Справа № 211/5558/15-ц
Провадження № 2/211/2141/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папарига В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

за відсутності:

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук Світлани Василівни про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Довгинцівського районного суд м. Кривого Рогу з позовом до судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук Світлани Василівни про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що в провадженні вказаного судді перебував його адміністративний позов до ОСОБА_5, Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 України з прав людини з яким він звернувся до суду 26.04.2011 року, коли перебував в СІЗО. В той час коли справа перебувала в провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук Світлани Василівни, вона направляла запити в прокуратуру, СІЗО, до Вищої ради юстиції, Державної судової адміністрації, Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, Секретаріат Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, ОСОБА_6 суддів Дніпропетровської області, Головне управління охорони здоровя Дніпропетровської облдержадміністрації, з метою отримання інформації про його смерть, щоб не розглядати адміністративний позов. При цьому вона таємно провела судове засідання по справі та 11.04.2013 року в задоволені його позову відмовила. На вказане рішення суду, позивачем було подано апеляційну скаргу, однак в оскарженні йому було відмовлено, так як не сплачено судовий збір. Копії матеріалів з адміністративної справи йому відмовили зробити з посиланням на відсутність ксероксу. На запити відповідача по його справі була отримана відповідь від Головного лікаря ОКЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровсої обласної ради про стан його здоровя. Доступ до цієї інформації отримали працівники Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Уповноважений Верховної ради з прав людини та її представник. Вказуючи на те, що збиранням, зберіганням, використанням та поширенням конфіденційної інформації про позивача без його згоди, відповідач спричинила йому моральну шкоду, яка полягає у втраті довіри до правосуддя взагалі, а отже і до держави, яка це правосуддя здійснює, посилаючись на вимоги положень Закону України «Про інформацію», Закону України « Про захист персональних даних", ст.ст. 8, 32, 56 Конституції України, ст. 11,16,1172, 1173, 1174 ЦК України, позивач просив суд:

- визнати дії відповідача по збиранню, зберіганню, використанню та поширенню конфіденційної інформації та персональних даних про нього, без його згоди протиправними та встановити звязок між протиправними діями та його моральними стражданнями;

- вилучити з матеріалів справи № 2а/0470/5678/11 листи ОКЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» № 409 від 11.04.13 (аркуш справи 133/54), № 167 від 04.04.2013 (аркуш справи 141/56), факсові копії № 167 від 04.04.2013 року ( аркуш справи 115);

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 6090,00 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. в судове засідання не зявилася надала письмові заперечення та клопотання про розгляд справи без її участі. В письмових запереченнях відповідач просила позов залишити без задоволення, посилаючись на те, що витребовуючи інформацію про позивача, вона здійснювала процесуальні дії при розгляді по суті адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 України з прав людини про зобовязання вчинити певні дії, при цьому згода ОСОБА_1 на вчинення таких дій Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена. Також просила суд врахувати, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2011 року, якою в задоволені вищевказаного позову ОСОБА_1 відмовлено, згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року залишена без змін, апеляційна скарга позивача без задоволення, тому посилання позивача на вимоги ст. ст. 1167, 1174 ЦК України, є безпідставними.

Вислухавши позивача, його представника, дослідивши письмові докази надані сторонами, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, яка є нормою прямої дії, кожен має право на відшкодування за рахунок Держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснені ними своїх службових повноважень.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди з огляду на загальні підстави, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Оскільки має місце спеціальний делікт, то така шкода як виключення із загального правила відшкодовується незалежно від вини заподіювача, проте відповідальність без вини не звільняє від доведеності інших елементів цивільного правопорушення, як то шкоди, протиправної поведінки, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою.

Судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду під головуванням судді цього суду Ніколайчук С.В., знаходилася адміністративна справа №2а/0470/5678/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 Україниз прав людини про зобовязання вчинити певні дії. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2013 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 України з прав людини про зобовязання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Позивач в своєму позові стверджує про те, що суддя Ніколайчук С.В. в ході розгляду вказаної адміністративної справи збирала відносно нього конфіденційну інформацію та персональні дані щодо нього, зокрема, посилала запити: запит до ОКЗ «Гейківська психоневрологічна лікарня Дніпропетровської обласної ради», запит до прокуратури Дніпропетровської області, до Вищої ради юстиції, до Державної судової адміністрації України, Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, в Секретаріат Уповноваженого ОСОБА_6 України з прав людини, до ОСОБА_6 суддів Дніпропетровської області, до Головного управління охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації з метою отримати підтвердження про його смерть, при цьому розповсюджувала інформацію про стан його здоровя та інші персональні дані без його згоди на це.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, як правило, є відповідне судове рішення суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби.

З заперечень відповідача слідує, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2013 року від 11 квітня 2013 року у справі № 2а/0470/5678/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної ОСОБА_6 України з прав людини про зобовязання вчинити дії - залишено без змін, вказана обставина не заперечувалася в судовому засіданні і самим позивачем.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист персональних даних» цей Закон регулює правовідносини, повязані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у звязку з обробкою персональних даних. Цей закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

Оцінюючи встановлені обставини у справі, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить висновку про недоведеність позивачем факту вчинення відносно нього неправомірних дій відповідачем, направлених на обробку персональних даних, і спрямований на порушення основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у звязку з обробкою персональних даних та наявності обставин, за яких наступає відшкодування моральної шкоди за правилами ст.ст. 23, 1174, 1167 ЦК України, як і не доведено того, що процесуальні дії судді під час розгляду адміністративної справи були направленні на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації та персональних даних щодо ОСОБА_1, а не щодо отримання доказів по адміністративній справі за його позовом та не з метою зясування адміністративної процесуальної правосубєктності позивача, як це слідує з наданих відповідачем доказів ( а.с. 72-87) .

В рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №6-рп/2001 зазначено, що виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Зважаючи на викладені обставини та те, що позивачем також не доведено суду того, що зазначені ним в позові процесуальні дії судді, при розгляді адміністративної справи за його позовом, були ним оскаржені відповідно до процесуального законодавства України, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства в апеляційному порядку і рішенням апеляційної інстанції встановлено факт порушення суддею норм адміністративного процесу встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки в задоволенні позову позивачу, звільненого від сплати судового збору відмовлено, суд вважає за необхідне судові витрати в частині сплати судового збору віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук Світлани Василівни про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_7