В.М позов також не визнав.

Суд, вислухавши позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи встановив наступне.

20.02.2009 року на підставі наказу директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське", №09/14-к ОСОБА_4 було переведено на посаду майстра лісу.

Наказами директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" ОСОБА_6 від 20.03.2015 року №15/30 від 30.04.2015 року №15/47 позивачу оголошено догани.

Згідно наказу тимчасового виконувача обов'язків директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" Коваленка В.М, 22.06.2015 року ОСОБА_4 було звільнено із займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України.

Позивач не погоджуючись з вище викладеним звернувся до суду, вважає, що 20.03.2015 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності як старшого майстра лісу, та оголошено догану, на основі порушення посадової інструкції старшого майстра лісу.

Згідно наказу про дисциплінарне стягнення №15/30 від 20 березня 2015 року ОСОБА_4 оголошено догану "за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку державної організації "Лісове господарство "Білоозерське"" на підставі п.4 та п.6 "Основні права та обов'язки працівників організації" та на підставі ст. 139 КЗпП України.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку державної організації "Лісове господарство "Білоозерське", а саме п.4 та п.6 передбачено: що працівник зобов'язаний виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання (функціональні обов'язки), забезпечувати належну якість виконуваних робіт та виготовлюваної продукції, не допускати браку та дотримуватися технологічної дисципліни; виконувати обов'язки, покладені на нього трудовим договором.

Стаття 139 КЗпП України, передбачає, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно до доповідної записки Начальника Управління внутрішнього аудиту, Державного Управління Справами, ОСОБА_7 враховуючи порушення та недоліки, виявлені за результатами перевірки стану усунення недоліків у роботі державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" запропоновано витребувати пояснення, та зобов'язано невідкладно усунути виявлені порушення і недоліки, вжити заходів, щодо притягнення до передбаченої законодавством України відповідальності осіб, з вини яких допущено ці порушення та недоліки.

Згідно наказу про дисциплінарне стягнення №15/47 від 30 квітня 2015 року ОСОБА_4 оголошено догану "за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку державної організації "Лісове господарство "Білоозерське"" на підставі п.4 та п.6 "Основні права та обов'язки працівників організації" та на підставі ст. 139 КЗпП України.

22.06.2015 року згідно наказу від 08.06.2015 року №15/57 комісією було проведено обслідування обходу №2, який закріплений за майстром лісу ОСОБА_4 на предмет виявлення самовільних порубів лісу.

Так комісією було виявлено самовільні поруби лісу в кварталі №12,18,24 загальною кількістю 44-ри пеньки, що складає 9.3 кубічні метри деревини. Загальний розмір заподіяної шкоди лісу склав 24907,30 гривень.

Вище зазначеним наказом за систематичне халатне та безвідповідальне невиконання службових обов'язків, що призвело до допущення значних самовільних порубок лісу в розмірі 44 штуки, плюс 4 штуки, які виявлені при весняній ревізії обходів, та враховуючи, те що ОСОБА_4 оголошено 2 догани, ОСОБА_4 звільнено з посади майстра лісу за п.3 ст. 40 КЗпП України з 22.06.2015 року.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Однак, при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, організація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Так представник позивача пояснила, що наказ винесено за порушення, які він не вчинював, крім того вважають, що наказ №15/47 по суті дублює наказ №15/30 та, обидва накази винесені за одне й те саме порушення.

Крім того, наказом №18/30 позивачу оголошено догану, як старшому майстру лісу, натомість він працював на посаді майстра лісу, дана догана, як зазначає позивач, винесена за невиконання обов'язку з утилізації порубкових решток на лісосіці, разом з тим позивач та його представник вважають, що згідно посадової інструкції майстра лісу ОСОБА_4 не має такого обов'язку.

Також позивач та його представник вважають, що роботодаваць при притягненні до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 не надав оцінку об'єктивній ситуації та звільнив його з займаної посади за відсутності провини, та взагалі складу дисциплінарного правопорушення в період його перебування на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності виданим 22.06.2015 року.

Окрім того, позивач та його представник вважають незаконним звільнення майстра лісу ОСОБА_4 з займаної посади, оскільки звільнення на їхню думку було проведено без згоди профспілкової організації.

Позивач, на запитання суду з приводу допущених порущень, які були виявлені під час проведеня перевірок пояснив, що у нього на обслуговуванні дуже велика територія, і він об'єктивно не в змозі її проконтролювати, в зв'язку із цим ОСОБА_4 припускає можливість допущення порушень на підлеглих йому дільницях, однак зазначає, що він особисто до них не причетний.

Представники відповідача Іваненко К.О та Коваленко В.М заперечили, проти вказаних вище доводів, та зазначили, що в наказі 15/30 притягнуто ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, як майстра лісу, натомість допущено механічну помилку, що не виключає вчинення ним дисциплінарного правопорушення. Крім того, відповідно до розділу 2 посадової інструкції майстра лісу, майстер лісу, повинен, зокрема: здійснювати контроль за правильністю лісокористування, охороною та захисту лісу; вести облік об'єктів та якості виконаних робіт та організовувати виконання всіх видів робіт на закріпленій за ним лісогосподарській дільниці; вести спостереження, в тому числі, за санітарним станом лісу та проводити обстеження місць рубок та заготовленої деревини.

Представники позивача наголосили, що збитки, завдані діями ОСОБА_4, нанесені безпосередньо державі, шляхом допущення значних самовільних порубок лісу, які є національним багатсвом.

В іншій частині позову зазначили, що вимоги позивача надумані, є намаганням здійснення тиску на суд, в частині доведення до відома працівників підприємства судового рішення, яке ще не ухвалено судом, заздалегідь зазначаючи на чию користь буде прийнято це рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Підставою для винесення наказу №15/30 стало встановлення наявності залишених неутилізованих порубкових решток на лісосіці площею 17 га. Це порушення встановлено начальником Управління внутрішнього аудиту, Держаного Управління Справами, ОСОБА_7 При перевірці фінансово-господарської діяльності ДО ЛГ "Білоозерське", та відображене ним в доповідній записці №18-10 від 16.02.2015 року. Також вказані дії позивача є порушенням вимог Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27.07.1995 року №555. Всупереч положенню ст. ст. 150, 233 КЗпП України строки оскарження данного дисциплінарного стягнення позивачем пропущені. Спірний наказ набрав законної сили. Питання про поновлення строків позивачем та його представником не ставилося.

За таких обставин суд приймає до уваги пояснення представників відповідача про наявність в наказі 15/30 в назві посади ОСОБА_4

Підставою для винесення наказу №15/47 стало залишення сухостійних дерев, які потребують негайного проведення відповідних санітарних заходів; наявність обдирів стовбурів лісових насаджень у місцях трелювання лісової продукції; недоруб та засмічені ділянки порубковими рештками лісу, які не утилізовані в установленному порядку, що ствоює загрозу винекнення пожежі. Вказані факти знайшли своє відображення в доповідній записці начальника Управління внутрішнього аудиту, Держаного Управління Справами, ОСОБА_7 №18-17 від 04.04.2015 року, "Про результати перевірки усунення недоліків у роботі ДО ЛГ "Білоозерське"".

Відтак в обох оскаржуваних наказах при проведенні різних перевірок зафіксовані порушення норм санітарної та протипожежної безпеки, та зафіксовані факти незаконної вирубки лісу на дільницях, підвідомчих позивачу, як майстру лісу ЛГ "Білоозерське".

Щодо доводів позивача та його представника в частині незаконності наказу про звільнення ОСОБА_4 від 22.06.2015 року №15/51к, в період його перебування на лікарняному, то дія цього наказу була зупинена наказом №15/32к від 22.06.2015 року в частині звільнення ОСОБА_4 на період перебування останього на лікарняному.

Отже, накази №15/30 та 15/47, якими встановлені вказані вище порушення, що призвели до збитків завданих державі в сумі 24907,30 гривень, суд вважає законними.

Стосовно доводів позивача та його представника.

Також, враховуючи висновки комісії з обслідування обходу №2 на предмет виявлення самовільних порубів лісу та доповідну записку начальника Управління внутрішнього аудиту, Держаного Управління Справами, ОСОБА_7, якими встановлено чисельні порушення в кварталах №12,18,24, що закріплені за ОСОБА_4, та наявні в матеріалах цивільної справи вищевказані накази, суд приходить до висновку, що наказ №15/51к є законним та обгрунтованим.

В частині доводів щодо непогодження наказу №15/41к з профспілковою організацією, вказані доводи спростовуються протоколом №11 засідання профкому ДО ЛГ "Білоозерське" від 02.09.2015 року, відповідно до якого, профспілковий комітет в складі: голови - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11 дали згоду на звільнення майстра лісу ОСОБА_4 із займаної посади, чим дотримали вимоги ст. 43 КЗпП України.

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Так суд вважає, що під час розгляду даної справи, судом встановлені порушення допущені позивачем, з'ясовано в чому конкретно виявились дані порушення, що стали приводом для звільнення ОСОБА_4 з посади майстра лісу державної організації "Лісове господарство"Білоозерське".

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які є членами профспілкової організації ДО ЛГ "Білоозерське" підтвердили факт надання згоди на звільнення ОСОБА_4, та пояснили суду, що вказане рішення було прийнято на повторному засіданні профкому яку відбулось 02.09.15 року, оскільки на засіданні профкому 17.08.15 року рішення не було прийнято. Зазначені свідки вказали суду, що приймали дане рішення добровільно, без будь - якого тиску чи впливу з боку керівництва ДО ЛГ "Білоозерське".

Відтак, суд вважає накази: наказ директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" від 20.03.2015 року №15/30 "Про дисциплінарне стягнення"; наказ директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" від 30.04.2015 №15/47 "Про дисциплінарне стягнення"; наказ тимчасового виконувача обов'язків директора державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" від 22.06.2015 року «Про звільнення позивача із займаної посади майстра лісу державної організації "Лісове господарство "Білоозерське"»№15/51к законними, та винесеними з дотриманням норм діючого законодавства, та не вбачає підстав для їх скасування.

Виходячи з цього, вимоги про поновлення позивача на роботі у державній організації "Лісове господарство "Білоозерське" на посаді майстра лісу; стягнення з державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.07.15 року по день ухвалення судового рішення у сумі 14323 гривень 66 коп.; стягнення з державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" на користь позивача моральну шкоду в розмірі 7000 гривень; зобов'язання державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" письмово довести до відома всіх працівників державної організації "Лісове господарство "Білоозерське" рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, за яким накази від 20.03.15 року №15/30 «Про дисциплінарне стягнення», від 30.04.15 року №15/47 «Про дисциплінарне стягнення», від 22.06.15 про звільнення з посади майстра лісу, є похідними від первинних вимог, про визнання незаконними та скасування наказів про дисциплінарні стягнення, звільнення, поновлення на роботі та стягнення компенсації за час вимушеного прогулу, а відтак вони також не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ППВСУ №9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", ППВСУ №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", ст. ст. 40, 139, 231-233, КЗпП України ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Держаної організації "Лісове господарство "Білоозерське" про визнання незаконними наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2015 року.

СУДДЯ: