Єдиний унікальний номер №243/6378/15-ц
Номер провадження №2/243/3426/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

« 02» жовтня 2015 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Жмарьові П.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Мусон», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про скасування арешту , -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з дійсним позовом до Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Мусон», про скасування арешту. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що після смерті її матері ОСОБА_3 залишилась спадщина яка складається із житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Позивач прийняла спадщину, та у встановлений законом строк звернулася із відповідною заявою до державної нотаріальної контори. Однак, нотаріусом було повідомлено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, все її невизначене майно арештовано на підставі постанови про арешт майна від 23 листопада 2010 року, винесеної ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі. Таким чином, вказаною постановою ВДВС було накладено арешт на все майно позивача, враховуючи і те, що належить їй як спадкоємцю після смерті матері. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі є діючою державною установою, однак фактично, на тимчасово окупованій території АР Крим, дана установа не діє. На теперішній час, в м. Севастополь замість ВДВС діють судові пристави, відділ яких надав позивачу довідку про відсутність будь-яких виконавчих проваджень відносно неї.

У зв'язку з викладеним, позивач просить усунути перешкоди у здійсненні нею права розпорядження майном та скасувати обтяження (арешт) накладене на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 постановою про арешт майна б/н від 23 листопада 2010 року ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі, реєстраційний номер обтяження 10521603.

Ухвалою суду від 28 липня 2015 року, до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (а.с. 27).

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового

засідання, в залу суду не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити (а.с. 21).

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді по цивільній справі від 06 липня 2015 року (а.с. 12), належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності (а.с. 49). Будучи допитаним у попередньому судовому засіданні, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, до судового засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відомостей щодо своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи ПАТ «Мусон», в залу суду не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відомостей щодо своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Представник третьої особи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Хоменко О.М., яка діє на підставі довіреності №20-22/154 від 28 квітня 2015 року (а.с. 40), належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, у задоволенні позову відмовити (а.с. 50). Будучи допитаною в попередньому судовому засіданні, а також в наданих на адресу суду письмових запереченнях зазначила, що заява ОСОБА_1 про скасування арешту задоволенню не підлягає, оскільки, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 2-2933/08, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Мусон» на даний час не завершене. Боржником не надано доказів на підтвердження фактичного виконання нею вимог виконавчого документу, на підставі якого було накладено арешт, тобто відсутність вказаних доказів може у подальшому сприяти ухиленню боржника від виконання рішення суду, приховування свого майна чи місця постійного (тимчасового) мешкання (а.с. 41-43).

Дослідивши надані позивачем документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено судом, та вбачається з даних Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25 листопада 2014 року, номер витягу 77808994 (а.с. 6), 23 листопада 2010 року Відділом державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції, на підставі постанови ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі про арешт майна б/н, 23.11.2010, було накладено обтяження, а саме, арешт, об'єктом якого є невизначене майно, все нерухоме майно, власником якого є фізична особа ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ІПН не відомий. Вказане обтяження зареєстровано 23.11.2010р. у Єдиному реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна під реєстраційним номером НОМЕР_2 реєстратором: Кримська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (м. Севастополь), 99011, м. Севастополь, вул. Луначарського, 9.

Як вбачається з відповіді Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України №13428-0-32-15/205 від 24 вересня 2015 року (а.с. 51), згідно бази даних Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, у вказаному Реєстрі зареєстрованими не значаться.

Разом з тим повідомляється, що у даному реєстрі значаться зареєстрованими у відділі державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі виконавчі провадження з примусового виконання двох виконавчих листів Гагарінського районного суду м. Севастополя від 19 березня 2009 року № 2-2933 та 05 лютого 2008 року №2-1040, за якими боржником є фізична особа, відносно якої запис здійснено російською мовою «Широкова Екатерина Леонидовна» та інформацію щодо ІПН вказаної особи державним виконавцем до Реєстру не внесено.

Вказані виконавчі провадження завершені у 2009 році.

Згідно довідки КБ «БТІ» №1829-2/045/01 від 23 жовтня 2014 року, право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, станом на 01 січня 2013 року

зареєстроване за ОСОБА_3, на підставі рішення народного суду м. Слов'янська від 26 травня 1971 року №2-696-71р. (а.с. 5).

Згідно повідомлення Першої Слов'янської державної нотаріальної контори №1553/02-14 від 22 червня 2015 року (а.с. 8) до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу №-564/2014.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини

кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України визначає право власника, якому належить право володіння, користування та розпорядженням своїм майном вільно їм розпоряджатися, тому позивач обґрунтовано звернулася з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі є діючою державною установою (а.с. 10-11).

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України, визнаються тимчасово окупованою територією.

Таким чином, діяльність територіальних органів Міністерства юстиції України, у тому числі структурних підрозділів, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень на зазначеній території є об'єктивно неможливою.

З огляду на те, що на теперішній час будь-які виконавчі провадження відносно позивача ОСОБА_1 відсутні, а арешт є перешкодою у розпорядженні належним позивачу майном, то така перешкода має бути усунута на його вимогу. Відтак, даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки підстави для подальшого арешту майна в ході судового розгляду не були встановлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319 ЦК України, ст.41 Конституції України, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції міста Севастополь, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: публічне акціонерне товариство «Мусон», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про скасування арешту задовольнити повністю.

Скасувати арешт накладений на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, належний ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, постановою про арешт майна б/н від 23 листопада 2010 року ВДВС Гагарінського РУЮ у м. Севастополі, реєстраційний номер обтяження 10521603.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо

апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07 жовтня 2015 року.

Суддя Н.О. Чемодурова