Справа № 640/4448/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 123 м. Харкова публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання незаконними дій та повернення строкового банківського вкладу з відсотками

ВСТАНОВИВ:

11.03.2015 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ( надалі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання незаконними дій та повернення строкового банківського вкладу з відсотками, посилаючись на наступне.

21.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Нові гроші» № 300131/135785/3-14. Згідно умов договору вона передала банку 10000 доларів США, строк дії договору - до 21 лютого 2015 року зі сплатою 12,5 % річних. 03.03.2015 року по закінченню дії договору вона звернулась письмово до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів за ним. Однак, Банк вклад з відсотками не повернув, у зв'язку з чим вважає відмову банка в поверненні належного їй вкладу незаконною, такою, що порушує її права, тому вимушена звернутись до суду за поновленням свого права та зобов'язанням повернути грошові кошти. В обґрунтування ОСОБА_1 посилається на вимоги Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 16, 625,629,1074 ЦК України.

В судовому засіданні позивач уточнила розмір відсотків та просить стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на її користь відсотки в розмірі 207,06 доларів США, інші вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що вимоги до відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відділення не є юридичною особою, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконуються умови укладеного договору про банківський вклад, та порушень чинного законодавства не вчинено.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги частково, і при цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 21.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) «Нові гроші» № 300131/135785/3-14. Згідно умов договору позивач передала банку 10000 доларів США, строк дії договору - до 21 лютого 2015 року зі сплатою 12,5 % річних. (а.с. 4)

Згідно п.6 Договору після закінчення строку, визначеного п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбаченими положеннями п.5.1. Основних умов.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2015 року позивач звернулася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою повернути банківський вклад у валюті рахунку та притягнути винних осіб до відповідальності за невидачу вкладу.

В запереченнях на позов Банк зазначає про неможливість видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені Постановами Національного банку України за №№ 758,160 від 01.12.2014 року та від 03.03.2015 року, згідно яких зобов'язано банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Однак, суд зазначає, що відмова банку у видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені Постановою Національного банку України, є такою, що протирічить чинному законодавству, оскільки позбавляє вкладника права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам Цивільного кодексу України.

Згідно наданої до суду виписки по особовому рахунку 04.03.2015 року позивачу було виплачено 50 доларів США - відсотки за договором банківського вкладу, залишок вкладу становить - 10207,06 доларів США.

У відповідності до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Крім цього, у відповідності до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спліном встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка.

У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Також у відповідності до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Суд, вирішуючи даний спір, керується та застосовує нормами Цивільного кодексу України, оскільки норми Цивільного кодексу України порівняно з Постановою НБУ мають вищу юридичну силу .

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Інші органи державної влади України (окрім Президента України та Кабінету Міністрів України), органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про Національний Банк України» нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Національного банку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом, пом'якшують або скасовують відповідальність.

Постанови НБУ, на які посилається відповідач на підтвердження своєї правової позиції по справі, протирічать відповідним нормам Цивільного кодексу України в частині використання фізичними особами своїх банківських рахунків та повернення банківських вкладів.

Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п.1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 №516, Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній валюті чи в національній валюті.

Таким чином, зобов'язання відповідача щодо повернення позивачці суми вкладу за укладеними договорами та суми процентів, нарахованих за фактичний термін користування сумами вкладів має бути виконане у валюті вкладу - доларах США, що не суперечить законодавству.

Однак, суд вважає недоведеними та безпідставними вимоги позивача до відділення № 123 м. Харкова ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання незаконними дій, оскільки суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем та відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи згідно ст. 30 ЦПК України, а за даними, наданими відповідачем та Положенням про відділення № 123 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відділення не має статусу юридичної особи та не може бути відповідачем по даній справі. Також, не надано і даних про наявність умислу щодо незаконності дій працівників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стосовно невидачі вкладу, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту не тільки порушених, а й оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Таким чином, доводи позивача в частині повернення вкладу з нарахованими відсотками є обґрунтованими, знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору пропорційно від задоволеної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 60,88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» повернути ОСОБА_1 вклад за договором № 300131/135785/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» від 21 листопада 2014 року шляхом забезпечення повернення у готівковій формі у валюті рахунку вкладу грошові кошти в розмірі 10000 доларів США та нараховані відсотки в сумі 207,06 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 2335,38 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», відділення № 123 м. Харкова публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання незаконними дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя -