Провадження №2/748/24/15
Єдиний унікальний № 748/3258/14-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 рокум. Чернігів

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ РАЙОНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого : судді Меженнікової С.П.

при секретарі Гримайло Л.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , представника третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог КП «Гончарівське» - ОСОБА_4 , відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідача та законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 , представника відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про виселення із квартири як тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про виселення із квартири як тимчасових мешканців без надання іншого жилого приміщення.

Позивач вказував, що він є наймачем трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . В дану квартиру він разом з членами сім`ї заселився на підставі ордеру №4900 від 08.09.1987 року. З 2002 року в зв`язку з відсутністю можливості знайти роботу в смт. Гончарівське він вимушений був шукати роботу і працювати в інших містах, але постійно приїздив додому на вихідні, так як в квартирі проживали дружина та син. У кінці 2005 року дружина йому повідомила, що їй необхідно виїхати до матері - у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, так як у матері погіршився стан здоров`я і вона не могла проживати одна і обходити себе. Через декілька днів після цього, дружина йому повідомила, що ОСОБА_8 на час їх відсутності просилася пожити в їх квартирі з сім`єю. Порадившись з дружиною вони вирішити дозволити ОСОБА_8 пожити у їх квартирі з сім`єю, за умови, що вони будуть оплачувати комунальні платежі за весь час, поки там проживатимуть і виселяться на першу їх вимогу. За весь період проживання Відповідачів у спірній квартирі ним перевірялося чи сплачувалися комунальні платежі. В кінці осені 2013 року він повідомив ОСОБА_8 , що має намір повернутися проживати в смт. Гончарівське і попросив її разом з сім`єю виселитися з квартири. Після відмови Відповідачів виселятися, він 20.10.2014 року надіслав їм письмову вимогу про звільнення його квартири, яку вони отримали 21.10.2014 року. Але до цього часу спірну квартиру не звільнили.

Посилаючись на наведене та положення ст. 98 ЖК України, ОСОБА_1 просить суд виселити ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 із спірної квартири як тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково представник позивача пояснила, що позивач користується спірною квартирою на підставі ордеру, за яким він вселився і договору найму, укладеного з КП «Гончарівське». Підстав для законного заселення у спірну квартиру у відповідачів не було, оскільки договір найму з ними не укладався і ордер не видавався, а тому вони є тимчасові мешканці.

Будучи допитаним в судовому засіданні як свідок, позивач ОСОБА_1 показав, що він з сім`єю вселився у спірну квартиру у 1986 році на підставі ордеру і проживав в ній з сім`єю до 2004 чи 2005 року. З 2000 року він вимушений був тимчасово виїжджати на 2-3 неділі, так як працював за межами смт. Гончарівське і в нього був вахтовий метод роботи. З 2004 року його дружина змушена була виїжджати у м. Кривий Ріг так як її мати потребувала догляду. У 2005 році до дружини звернулася сім`я ОСОБА_10 з проханням надати їм квартиру для тимчасового проживання. Він погодився на тимчасове проживання відповідачів, але з умовою, що вони будуть сплачувати комунальні послуги і виселяться на першу вимогу. Проте, його вимогу про виселення Відповідачі не виконують.

Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 позов підтримала та просила задовольнити.

Будучи допитаною в судовому засіданні як свідок, третя особа ОСОБА_3 дала наступні покази. У 2005 році сусіди їй повідомили, що її мати дуже погано себе почуває, а тому вона була змушена поїхати до матері у м. Кривий Ріг, для догляду за нею. До цього часу вона з сім`єю постійно проживала у спірній квартирі. ЇЇ чоловік ОСОБА_1 з 2000 року працював у м. Києві, мав вахтовий метод роботи і приїжджав додому тільки на вихідні. У 2005 році до неї звернулася ОСОБА_8 з проханням тимчасово пожити у їх квартирі. В зв`язку з тимчасовим виїздом їх сім`ї з смт.Гончарівське, у кінці грудня 2005 року, вона з чоловіком дозволили сім`ї ОСОБА_10 тимчасово проживати у їх квартирі. На даний час чоловік з сином бажають повернутися у смт.Гончарівськ, але відповідачі добровільно не бажають виселятися зі спірної квартири.

Представник третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог КП «Гончарівське» в судовому засіданні позов не підтримав, посилаючись на те, що позивач з сім`єю тривалий час не проживає у спірній квартирі. В той час, як сім`я ОСОБА_10 проживає у спірній квартирі з 2006 року. Додатково пояснив, що КП «Гончарівське» є балансоутримувачем спірної квартири з 2007 року. Дана квартира була надана ОСОБА_5 у 2006 році по рішенню житлової комісії. Ордер на спірну квартиру ОСОБА_5 не видавався, договір найму з ним не укладався.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 09.02.2006 року на засіданні житлової комісії було прийнято рішення по його заяві, про обмін житла з ОСОБА_1 , згідно якого, йому, з членами його сім`ї розподілено квартиру АДРЕСА_1 . Також в цьому рішенні зазначалося про зняття його з квартирного обліку. На підставі вказаного рішення він з сім`єю вселився в спірну квартиру. Ордер на квартиру йому не видавався. Вселитися в спірну квартиру він зміг лише після ремонту, в листопаді 2006 року, оскільки квартира була надано йому після пожару і була в жахливому стані. Комунальні послуги ним сплачувалися своєчасно, заборгованість відсутня. На даний час він з квартирного обліку не знятий. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що їх сім`я в спірній квартирі зробила ремонт і проживає з 2006 року, а отже набула права на користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_8 , яка також є і законним представником неповнолітнього ОСОБА_7 , в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що їх сім`я, як багатодітна, знаходилася на квартирному обліку в пільговій черзі на першочергове забезпечення житлом. У 2006 році на засіданні житлової комісії її чоловіку ОСОБА_5 була виділена спірна квартира. Вселитися в дану квартиру їх сім`я змогла лише після ремонту, в листопаді 2006 року. На момент виділення їм даного житла, квартира була в жахливому стані, газопостачання було відключено, водопостачання перекрито. Ніякої домовленості з сім`єю ОСОБА_11 , у неї не було. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки та піклування Чернігівської райдержадміністрації в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи, повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що у 1987 році він перебував на посаді заступника командира у в/ч НОМЕР_1 і займався виділенням квартири сім`ї ОСОБА_11 . У 1990 році в/ч НОМЕР_1 була розформована і він виїхав з смт.Гончарівське, а через три роки повернувся. Йому відомо, що ОСОБА_11 був засуджений і звільнений з військової служби. Після звільнення ОСОБА_1 з військової служби, він з ним не спілкувався.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про виселення із квартири як тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є наймачем 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 . Це жиле приміщення знаходиться на балансі КП «Гончарівське». В спірну квартиру позивач ОСОБА_1 вселився на підставі ордеру №4900 від 08 вересня 1987 року, який виданий на нього і його членів сім`ї дружину ОСОБА_3 , доньок ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та сина ОСОБА_15 . На даний час у вказаній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та неповнолітній їх син ОСОБА_16 , 2000 року народження.

Дані обставини підтверджуються довідкою КП «Гончарівське» №522 від 11.09.2014 року, копією ордера №4900 від 08.09.1987 року, копією рішення Гончарівської селищної ради Чернігівського району від 18.12.2007 року та актом прийняття - передачі на баланс будинку АДРЕСА_2 (а.с. 48,53,133-134).

Позивач стверджує, що він та його сім`я були тимчасово відсутні у спірній квартирі з поважних причин, так як його дружина вимушена була виїхати у м. Кривий Ріг до матері ОСОБА_17 , яка потребувала догляду, а він тимчасово виїхав, оскільки за місцем постійного проживання не мав роботи і працевлаштувався в іншому населеному пункті - у м. Києві, а потім у м. Кривий Ріг, на підтвердження чого надав наступні докази: довідку КП «ПОСЛУГА» Криворізької міської ради та Акт від 24.10.2014 року, які підтверджують, що ОСОБА_3 з січня 2006 року проживає без реєстрації у АДРЕСА_3 та здійснює постійний догляд за матір`ю; довідку Комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради від 23.10.2014 року, яка свідчить проте, що мати ОСОБА_3 потребує постійного догляду; копію трудової книжки та копії договорів про надання послуг, укладених приватним підприємцем ОСОБА_18 з позивачем, з яких вбачається, що з грудня 2004 року по березень 2006 року позивач працював в ТОВ «Хімфорт», що розташоване у м. Києві, а з квітня 2006 року по липень 2014 року - у фізичної особи - підприємця ОСОБА_18 у м. Кривий Ріг (а.с.54,55-57, 58,59, 63-87).
Враховуючи положення ч.2 ст.71 ЖК Української РСР та роз"яснення постанови Пленуму Верховного Суду України « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» N 2 від 12.04.85р. (частина 10), суд вважає, що зазначені позивачем причини тимчасової відсутності його та членів його сім`ї є поважними, а тому квартира АДРЕСА_1 зберігається за ним як тимчасово відсутнім наймачем.

Крім того, факт збереження за позивачем права на користування спірною квартирою в період його та його членів сім`ї тимчасової відсутності визнано і Комунальним підприємством «Гончарівське», про що свідчить укладений з позивачем 11.11.2014 року в письмовому вигляді договір найму житла ( а.с.60-62).

Згідно ст.78 ЖК України, тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов`язки за договором найму жилого приміщення.

Якщо в жилому приміщенні не залишились проживати члени сім`ї наймача, він зобов`язаний забезпечити належне утримання приміщення.

Наймач вправі здати жиле приміщення в піднайом або поселити в нього тимчасових жильців на умовах і в порядку, передбачених статями 91-99 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім`ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім`ї, які проживають разом з ним, зобов`язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Позивач стверджує, що він, скориставшись правом, передбаченим ст. 98 ЖК України, на період тимчасової відсутності його сім"ї, дозволив ОСОБА_8 разом із її сім`єю, тимчасове проживання у квартирі АДРЕСА_1 , за умови, що вони будуть сплачувати комунальні послуги. Договір піднайму в письмовому вигляді не укладався.

Дані обставини були підтверджені позивачем ОСОБА_1 та третьою особою ОСОБА_3 , при допиті їх, як свідків.

Факт проживання відповідачів у спірній квартирі з 2006 року без реєстрації підтверджується довідкою КП «Гончарівське» та актом, затвердженим КП "Гончарівське" (а.с.31,42). Сторонами також визнається, що комунальні послуги за користування спірною квартирою сплачувалися відповідачами в період їх проживання. За відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області, відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_4 (а.с.14-16).

До того ж, факт проживання відповідачів у спірній квартирі не заперечується і самими відповідачами. Але, відповідачі заперечують, що вони відносяться до тимчасових мешканців, оскільки вселилися в дану квартиру на законних підставах - на підставі протоколу №106 від 09.02.2006 року.

Як вбачається з копії протоколу №106 від 09.02.2006 року, на засіданні житлової комісії Гончарівського гарнізону було прийнято рішення про надання військовослужбовцю ОСОБА_5 , склад сім`ї якого 5 чоловік, дозволу на обмін квартири в будинку АДРЕСА_5 з гр. ОСОБА_11 , зі зняттям ОСОБА_10 з квартирного обліку (а.с.130-132).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовій захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. з наступними змінами держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 Житлового кодексу Української РСР, передбачено, що ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Як вбачається з Правил обміну жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року №31, при вселенні в одержане по обміну жиле приміщення також потрібний ордер.

Судом встановлено, що ордер на спірну квартиру ОСОБА_5 не видавався і він на даний час продовжує перебувати на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 .

Таким чином, суд не може погодитися з доводами відповідачів та їх представника, що вселення відповідачів у спірну квартиру без отримання ордеру, було на законних підставах, оскільки саме рішення про виділення ОСОБА_5 даної квартири, яке прийняте на засіданні житлової комісії і занесене до протоколу №106 від 09.02.2006 року не є підставою для вселення. До того ж, згідно цього рішення відповідач повинен бути знятий з квартирного обліку, що зроблено не було.

Доводи позивача, про те, що відповідачі проживають у спірній квартирі з його згоди, не спростовані відповідачами та їх представником.

Встановивши наведені обставини та перевіривши їх доказами, які надали сторони, суд приходить до висновку про те, що відповідачі проживають у спірній квартирі як тимчасові мешканці, а тому на підставі ст. 98 ЖК України підлягають виселенню із цього житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів на користь держави, оскільки позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.8), і відповідно до п.10 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57-64,209,215 ЦПК України, ст.ст.89, 98,99 ЖК Української РСР, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про виселення із квартири як тимчасових мешканців без надання іншого житлового приміщення, задовольнити.

Виселити ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , неповнолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 по 81 (вісімдесят одна) грн 20 коп. судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.П. Меженнікова