Справа №477/3106/14-ц 13.05.2015 13.05.2015 13.05.2015
Провадження №22-ц/784/1169/15 Головуючий суду першої інстанції - Саукова А.А.
Категорія 59 Доповідач апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Кожухаря Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

садівничого товариства "Зайчевське"

та

ОСОБА_5

в особі представника ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області

від 02 квітня 2015 року, ухвалене

за позовом

ОСОБА_5 до садівничого товариства "Зайчевське" про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував наступним.

Будучи членом СТ "Зайчевське", дід позивача - ОСОБА_6 користувався земельними ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які в подальшому отримав у власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Його спадкоємцем є позивач.

Він вказував, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня 2014 року, було скасовано розпорядження Жовтневої РДА Миколаївської області №277-р від 19.05.2010 р. в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документу, що посвідчує право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення садівництва, та в частині передачі йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0826 га в садівничому товаристві «Зайчевське» (ділянки НОМЕР_1, НОМЕР_2) в межах території Жовтневого району Миколаївської області. Визнано недійсним державний акт про право власності на вказані земельні ділянки.

ОСОБА_5 вказував, що з моменту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, неодноразово звертався до СТ "Зайчевське" із заявами про прийняття його у члени товариства та виділення йому у користування земельних ділянок за НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Разом з тим, садове товариство відмовило йому у задоволенні його заяв.

Посилаючись на те, що він має переважне право, як спадкоємець ОСОБА_6, на вступ до садівничого товариства та отримання спірних земельних ділянок, позивач просив визнати незаконною відмову СТ "Зайчевське" у прийнятті його у члени товариства та передачі йому у користування земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Крім того, позивач просив зобов'язати відповідача прийняти його у члени товариства та виділити йому у користування зазначені земельні ділянки.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано незаконною відмову відповідача відносно прийняття ОСОБА_5 у члени садівничого товариства. З садівничого товариства на користь ОСОБА_5 стягнуто судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, садівниче товариство подало на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати. Апелянт зазначав, що товариство як самостійний суб'єкт господарювання само вирішує питання про прийняття у члени кооперативу кожної окремої особи. Право на членство у товаристві має особистий, індивідуальний характер, є невід'ємним від особи і не може переходити до спадкоємців. До того ж, позивачем не було надано товариству документів про прийняття спадщини ОСОБА_6 Крім того, апелянтом було наголошено на порушенні судом вирішення питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі вказував, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права під час вирішення його позовних вимог щодо зобов'язання відповідача прийняти його у члени товариства та надання йому у користування земельних ділянок за НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Посилаючись на це, він просив рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його зазначені позовні вимоги. Апелянт посилається на те, що тільки задоволення вказаних позовних вимог дозволить поновити його права. На його думку, зазначені вимоги повністю доведені матеріалами справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга СТ «Зайчевське» підлягає відхиленню, а ОСОБА_5 - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до листів Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 11.10.2004 р. №6978 та від 13.10.2004 р. №7076 садові товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.

Згідно з ст.2 Закону України „Про кооперацію" від 10.07.2003 р. обслуговуючим є кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його статут (стаття 8 Закону «Про кооперацію»).

Відповідно до ст.ст.10, 11, 15 вказаного Закону, членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності.

Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства та прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2, 3.3, 3.6, 3.13, 4.6, 4.14 Статуту СТ «Зайчевське», членом товариства може бути громадянин України, який досяг 18 років.

Прийом громадян у його члени провадиться правлінням товариства за письмовою заявою вступаючого та документу, що підтверджує його право власності на садовий будинок або земельну ділянку (у випадку її приватизації). Рішення про прийом у члени садівничого товариства приймається Правлінням і набуває сили після затвердження його загальними зборами (зборами уповноважених) членів. У випадку смерті члена садівничого товариства або вибуття його з членів цього товариства за станом здоров'я чи з інших причин, що заважають виконанню вимог Статуту зберігається перевага на вступ до товариства одному із спадкоємців або членів сім'ї.

Суперечки спадкоємців померлого члена товариства про визнання права на вступ до членів товариства вирішуються судом.

Член товариства зобов'язаний виконувати вимоги законодавства про колективне садівництво, Статут товариства, правила внутрішнього розпорядку, рішення Правління та загальних зборів (зборів уповноважених).

Цивільно-правові спори між садівничим товариством та його членами, суперечки спадкоємців по захисту порушеного чи спірного переважного права вступу до товариства, суперечки розлученого подружжя про право користування земельною ділянкою, а також суперечки майнового характеру вирішуються судом.

Загальні збори товариства затверджують або приймають рішення про прийом в члени товариства, виключення з нього.

Правління садового товариства приймає рішення про вступ та виключення з членів товариства, розподіл землі та виносить проект рішення на затвердження загальних зборів (а.с.73-82).

З матеріалів справи вбачається, що позивач є спадкоємцем свого діда ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя ОСОБА_6 з 01 травня 2009 року був членом СТ «Зайчевське».

Даним товариством йому у користування були передані земельні ділянки за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею по 400 кв.м. кожна.

01 липня 2010 року ОСОБА_6 було видано державний акт про право власності на дані земельні ділянки загальною площею 0,0826 га, який рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня 2014 року, був визнаний недійсним, оскільки без згоди СТ «Зайчевське» йому було передано 0,0026 га земельної ділянки.

24 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до відповідача із заявою про прийняття його у члени садівничого товариства та надання йому у користування земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по 400 кв.м. кожна (а.с.12).

Листом від 14 липня 2014 року за №29 позивачу було повідомлено, що його заяву було розглянуто на засіданні правління 05 липня 2014 року. У її задоволенні було відмовлено, оскільки на зазначені у заяві земельні ділянки претендувало два члени товариства. Правлінням було вирішено виділити їх одному із членів, так як правом першочергового отримання земельних ділянок наділені саме члени товариства (а.с.13).

Між тим, з протоколу засідання правління від 05 липня 2014 року не вбачається, що питання щодо прийняття позивача до членів товариства розглядалося (а.с.53-55).

Не розглядалося воно і на засіданні загальних зборів 18 жовтня 2014 року (а.с.56-59).

22 жовтня 2014 року ОСОБА_5 повторно звернувся до садівничого товариства з аналогічною заявою (а.с.17).

Проаналізувавши викладене, колегія судів вважає, що висновок районного суду про незаконність відмови СТ «Зайчевське» щодо прийняття позивача у члени товариства як спадкоємця ОСОБА_6 є правильним.

Судом вірно встановлено, що питання щодо членства позивача ні на засіданнях правління, ні на засіданнях загальних зборів не розглядалося. А тому, письмова відмова відповідача у членстві позивача у товаристві є незаконною.

Між тим, висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про зобов'язання садівничого товариства прийняти його у члени товариства та виділити йому спірні земельні ділянки не є правильним.

Позивач є спадкоємцем члена СТ «Зайчевське» ОСОБА_6, а тому згідно з нормами Статуту товариства має переважне право на прийняття його до членів товариства. Інших спадкоємців у ОСОБА_6 немає. Отже, садівниче товариство зобов'язано прийняти позивача до членів товариства. Правом відмови у зазначеному товариство не наділено.

Оскільки членство у товаристві пов'язано з користуванням земельними ділянками, то позивач також має право на отримання у користування земельних ділянок, якими користувався ОСОБА_6

Згідно з нормами Статуту товариства всі його члени, включаючи членів правління та учасників загальних зборів зобов'язані виконувати вимоги Статуту.

Таким чином, СТ "Зайчевське" зобов'язано розглянути на черговому засіданні правління та загальних зборів питання щодо прийняття ОСОБА_5 у члени товариства та виділення йому у користування земельних ділянок за НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Посилання відповідача на те, що він наділений правом вирішувати кого приймати до членів товариства, а кого ні, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки щодо прийняття спадкоємців у члени товариства є пряма вказівка у Статуті про переважне їх право бути прийнятими.

Що ж стосується посилань відповідача на те, що він не був обізнаний про те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_6, то це спростовується рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 11 червня 2014 року, в яких прямо зазначено про це. Оскільки відповідач отримував дані рішення, він знав про те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_6

За такого, рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Твердження відповідача про те, що районним судом неправомірно не стягнуто на його користь витрати на правову допомогу, на думку колегії суддів є безпідставним. Позов ОСОБА_5 задоволено, а отже відповідач не може претендувати на відшкодування йому судових витрат.

Оскільки рішення районного суду частково скасоване, то відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 грн.60 коп. судового збору, а також на користь держави 121 грн.80 коп. судового збору.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу садівничого товариства "Зайчевське" відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про зобов'язання вчинити певні дії скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Зобов'язати садівниче товариство "Зайчевське" розглянути на черговому засіданні правління та загальних зборів питання щодо прийняття ОСОБА_5 у члени товариства та виділення йому у користування земельних ділянок за НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2015 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з садівничого товариства "Зайчевське" на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 243 грн.60 коп. та на користь держави судовий збір у сумі 121 грн.80 коп.

Рішення суду в іншій частині залишити без змін.

Стягнути з садівничого товариства "Зайчевське" на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 121 грн.80 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: