Справа №1324/62/12
Провадження №2/442/142/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Грицай М.М.

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі питання щодо ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради, Трускавецька міська рада Львівської області, про визнання самочинним незавершеного будівництва та зобов'язання до його знесення, визнання договорів дарування нікчемними, визнання протиправними п.10 рішення Трускавецької міської ради №275 від 16.02.2012 року та п.7, п.7.1 рішення Трускавецької міської ради №468 від 21.02.2013 року та їх скасування, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його скасування, визнання Дозволу на виконання будівельних робіт неправомірним та його скасування, визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 02 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання самочинним незавершеного будівництва та зобов'язання до його знесення, визнання договорів дарування нікчемними, визнання протиправними п.10 рішення Трускавецької міської ради №275 від 16.02.2012 року та п.7, п.7.1 рішення Трускавецької міської ради №468 від 21.02.2013 року та їх скасування, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його скасування, визнання Дозволу на виконання будівельних робіт неправомірним та його скасування.

Відтак, як вбачається з резолютивної частини зазначеного рішення, судом не ухвалено рішення щодо позовної вимоги про визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва.

Крім цього, про вищевказане у своїй апеляційній скарзі зазначає позивач ОСОБА_2, зокрема про те, що судом не вирішено питання щодо визнання проектної документації, представленої відповідачем ОСОБА_5 суду, такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, яка була прийнята в судовому засіданні 17.02.2015 року згідно заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Присутність сторін у судовому засіданні не є обов'язковою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала вищезгадану позовну вимогу та не заперечила щодо ухвалення додаткового судового рішення. Доповнила, що проектна документація, представлена відповідачем суду, виконана з грубими порушеннями, оскільки не відповідає генплану міста та вихідним даним. З проектної документації вбачається, що будівництво офісних приміщень згідно з планом 8х8 м, з прив?язкою до кафе «Чебуречна» на відстані 2 метри, що є саме по собі порушенням ДБН. Орендована відповідачем земельна ділянка, площею 8х8 м, прив?язана до вказаного кафе на відстані 2,5 м; 1 м необхідно відвести на відмостку, а тому відстань офісного приміщення до кафе повинна становити не менше 3,5 метри. Крім цього, за вихідними даними площа офісного приміщення відповідача повинна була становити 94,62 кв.м. Однак, згідно з оспорюваним проектом, така становитиме значно більший розмір. Таким чином, на підставі наведеного просить вказану позовну вимогу задоволити.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог, поданої ОСОБА_2 17.02.2015 року, позивач у пункті 3 прохальної частини заяви просила визнати проектну документацію, представлену відповідачем ОСОБА_3 суду, такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 02 липня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, однак, в даному рішенні не зазначено щодо вищевказаної частини позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за доцільне ухвалити додаткове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 3 та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як встановлено судом під час розгляду справи, що також викладено у мотивувальній частині рішення суду від 02.07.2015 року, позивачем ОСОБА_2 належно не обґрунтовано чинення відповідачем перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, зокрема, яким саме способом здійснюються перешкоди і їх наслідки, що призводять до порушення прав позивача. Під час розгляду справи судом не здобуто доказів, і такі не представлені позивачем, які б підтверджували, що оспорювана проектна документація, представлена суду відповідачем, будь-яким чином порушує права чи свободи позивача.

Звертаючись із позовом до суду, особа лише вважає, що її право порушено, оскільки встановлення факту наявності чи відсутності порушеного права реалізується судом під час розгляду справи. Наслідком вказаного є прийняття судового рішення, яке враховує всі фактичні обставини справи, зокрема, і ті, які могли виникнути чи змінитися і після звернення особи до суду.

Відтак, не зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 на час звернення до суду з вказаною позовною вимогою вважала, що її право порушено, так як її земельна ділянка розташована по-сусідству із земельною ділянкою відповідача, під час розгляду справи по суті судом встановлено факт відсутності порушеного права позивача, пов?язаного з невідповідністю, як вважає остання, проектної документації ОСОБА_3 чинному законодавству.

Керуючись ст.220 ЦПК України , суд, -

в и р і ш и в:

Резолютивну частину рішення від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Управління містобудування, архітектури та землекористування Трускавецької міської ради, Трускавецька міська рада Львівської області, про визнання самочинним незавершеного будівництва та зобов'язання до його знесення, визнання договорів дарування нікчемними, визнання протиправними п.10 рішення Трускавецької міської ради №275 від 16.02.2012 року та п.7, п.7.1 рішення Трускавецької міської ради №468 від 21.02.2013 року та їх скасування, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та його скасування, визнання Дозволу на виконання будівельних робіт неправомірним та його скасування, визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, доповнити текстом «У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання проектної документації такою, що не відповідає містобудівним умовам, вихідним даним, чинному законодавству в галузі будівництва, - відмовити».

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Грицай М.М.