У х в а л а

08 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., Гончара В. П., Карпенко С. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та коштів, набутих без достатніх на те підстав, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним боргової розписки та гарантійного листа, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому зазначав, що 07 липня 2011 року він надав відповідачу в борг 560 тис. грн, що еквівалентно 70 тис. доларів США, а останній зобов'язався повернути вказані кошти до 31 грудня 2012 року рівними частинами. Оскільки в зазначений строк ОСОБА_5 борг не повернув, просив суд стягнути на свою користь з відповідача 560 тис. грн позики.

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно отриманих та збережених коштів. В обґрунтування позову зазначав, що 07 липня 2011 року між ним та відповідачем фактично було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, за яким відповідач продав йому земельну ділянку площею 0,3590 га, що розташована в с. Пасіки - Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області. Продаж земельної ділянки вчинено за 800 тис. грн. На виконання цієї домовленості ОСОБА_5 видав на його ім'я довіреність на право продажу зазначеної земельної ділянки, а дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_7 цього ж дня надала йому згоду на продаж земельної ділянки. Виконання зобов'язання за вказаним договором було забезпечено гарантійним листом відповідача, у якому останній зобов'язався повернути йому 800 тис. грн у разі відкликання вказаної довіреності. 03 серпня 2011 року ОСОБА_5 скасував видану йому довіреність, тому вважає, що останній повинен повернути йому кошти у сумі 800 тис. грн.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 січня 2013 року зазначені позови ОСОБА_4 об'єднано в одне провадження.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, у якому, посилаючись на те, що позики від відповідача не отримував, просив визнати недійсними боргову розписку та гарантійний лист від 07 липня 2011 року.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 06 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 червня 2015 року, в задоволенні позовів ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Розписку про позику ОСОБА_5 у ОСОБА_4 560 тис. грн та гарантійний лист, датовані 07 липня 2011 року визнано недійсними.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовити.

Справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки при проведенні її попереднього розгляду встановлено обставини передбачені ч. 5 ст. 332 ЦПК України.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та коштів, набутих без достатніх на те підстав, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання недійсним боргової розписки та гарантійного листа призначити до судового розгляду на 25 листопада 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

С. О. Карпенко