У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2015 року Іллічівський райсуд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О.О., при секретарі Костенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Іллічівського відділу ДВС звернулась до суду з поданням, в якому просить про оголошення розшуку ОСОБА_2, зазначивши, що на виконанні Іллічівського відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/264/118/2014 від 29.07.2014 року, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в розмірі 850 грн. При виході за адресою проживання боржника державним виконавцем встановлено, що він в АДРЕСА_1, не зареєстрований та ніколи не мешкав. Місце знаходження боржника не встановлено. У зв?язку з цим просить оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Державний виконавець у судове засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у провадженні Іллічівського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження, відкрите 16.10.2014 року з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/264/118/2014 від 29.07.2014 року, виданого Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави штрафу в розмірі 850 грн.

Зі статті 11 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 3 даної статті закріплено, що в процесі здійснення виконавчого провадження він має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, звертатись до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи. Також він має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місце знаходження боржника фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Згідно ст. 375 ЦПК України розшук боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від державного виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. При цьому береться до уваги сума стягнення та заходи, що вживалися для встановлення місцеперебування боржника державним виконавцем.

Як зазначено у поданні, при проведені виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа, державному виконавцю не вдалося встановити місце проживання боржника, що стало підставою для звернення до суду із зазначеним поданням.

Проте, у поданні відсутні докази, які підтверджували б відсутність боржника за місцем реєстрації та вичерпність заходів вжитих державним виконавцем щодо встановлення місцезнаходження боржника.

Державним виконавцем не перевірені та не представлені відомості щодо реєстрації боржника на момент звернення до суду. Згідно матеріалів кримінальної справи на момент її розгляду ОСОБА_3 з його слів був зареєстрований у Іллічівському районі АДРЕСА_2, а фактично мешкав АДРЕСА_3. Згідно копії паспорту ОСОБА_3 з 27.12.2012 року зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державним виконавцем надано суду акт від 26.05.2014 року про те, що боржник за місцем реєстрації не мешкає більше двох місяців, будинок знімає інша родина.

Однак, вказаний акт державного виконавця не може свідчити про відсутність відомостей про місце проживання або перебування чи місцезнаходження боржника, а свідчить лише про те, що державний виконавець одноразово 13.11.2014 року виходив на місце за адресою проживання боржника, та може розглядатися лише в сукупності з іншими наданими доказами. Крім того, зазначені в акті відомості нічим не підтверджені, відсутні письмові пояснення осіб, що проживають у будинку та дані, щодо спроб чи заходів, які вживались державним виконавцем для встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника та знаходження його майна за місцем реєстрації. Тобто виконавчі дії проведені не в повному обсязі.

Суду надано також копію рапорту ДІМ Іллічівського РВ, на виконанні якого знаходилась постанова державного виконавця про привід ОСОБА_3 Між тим, працівник міліції виконував привід за адресою: АДРЕСА_4, у той час як адресою мешкання боржника є квартира АДРЕСА_5.

В матеріалах подання відсутні відомості про те, чи відомо боржнику про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього, бо жодних документів про те, що боржник повідомлявся про це відділом ДВС до подання не надано.

Наведені підстави виключають можливість оголошення судом розшуку боржника.

Окрім іншого, суд зазначає, що державним виконавцем у прохальній частині подання ставиться питання про оголошення розшуку ОСОБА_2, у той час як у самому поданні зазначено обґрунтування і надані копії матеріалів виконавчого провадження відносно ОСОБА_3. Така невідповідність позбавляє суд можливості оголосити розшук.

Суд вважає за необхідне звернути увагу державного виконавця на те, що штраф у розмірі 850 грн., примусове виконання по стягненню якого знаходиться у Іллічівському відділі ДВС, є покаранням, призначеним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Згідно ст. 12 Кримінально-виконавчого кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), виконує покарання лише у виді конфіскації майна, згідно внесених Законом України №2677-VI від 04.11.2010 року змін. Таким чином, Іллічівський відділ ДВС не є органом, який має повноваження на примусове виконання вироку суду, яким призначено покарання у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 375 ЦПК України, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про оголошення розшуку ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : О. О. Хараджа