АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Вівчарик Н.В.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про вселення.

Посилався на те, що з 22 липня 1994 року по 16 листопада 2007 року перебував з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу ними були придбані дві земельні ділянки, на яких побудовано житловий будинок.

На підставі рішення Молодіївської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області від 25 липня 2008 року йому було видано свідоцтво на право власності на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1

На підставі договору дарування від 8 грудня 2008 року він передав вказане нерухоме майно у власність ОСОБА_5, з якою перебуває у шлюбі з 12 вересня 2008 року.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 9 березня 2010 року за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1

2 липня 2014 року відповідно до договору дарування ОСОБА_5 передала йому у власність ? частину вказаного будинку, яка належала їй на підставі договору дарування від 8 грудня 2008 року.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-1154/15 головуючий у І-й інстанції Григорчак Ю.П.

категорія:2/5 суддя-доповідач: Міцней В.Ф.

Посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_1 створює йому перешкоди у користуванні спірним будинком, просив вселити його у цей будинок.

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2015 року позов задоволено: вселено ОСОБА_3 у житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм процесуального права.

Вказує на те, що вона ніяких перешкод не чинить позивачу у користуванні спірним будинком.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК передбачено, що при ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносини, зумовлених встановленими обставинами; правової норми, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом, ОСОБА_3, є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 Чернівецької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕВ 280144.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як співвласник житлового будинку позбавлений можливості реалізувати свої права через наявні перешкоди з боку відповідачки.

При цьому суд послався як на доказ вчинення відповідачкою перешкод на лист, з яким позивач у серпні 2014 року звернувся до відповідачки з приводу висловлення нею свого бачення щодо порядку володіння та користування належним їм на праві власності будинком.

Однак ненадання відповіді на вказаний лист не свідчить про те, що відповідачка перешкоджає позивачу володіти та користуватись зазначеним будинком.

Сама відповідачка заперечує факт вчинення першкод у здійсненні позивачем права користування цим будинком.

Доказів, крім вказаного листа, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачка не надала суду.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене помилковим є висновок суду першої інстанції про доведеність факту вчинення відповідачкою перешкод позивачу у володінні і користуванні спірним будинком.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до п.2 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 307,309,314 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: