Справа №666/4831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Решетова В.В.,

за участю секретаря Кліментовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області, про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, вказавши, що ОСОБА_1 починаючи з 2003 року по лютий 2015 року проживав однією сім'єю спільно з відповідачем ОСОБА_2.

У 2010 році позивач та відповідач виявили бажання народити дитину. Проте, враховуючи їх незадовільний стан здоров'я запліднення природнім шляхом було неможливе, за таких обставин позивач та відповідач у 2012 році звернулися до медичної клініки для застосування допоміжних репродуктивних технологій, під час якого працівники медичного центру, які надавали вказані послуги, брали біологічний матеріал для запліднення та письмову згоду на запліднення у ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народились спільні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Із моменту народження дітей позивач завжди ними опікувався та займався їх розвитком на рівні із відповідачем.

У лютому 2015 року, після того як позивач та відповідач перестали вести спільний побут та проживати разом, позивачу стало відомо, що відповідач після народження спільних дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у Книзі реєстрації народжень зареєструвала їх в порядку ст.135 Сімейного кодексу України, а батьком дітей ОСОБА_2 вказала «Нєчєва Сергія Робертовича».

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_2, вказавши неправильне прізвище батька - «Нєчєв» замість «Маленко», фактично позбавила позивача батьківських прав, щодо його кровноспоріднених дітей, що унеможливлює їх подальше спілкування та догляд за ними, оскільки на даний момент відповідач виявляє бажання разом із дітьми назавжди покинути територію України.

У зв'язку з цим позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом та просить суд визнати його батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала.

Третя особа в судове засідання не з'явились, надали на адресу суду клопотання та просили справу розглянути без участі їх представника.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в період з 2003 року по лютий 2015 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 виданого 22.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області батьками, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 22.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області батьками, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України №3, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного кодексу України №0, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.123 Сімейного кодексу України у разі народження дружиною дитини, зачатої в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, здійснених за письмовою згодою її чоловіка, він записується батьком дитини.

Згідно ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У відповідності до ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Також відповідно до ч.4 ст.128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов переконання, що заявлена позовна вимога про визнання батьківства підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.123,125,128,130 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 60, 88, 174, 212 - 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення Апеляційному суду Херсонської області до Дніпровського районного суду м. Херсона.

Суддя В.В.Решетов