Номер провадження 2/754/4974/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 02 жовтня 2015 року)

28.09.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить визначити дійним, укладений між ним і відповідачкою, договір дарування грошей від 22.09.2014 року, за яким відповідачка подарувала йому 60000 грн. своїх депозитних грошових коштів, посилаючись на те, що він прийняв у дар ці кошти, а відповідачка на порушення умов договору дарування грошей від 22.09.2014 року, не з'явилась 25.09.2014 року до приватного нотаріуса для нотаріального посвідчення цього договору дарування грошей від 22.09.2014 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні, пред'явленні до неї позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності позивача.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності позивача.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії договору строкового банківського вкладу № 2630/09/177428 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ від 29.04.2014 року, укладеного між відповідачкою та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», останнє прийняло від відповідачки грошові кошти на строковий депозитний рахунок у сумі: 106714 грн. 34 коп. на строк з 29.04.2014 року по 29.07.2014 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії договору дарування грошей від 22.09.2014 року, укладеного між сторонами даного спору, відповідачка подарувала позивачеві: 60000 грн., які знаходяться на депозитному рахунку відповідачки в ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» на підстав договору строкового банківського вкладу № 2630/09/177428 ВАШ СТАБІЛЬНИЙ від 29.04.2014 року, укладеного між відповідачкою та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК».

У п. 16 договору дарування грошей від 22.09.2014 року, сторони цього договору погодили з'явитись до приватного нотаріуса 25.09.2014 року для нотаріального посвідчення даного договору.

Як вказує позивач у своєму позові, а відповідачка в своїх поясненнях, наданих у судовому засіданні, 25.09.2014 року договір дарування грошей від 22.09.2015 року, нотаріально не був посвідчений із-за неявки до нотаріуса відповідачки.

Згідно з ч. 5 ст. 719 ЦК України, договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 722 ЦК України, право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Дарувальник, який передав річ підприємству, організації транспорту, зв'язку або іншій особі для вручення її обдаровуваному, має право відмовитися від договору дарування до вручення речі обдаровуваному. Якщо дарунок направлено обдаровуваному без його попередньої згоди, дарунок є прийнятим, якщо обдаровуваний негайно не заявить про відмову від його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що відбулося повне або часткове виконання договору дарування грошей від 22.09.2015 року, але відповідачка ухилилася від його нотаріального посвідчення, позивач суду не надав і судом таких доказів, не здобуто.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи, копії листка непрацездатності, відповідачка 25.09.2014 року, була непрацездатною, що в свою чергу, дає правові підстави для висновку, що 25.09.2014 року відповідачка не ухилилася від нотаріального посвідчення договору дарування грошей від 22.09.2014 року, а не змогла з'явитись до нотаріуса з поважних причин.

Сам факт визнання відповідачкою в судовому засіданні пред'явлених до неї позовних вимог, не є правовою підставою для невиконання сторонами вимог ч. 5 ст. 719 ЦК України і не позбавляє сторін можливості укласти договір дарування грошових коштів із дотримання вимог цієї норми права.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позову, відсутні.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Понесені ОСОБА_1, судові витрати по справі, покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: