УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним з позовом, в якому, уточнивши заявлені позовні вимоги, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» 17 117 грн 50 коп. у відшкодування майнової шкоди за втрачений багаж.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 02 жовтня 2013 року здійснив переліт рейсами ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» за маршрутом Тель-Авів TLV - Київ KBP - Москва SVO, і після прибуття до пункту призначення (м. Москва), останній виявив відсутність частини багажу, зокрема, ноутбука марки «Sony Vaio» та трьох пляшок вина «Yarden 2008» у подарункових упаковках загальною вартістю 650 доларів США. Вага втраченого багажу становила 15,4 кг., про що було складено відповідний акт та оформлено претензію. Листом від 22 листопада 2013 року за № 10.2.13-3654, про розгляд претензійної заяви позивача, відповідач погодився компенсувати вартість втраченого багажу із розрахунку 20 доларів США за 1 кг вагової недостачі, що становить 308 доларів США та згідно курсу НБУ станом на 22 листопада 2013 року становить 2523 грн, на що ОСОБА_2, листом від 25 листопада 2013 року, повідомив ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», що не погоджується із підставами та обґрунтуванням наведеного розрахунку та, посилаючись на Правила №735, вважає, що сума відшкодування частково втраченого багажу має складати 1159 доларів США 32 центи, разом з тим, обмежив її до 650 доларів США.

Посилаючись на вказані обставини, та зазначаючи, що сторони не досягли взаємного компромісу, шляхом позасудового врегулювання спору, ОСОБА_2 був вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2. Стягнуто із ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» на користь ОСОБА_2 308 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 17 листопада 2014 року складало 4 746 грн 28 коп. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року змінено шляхом виключення із мотивувальної частини рішення суду першої інстанції посилання на пункт 13.8.3 Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу (умов договору перевезення) ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції змінюючи рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки позивачем, у порушення Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених Наказом Міністерства Інфраструктури України від 30 листопада 2012 року №735, включено до зареєстрованого багажу речі не рекомендовані до перевезення, при цьому під час розрахунку розміру відшкодування майнової шкоди суди вірно керувались положеннями ч. 2 ст. 22 Варшавської Конвенції.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» про відшкодування майнової шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук