Справа № 464/9543/14 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/3042/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

З участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника Сихівської районної адміністрації ЛМР - Матковської О.В., представника Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - Коваля А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_6 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_6 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 не могла і не мала права надавати згоду на укладення (зміну) договору найму спірної квартири, оскільки тривалий час не проживає в спірній квартирі і з цих причин давно втратила право користування житлом, а також їй було відмовлено в наданні дозволу на укладення договору найму квартири. Також вважає, що судом не надано оцінки документам, яким підтверджується її та ОСОБА_6 право на користування спірною квартирою.

Крім того, при вирішенні даної справи суд безпідставно та неправильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 103 ЖК України, не дивлячись на те, що ця норма не поширюється на спірні правовідносини, оскільки регулює питання зміни договору житлового найму, в той час як в даному випадку нею ставилося питання про укладення (фактично - підтвердження) договору житлового найму з членами сім"ї померлого наймача житла.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другої вказаної статті передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в вересні 2014 року ОСОБА_2 і ОСОБА_6 звернулися в суд з позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, треті особи - ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, який в подальшому неодноразово доповнювався та уточнювався і в кінцевому результаті просили: визнати незаконним Розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 05.09.2014 року "Про відмову в укладенні договору найму житлового приміщення" і зобов'язати Сихівську районну адміністрацію укласти договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, як з такими на яких видавався ордер, а також визнати за ними право на зміну договору найму житлового приміщення спірної квартири.

Квартира АДРЕСА_1 складається з двох житлових кімнат з комунальними вигодами, загальною площею 51,3 кв.м. та відноситься до комунального житлового фонду. В даній квартирі зареєстрована та проживає неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом при цьому встановлено, що по спірній квартирі за участю позивачів розглядалося ряд цивільних справ по яких ухвалено рішення, які вступили в законну силу.

Так, рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 травня 2010 року задоволено позов ОСОБА_8 в інтересах малолітньої ОСОБА_7, та визнано ОСОБА_2, ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та виселено їх з даної квартири без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2013 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до Львівської міської ради, ЛКП "Під Зуброю", Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та зобов'язання укладення договору найму на дану квартиру.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно виходив з положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України та ст. 61, 103 ЖК України встановивши при цьому, що позивачі за рішенням суду визнані такими, що втратили право на користування спірною квартирою. Також ОСОБА_2 уже відмовлялося в задоволенні позову про визнання прав на користування даною квартирою, та укладення договору найму.

Як в своїй позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивачі (апелянти) фактично "ревізують" рішення судів, які набрали законної сили. При цьому не надають жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

При відсутності згоди ОСОБА_7, яка проживає та зареєстрована в спірній квартирі на укладення договору найму з позивачами, у відповідачів відсутні правові підстави на укладення таких договорів. А відтак Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради на законних підставах відмовила позивачам. Розпорядження Сихівської районної адміністрації винесено в межах її компетенції з дотриманням вимог закону.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

А тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 17 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: