1Справа № 335/2222/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Франчук Г.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначала наступне.

02.06.2007 року між нею та відповідачем, було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №321. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З літа 2013 року шлюбні відносини між ними припинені по причині втрати поваги та порозуміння, різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного життя, з цього часу проживають окремо і спільне господарство не ведеться. Посилаючись на ті обставини, що сторони втратили один до одного почуття, спільне життя з відповідачем не склалося, просила суд розірвати шлюб.

Позивач ОСОБА_1 надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксації судового процесу, не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного кодексу, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя.

Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що 02.06.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №321..

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 заявлено позов про розірвання шлюбу через те, що спільне життя між подружжям стало суперечити його інтересам, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання.

Судом встановлено, що спільне господарство сторони не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Примирення та збереження сімї неможливе.

З'ясувавши фактичні взаємостосунки між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також , враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю сім'ї, як соціального інституту сучасного суспільства.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції про дискримінацію жінок в частині першій підпункту с) однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих та з врахуванням норм ст. 112 СК УК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам суспільства, у зв'язку з чим, шлюб між ними повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За змістом ст. 15 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах або паспортних документах осіб робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу. Відмітка про розірвання шлюбу за рішенням суду робиться в паспортах або паспортних документах осіб, шлюб між якими розірвано, у разі їх звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 11 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст. 104, ч. 3 ст. 105, 110, 112,113,115 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 214, 215,235 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02.06.2007 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №321.

Залишити ОСОБА_1 її шлюбне прізвище Бабаєвська.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.В.Апаллонова