Справа №333/4666/15ц
Провадження № 2/333/2140/15
09 вересня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Варнавської Л.О.,
при секретарі Некрашевич Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, -
01.07.2015 року позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 255 369,60 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що 18 квітня 2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3058, згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 67 915,00 гривень зі сплатою 16,6 % річних, на строк до 18.04.2017 року.
ОСОБА_1 порушив вимоги кредитного договору, а саме, не виконав в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача до суду не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Просить справу розглянути за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Керуючись ст.ст. 169, 224-233 ЦПК України, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
18.04.2012 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3058, згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 67 915,00 гривень зі сплатою 16,6 % річних, на строк до 18.04.2017 року (а.с. 14-20). 18.04.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 з метою забезпечення умов кредитного договору був укладений договір застави майна, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.В. реєстровий № 639.
Згідно п. 1.3 зазначеного кредитного договору, кредит надається безготівково шляхом перерахування коштів в національній валюті з рахунку наданого кредиту на поточний рахунок продавця товару на підставі платіжного доручення позивальника для здійснення оплати за автомобіль GEELY MK 1,5 L за договором купівлі-продажу № 15/G-ОБ від 17.04.2012 року.
Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору № 3058 від 18.04.2012 року позичальник зобов'язаний здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтентичними платежами в сумі 1674,00 гривень шляхом внесення готівки до каси банку, або шляхом безготівкових перерахувань, перший ануїтет ний платіж до 25.05.2012 року, в подальшму - не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати процентів здійснити не пізніше 18.04.2017 року.
Пунктом 5.2. зазначеного договору, за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та/або своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми платежу за кожний день прострочення.
У випадку використання позивальником кредиту не за призначенням, позивальник повинен сплатити на користь банку штраф в розмірі 5 % від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням, обумовленим цим договором.
ОСОБА_1 вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 16.06.2015 року у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором № 3058 від 18.04.2012 року у розмірі 55 369 грн. 60 коп., яка включає: заборгованість за кредитом - 42 556 грн. 30 коп., заборгованість за відсотками - 5 902 грн. 03 коп., заборгованість 3 % річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 68 грн. 39 коп., заборгованість 3 % від простроченої суми кредиту - 129 грн. 17 коп., сума індексації простроченого боргу з урахуванням індексу інфляції - 3 690 грн. 82 коп., сума індексації прострочених відсотків з урахуванням індексу інфляції - 1 921 грн. 09 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту - 381 грн. 23 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату кредиту - 750 грн. 58 коп. (а.с. 28-31).
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № 3058 від 18.04.2012 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк»надав відповідачу ОСОБА_1 кредит. Однак, останній порушив вимоги кредитного договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі.
Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 514, 516, 617, 625, 516, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ч.4 ст.169, ст.ст.209, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 553 (п'ятсот п'ятдесят три) грн. 70 коп. витрат по сплаті позивачем судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська