УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської області, Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8, про захист права власності, стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди; за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_5 про знесення самочинно побудованих приміщень, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської області (далі - Інспекція ДАБК Житомирської області), Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 8 (далі - КВЖРЕП №8) про захист права власності, стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив захистити його право власності на належне йому приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1, шляхом припинення здійснення ремонтних та будівельних робіт, що проводяться за згаданою адресою та прилеглою до будинку територією, та заборони проводити такі роботи в майбутньому без відповідних дозволів, виданих компетентними державними органами; приведення фасаду будівлі за цією адресою до стану, який існував до самочинного будівництва, а саме: демонтувати надбудова-балкон на другому поверсі фасадної частини та провести ремонт фасаду будинку у відповідності з затвердженим паспортом фасаду за рахунок відповідача; знесення двоповерхової прибудови до квартири АДРЕСА_2 з правого боку від приміщення магазину «Меблеве ательє №1» між будинками по АДРЕСА_4, та відновити стан приміщення, яке існувало до зведення даної прибудови за рахунок відповідача; знесення прибудови з вітриною зведеної до квартири АДРЕСА_1 та відновити стан стіни будинку за рахунок відповідача; знесення паркану та демонтажу самовільно встановленого гаражу на прибудинковій території згаданого будинку за рахунок відповідача. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 20 270 грн та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.

У травні 2011 року Житомирська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та з урахуванням уточнених позовних вимог просила зобов'язати відповідача знести самочинно збудовані приміщення та провести реконструкцію квартири АДРЕСА_2, повернувши архітектурні елементи до попереднього стану, відповідно до технічного паспорту, чинного на час до проведення реконструкції квартири.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 привести фасад будівлі по АДРЕСА_1 до стану, який існував до самочинного будівництва та демонтувати надбудову-балкон на другому поверсі фасадної частини; провести ремонт фасаду будинку у відповідності із затвердженим паспортом фасаду за власний кошт; знести двоповерхову прибудову до квартири АДРЕСА_2 з правого боку від приміщення меблевого магазину між будинками по АДРЕСА_4 і відновити стан приміщення, який існував до прибудови; знести прибудову з вітриною, зведену до зазначеної квартири та відновити стан стіни будинку; знести паркан та демонтувати самовільно встановлені гаражі на прибудинковій території спірного будинку, розчистити та впорядкувати прибудинкову територію. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 збитки в сумі 20 270 грн, 1 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 431, 50 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Позов Житомирської міської ради задоволено повністю. Зобов'язано ОСОБА_5 знести самочинно збудовані приміщення в квартирі АДРЕСА_3, а саме приміщення 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 (згідно плану квартири №2, складеного 09 березня 2010 року, затвердженого 16 березня 2010 року, інвентарна справа № 5901); знести самочинно збудовані приміщення в квартирі АДРЕСА_2, а саме - приміщення 5-4, 5-5, 5-6, 5-7, 5-8, 5-9, 5-10, 5-11, 5-12, 5- 13 (згідно плану квартири №5, складеного 09 березня 2010 року, затвердженого 16 березня 2010 року, інвентарна справа № 5901); провести реконструкцію квартири АДРЕСА_2, повернувши архітектурні елементи до попереднього стану, відповідно до поповерхового плану від 27 листопада 1956 року, затвердженого 01 грудня 1956 року. Вирішено питання про порядок розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просить судові рішення першої та апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самовільним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, з істотними порушеннями будівельних норм. Особа, яка здійснило або здійснює самовільне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно пп. 3, 4 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до положень ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Частиною 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ч. 1 ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та задоволення позовних вимог Житомирської міської ради, оскільки земельні ділянки під будівництво відповідачу не відводились, будівництво та реконструкція квартир здійснена ним без відповідного дозволу, затвердженого проекту, з порушеннями будівельних правил, а отже ці об'єкти нерухомості є самовільно побудованими, а тому підлягають знесенню та приведенню у первісний стан.

Крім того, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача майнових збитків та відшкодування моральної шкоди, понесених позивачем, оскільки такі підтверджені належними доказами.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 рок постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук