Справа № 339/255/15-ц
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

26 червня 2015 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М.М., за позовом приватного підприємства «Ретро» до ОСОБА_1 . «Про витребування майна із чужого незаконного володіння, усуненні перешкод у користуванні майном, стягнення коштів за час користування майном»,-

в с т а н о в и в :

ПП «Ретро» звернулось до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого вказує, що між підприємством та ОСОБА_1, 01 березня 2009 року було укладено договір оренди виробничих приміщень. 22 червня 2012 року між ними було підписано угоду, про розірвання договору оренди виробничих приміщень. Не зважаючи на підписання даної угоди передачі приміщень не відбулося, відповідач продовжує користуватися приміщеннями, чинить власнику перешкоди у доступі до них, що підтверджується відповідними актами. Окрім того відповідач незаконно визнав за собою право власності на орендовані приміщення на підставі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2012 року, яке було скасоване постановою Львівського апеляційного господарського суду 25 вересня 2013 року.

Просить зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди позивачу у користуванні нежитловими приміщеннями, що знаходяться за адресою м. Болехів, вулиця Залізнична,3, ІваноФранківської області. Виселити ОСОБА_1 з вказаного приміщення. Визнати не дійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 22 червня 2012 року. Стягнути з ОСОБА_1М заборгованість за час фактичного користування приміщеннями у розмірі 169 488 гривень, неустойку у зв`язку невчасним поверненням об`єкту оренди у розмірі 338976 гривень, а також судові витрати по справі.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено право кожної особи має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положенням ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.ст.1,12 ГПК України спори за участю юридичних осіб і громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, вимоги, щодо таких громадян державних та інших органів у передбачених законом випадках підвідомчі господарським судам.

Стаття 3 Господарського кодексу України дає визначення господарської діяльності під якою розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Нормами ст.42 зазначеного Кодексу встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Судом встановлено, наступне. Договір оренди виробничих приміщень укладено 01 березня 2009 року між приватним підприємством «Ретро» та ОСОБА_1 Предметом зазначеного договору є нежитлові приміщення (склади). Метою оренди визначено «Майно, що орендується надається Орендарю виключно для здійснення виробничої діяльності без права передачі в суборенду. З долучених до позовної заяви копії рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2012 року Справа №5010/1119/212-13/71, постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2013 року по вказаній справі вбачається, що господарські суди розглядали спір, між приватним підприємством «Ретро» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з приводу укладання договору купівлі продажу частки майнового комплексу.

Таким чином проаналізувавши подану позовну заяву, додані до неї документи давши їм правову оцінку, приходжу до висновку що сторонами в даному спорі є юридична особа - приватне підприємство «Ретро» та субєкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець ОСОБА_1 а отже такий спір підвідомчий господарському суду Івано-Франківської області.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України встановлено, що у випадку, коли справа не підсудна цьому суду заява повертається позивачеві.

Суд приходить до висновку, що позовна заява приватного підприємства «Ретро» до ОСОБА_1 «Про витребування майна із чужого незаконного володіння, усуненні перешкод у користуванні майном, стягнення коштів за час користування майном» не підсудна Болехівському міському суду, а тому підлягає поверненню позивачу.

За таких обставин позовну заяву приватного підприємства «Ретро» до ОСОБА_1 «Про витребування майна із чужого незаконного володіння, усуненні перешкод у користуванні майном, стягнення коштів за час користування майном» з додатками слід повернути позивачу - приватному підприємству «Ретро».

На підставі викладеного ,ст.ст.3,42 ГК України, ст.ст.1,12 ГПК України, ст.ст.3,15,107,115 ЦПК України, керуючись ст.ст.209.210 ЦПК України, суд-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву приватного підприємства «Ретро» до ОСОБА_1 «Про витребування майна із чужого незаконного володіння, усуненні перешкод у користуванні майном, стягнення коштів за час користування майном» з додатками повернути позивачу приватному підприємству «Ретро».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.М. Поляниця