АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2369/15 Справа № 201/136/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Антонюк О. А. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена частково. Заборонено вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, проведення аукціонів чи будь-яких торгів та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб щодо нерухомого майна, а саме: п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

З такою ухвалою, в частині задоволення вимог заяви, не погодилось ПАТ "Інноваційно-промисловий банк", звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її частково задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів, ОСОБА_2 12 січня 2015 року звернувся до суду з позовом до ПАТ "Інноваційно-промисловий банк", ліквідатора ПАТ "Інноваційно-промисловий банк" - Демедюка О.С., Жовтневого ВДВС ДМУЮ та ПП "Нива - В.Ш.", треті особи: Українська універсальна біржа, Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання договору іпотеки недійсним, скасування виконавчого напису нотаріуса, визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу, акту проведення прилюдних торгів та свідоцтва про право власності.

Разом з позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, проведення аукціонів чи будь-яких торгів та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на інших осіб стосовно нерухомого майна, а саме: п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті, оскільки в провадженні суду знаходиться зазначена справа, а тому для запобігання утруднення чи неможливості виконання рішення суду слід вжити заходів забезпечення позову.

Частково задовольняючи заяву, суддя виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу користування, розпорядження та володіння майном, що є предметом договору іпотеки та виконавчого напису нотаріуса, які оскаржує позивач, а тому дійшов висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вказане нерухоме майно може бути відчужене на користь інших осіб, існує реальна загроза ускладнення або неможливості виконання рішення суду.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи у своє провадження заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суддя першої інстанції не звернув уваги на невідповідність її вищевказаним вимогам закону. Розглядаючи таку заяву, в порушення вимог ч.3 ст.153 ЦПК України, не витребував у заявника додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову таким видом.

Частиною 3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 грудня 2005 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради від 21 жовтня 2005 року № 667, замість свідоцтва про право власності від 28 липня 1997 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 серпня 2003 року, позивачеві ОСОБА_2 належить 16/100 часток спірної п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 належать також по 16/100 вказаної квартири та ОСОБА_7 - 52/100 частки. Останні у справі є третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Колегія суддів вважає, що суддя не врахував вищевикладених обставин, не перевірив наявності правових підстав у позивача заявляти вимоги про забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо всієї квартири, не з'ясував обсяг позовних вимог, не перевірив співмірності виду забезпечення позову із заявленими ОСОБА_2 вимогами.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст. 307, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Інноваційно-промисловий банк" - задовольнити частково.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2015 року - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Судді: