Справа № 450/833/11 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/874/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Глинського О.А.

з участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа: Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, уточненим в процесі розгляду справи, до ОСОБА_3, в якому просив розділити житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі між ним та відповідачем, відповідно до належних часток в даному будинку; виділити йому частину земельної ділянки в натурі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до належних їм часток у житловому будинку; при розгляді справи просив взяти до уваги судову будівельно-технічну експертизу № 237/238 та здійснити розподіл відповідно до другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 237/238 від 27.09.2010р.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що вказаний житловий будинок є приватним, ? частини будинку належать позивачу, а відповідачу ОСОБА_3 належить ? частина будинку. Посилаючись на те, що між ним та відповідачем виникають конфліктні ситуації щодо житлового будинку, просив задовольнити його позов.

В процесі розгляду справи позивач у справі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_2) до ОСОБА_3, третя особа Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що вона є донькою позивача у справі ОСОБА_4 та є власником ? частини спірного житлового будинку на підставі договору дарування, ? частини цього будинку згідно заповіту ОСОБА_4 була успадкована її сином, а ? частина належить відповідачу у справі ОСОБА_3. Вказує, що тривале протистояння між нею та відповідачем унеможливлює використання належної їй частини будинку та земельної ділянки. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково: рішення суду підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_2) по суті суд виходив з того, що провести реальний поділ будинку та земельної ділянки неможливо, оскільки експертизою не враховані усі необхідні для цього умови, на переобладнання і перепланування немає дозволу виконавчого комітету, право власності сторін на земельну ділянку не підтверджено доказами.

Проте колегія суддів вважає, що з такими висновками суду щодо підстав відмови в позові погодитись не можна, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, які не можуть бути усунуті на стадії апеляційного розгляду, і призвели до неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2011 року спір про розподіл в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки виник між рідними братами ОСОБА_4, якому на день пред'явлення позову в суд належало на праві власності ? ідеальної частини вказаного будинку та ОСОБА_3, якому належить ? ідеальна частина вказаного будинку.

В процесі розгляду цієї справи позивач у справі ОСОБА_4 13 травня 2012 року належну йому ? ідеальну частину по нотаріально посвідченому договору подарував своїй доньці ОСОБА_2 (а.с. 78).

Новий власник ? ч. будинку ОСОБА_2 за життя позивача ОСОБА_4 у справу із самостійним позовом про поділ будинку та земельної ділянки з врахуванням її частки не вступила.

Позивач ОСОБА_4 помер 20 вересня 2013 року (а.с. 92 - копія свідоцтва про смерть) та залишив заповіт на належну йому ? ідеальну частину будинку на свого неповнолітнього внука ОСОБА_5 (а.с. 121 - свідоцтво про право на спадщину за заповітом), який мав право вступити у справу в якості правонаступника в особі його законного представника - матері ОСОБА_2.

Проте в матеріалах справи відсутні дані про те, що законний представник ОСОБА_5 вступила у справу в його інтересах як правонаступник позивача ОСОБА_4, з такою заявою до суду першої інстанції вона не зверталась, і згідно журналів судових засідань Пустомитівський районний суд не постановляв ухвалу про залучення до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_5 в особі його законного представника ОСОБА_2, в судових засіданнях вона діяла від свого імені.

Враховуючи, що ОСОБА_2 набула права власності на ? ч. будинку ще за життя позивача ОСОБА_4, вона не є його правонаступником після смерті ОСОБА_4, і спадщину не приймала.

Після смерті позивача новий власник ? ч. будинку ОСОБА_2 також в межах даної справи не подавала свій окремий позов про поділ в натурі будинку та земельної ділянки, а її доводи про те, що вона усно повідомила суду, що вступає у справу як власник, не заслуговують на увагу, оскільки ЦПК України передбачає, що позовна заява подається у письмовій формі зміст якої має відповідати ст. 119 ЦПК України.

Між тим суд першої інстанції всупереч вказаним обставинам та вимогам закону у рішенні визначив процесуальне становище ОСОБА_2 як правонаступника позивача ОСОБА_4.

Відповідно до положень ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільна дієздатність фізичної особи припиняється у зв'язку з її смертю.

В порушення вказаних вимог закону суд ухвалив рішення стосовно померлого позивача ОСОБА_4 шляхом відмови у задоволенні його позову.

Оскільки допущене порушення норм процесуального і матеріального права призвело до неправильного вирішення справ, рішення суду залишатись в силі не може і підлягає скасуванню

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, про реальний розподіл будинковолодіння та земельної ділянки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк