АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/474/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину, -

в с т а н о в и л а :

24 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину.

В обґрунтування свого позову зазначала, що з 10 серпня 2006 року по 20 березня 2013 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8, батьком якого записаний відповідач.

На утримання сина відповідач до весни 2014 року регулярно надавав кошти в сумі 1500 грн. за усною домовленістю, але в подальшому почав перераховувати лише 800 грн., призначення яких їй незрозуміле, тому їх не використовувала. В зв'язку з цим до школи сина збирала сама, оздоровлювала також за свої кошти.

Відповідач працездатний, інших утриманців не має, тому може сплачувати на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/3 частини його щомісячного доходу, хоча офіційно він вважається не працюючим.

Зазначала, що син навчається у 2-му класі, де передбачена плата за додаткові педагогічні послуги та благодійні внески, син додатково займається карате та відвідує басейн.

ОСОБА_8 є членом Черкаської обласної федерації традиційного карате, переможцем багатьох турнірів, за що нагороджений багатьма медалями, грамотами та дипломами.

Вважає, що 800 грн. відповідач може сплачувати додатково, оскільки згідно існуючого законодавства, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані розвитком його здібностей та підтримання здоров'я.

Просила стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_7 на її користь додаткові витрати на розвиток здібностей малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 800 грн. щомісячно.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 вересня 2014 року і до його повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 299 грн. 10 коп. додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами за період з 09 липня 2014 року по 08 грудня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_6 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку. Вважає, що судом не надано належної оцінки зібраним у справі доказам та встановленим в судовому засіданні обставинам, порушено норми процесуального права, тому просила рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який був зареєстрований 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1127, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 20 грудня 2006 року, сторони є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до копії довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради від 26 серпня 2014 року ОСОБА_8 проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні(а.с.8).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_7 зазначав, що він не ухиляється від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8, проте в зв'язку із втратою роботи та погіршенням стану здоров'я ускладнилося його матеріальне становище, тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти в розмірі ? та відмовив у стягненні 800 грн. додаткових витрат на утримання сина(а.с. 91-94).

Дійсно з платіжних доручень вбачається, що відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина. Так, в березні 2014 року ним на рахунок позивачки перераховано 1500 грн., в квітні 2014 року - 1300 грн., в травні 2014 року - 1500 грн., в червні 2014 року - 1440 грн., в серпні 2014 року - 805 грн., в вересні 2014 року - 805 грн., в жовтні 2014 року - 805 грн., в листопаді 2014 року - 850 грн.(а.с.48-51).

Згідно довідки Державного центру зайнятості Черкаського МЦЗ від 11 вересня 2014 року, ОСОБА_7 перебуває на обліку як безробітний в Черкаському МЦЗ з 04 вересня 2014 року (а.с.53).

Відповідно до консультативного висновку медичного центру ТОВ «Докторпро» від 19 січня 2015 року, ОСОБА_7 потребує комбінованого лікування(а.с. 95).

Виходячи з викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6. аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття суд першої інстанції обґрунтовано встановивши наявність потреби у стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини та можливість надання такої допомоги відповідачем відповідає обставинам справи і чинному законодавству.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разового, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

З договору про надання додаткової освітньої послуги від 18 вересня 2014 року вбачається, що Черкаська загальноосвітня школа №11 у період навчального року з 1 вересня 2014 року по 31 травня 2014 року бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника (батьків учня 2-А класу ОСОБА_8) надати додаткову освітню послугу, а саме: понад обсягу навчального плану (англійська мова). Загальна вартість освітньої послуги становить 75 грн. на місяць(а.с.11).

Згідно квитанцій від 11 вересня 2014 року та 14 жовтня 2014 року позивачем на виконання умов вказаного договору сплачено 300 грн.( 75 грн. + 225 грн.)(а.с.12,63).

З медичної картки дитини - ОСОБА_8, 19 червня 2014 року йому була видана санаторно - оздоровча путівка в санаторій «Україна», а відповідно до зворотнього талону до путівки №709, він перебував у санаторії «Україна» з 9 липня 2014 року по 29 липня 2014 року(а.с. 17).

Відповідно квитанції від 9 липня 2014 року позивачем за вказану путівку було сплачено 298 грн. 20 коп.(а.с.16).

Згідно довідки Черкаської обласної федерації традиційного карате-до № 8 від 4 вересня 2014 року вбачається, що щомісячний членський внесок ОСОБА_8, який з вересня 2012 року являється членом Черкаської обласної федерації традиційного карате становить 200 грн.(а.с.14).

З довідки від 17 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_8 займається в секції плавання з 2012-2013 року і по теперішній час. Заняття проходять двічі на тиждень. Оплата за тренування складає 200 грн. на місяць(а.с.62).

З вищезазначених довідок не вбачається, яка саме сума коштів була витрачена позивачем на оплату за тренування.

Тому судом першої інстанції вірно зазначено, що надані позивачем довідки про те, що позивачкою, в порушення ст. 10, 60 ЦПК України, не надано доказів, які б підтверджували реальні витрати, які вона понесла у зв'язку з заняттям сином карате та відвідуванням басейну, посадочні документи «Укрзалізницю» на дитину від 19 серпня 2014 року були пов'язані з оплатою з проїздом дитини на відпочинок в м. Одеса, тому не відносяться до додаткових витрат, а сплачені позивачем благодійні внески за навчання дитини в Черкаській загальноосвітній школі №11 є добровільними.

Оскільки додаткові витрати позивача на дитину за період з 9 липня 2014 року по 8 грудня 2014 року становили 598 грн. 20 коп. (300+298,20) з відповідача на її користь обґрунтовано стягнуто 299 грн. 10 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разового, періодично або постійно залежно від причини, що зумовила додаткові витрати.

Якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба, каліцтво тощо), витрати фінансуються наперед із зазначенням або без зазначення кінцевого терміну.

Розмір додаткових витрат повинен обґрунтовуватися відповідними документами.

При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Матеріали справи не містять розрахунку або обґрунтування необхідності майбутніх витрат, пов'язаних з зайняття дитиною спортом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів та додаткових витрат на малолітню дитину залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :