Ухвала

іменем україни

27 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євграфової Є.П., Журавель В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ.

У процесі розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на те, що 21 серпня 2004 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. У шлюбі мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У період шлюбу за спільні кошти ними було придбано наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловий будинок (забудова 1951 року) по АДРЕСА_2, загальною площею 61,8 кв. м, житловою площею 39,3 кв. м, та легковий автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO-Lanos TF69Y», який був придбаний в кредит, вартість якого за висновком експерта складає 32 443 грн. Житловий будинок було демонтовано і на його місці він побудував двоповерховий будинок, на перебудову було надано дозвіл, у зв'язку з перебудовою збільшилася житлова площа. Вартість будинку, який вони придбали, становить 101 400 грн, а вартість покращень, які він зробив сам з вересня 2011 року, становить 178 100 грн, згідно з незалежною оцінкою.

У зв'язку з цим позивач просив визнати спільною власністю подружжя наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2, та автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO- Lanos TF69Y» та ухвалити рішення щодо його поділу.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, житловий будинок АДРЕСА_2, автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO-Lanos TF69Y». Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, вартістю 143 967 грн, стягнуто з неї на користь позивача Ѕ частину його вартості у розмірі 71 983 грн 50 коп. Визнано право власності на автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO-Lanos TF69Y» за ОСОБА_4, вартістю 32 443 грн. Визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, вартістю 101 400 грн за ОСОБА_4, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 Ѕ частини його вартості у розмірі 50 700 грн. Вирішено питання про судові витрати. Додатковим рішенням цього ж суду від 14 березня 2014 року доповнено резолютивну частину рішення й зазначено про визнання права власності на автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO-Lanos TF69Y» за ОСОБА_4, вартістю 32 443 грн, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 1/3 частини його вартості у розмірі 10 814 грн 33 коп.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 2 червня 2014 року рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині визнання спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_2, визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1, вартістю 143 967 грн та стягнення з неї на користь ОСОБА_4 Ѕ частини його вартості у розмірі 71 983 грн 50 коп., визнання за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок АДРЕСА_2, вартістю 101 400 грн та стягнення з нього на користь ОСОБА_3 і Ѕ частини вартості вказаного будинку у розмірі 50 700 грн скасовано та в задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У частині стягнення судових витрат рішення міського суду змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 84 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. та стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 230 грн 28 коп., в іншій частині рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення апеляційного суду Донецької області від 2 червня 2014 року скасовано, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 березня 2014 року залишено в силі.

У березні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 03 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема, ст. 71 СК України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 16 квітня 2014 року в справі за позовом про поділ майна подружжя;-

від 16 квітня 2014 року в справі за позовом про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом про поділ майна подружжя.

Розглянувши заяву, колегія суддів вважає, що підстави для її допуску до провадження відсутні.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 ЦПК України» роз'яснено, що прийняття касаційною інстанцією ухвали про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на зазначені вище ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, не може здійснюватися, оскільки у них не висловлено правові позиції щодо застосування норм матеріального права, а стосується процесу доказування, встановлення фактичних обставин, що є застосуванням норм процесуального права.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільним майном подружжя та його поділ, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова

Судді: Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук