Провадження № 6/161/390/15
У Х В А Л А

16 жовтня 2015 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Лукашевич І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавецьДругого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулась суд з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3 Подання мотивує тим, що на виконанні у ДВ ВДВС Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист №2 -15239 виданий 29.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17.09.2012 року. 03.12.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження із виконання вказаного виконавчого листа, а 16.07.2015 року - винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження. Зазначає, що боржник не сплачує аліменти, а заборгованість по їх сплаті становить 21880 грн. Просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань перед стягувачем.

Старший державний виконавець Жулибіна В.О. у судове засідання не зявилась, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, подання підтримала та просила його задовольнити.

Суд, дослідивши та оцінивши подані матеріали, приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього за судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону).

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

До матеріалів подання долучено копії виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунок заборгованості, копія листа Державної прикордонної служби України, копія пояснення боржника, копії викликів, копія постанови арешт майна боржника, відповіді з Державної податкової служби України та Пенсійного фонду України.

Водночас, вказані матеріали не містять доказів та будь-яких даних на підтвердження факту свідомого ухилення боржником від виконання своїх зобов'язань, наявність у боржника наміру виїжджати за межі України, а надані пояснення боржника та лист Державної прикордонної служби України не свідчать про намір останнього виїжджати за межі країни з метою невиконання зобовязань. Окрім того, подані суду документи не свідчать про вчинення державним виконавцем усіх необхідних дій для пошуку майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_2, про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного судуОСОБА_1