У х в а л а

27 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Кадєтової О.В., Коротуна В.М.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши заяву Мельник Таїсії Миколаївни, яка діє від імені Київського національного університету імені Тараса Шевченка, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року у справі за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Міністерство оборони України, про виселення та стягнення заборгованості за проживання,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Київський національний університет імені Тараса Шевченка звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Міністерство оборони України, про виселення та стягнення заборгованості за проживання.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 5 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року, у задоволенні позову Київського національного університету імені Тараса Шевченка відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Міністерство оборони України, про виселення та стягнення заборгованості за проживання, відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява Мельник Т.М., яка діє від імені Київського національного університету імені Тараса Шевченка, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, - ст. 116 ЖК України, ст. ст. 901, 903 ЦК України.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 серпня 2014 року та 24 вересня 2014 року.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року вбачається, що суд касаційної інстанції погодився із висновками судів, які відмовляючи в задоволенні позову про виселення виходили із того, що має місце невиконання договірних зобов'язань Міністерством оборони України, а не відповідачами, які не є стороною у договорах, угодах, а тому посилання на порушення ними умов додаткової угоди від 19 серпня 2009 року не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів про відмову у позові про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки доказів попередження відповідачів про зміну розміру оплати за проживання у гуртожитку відповідно до наказу ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 13 травня 2009 року № 871-32 «Про оплату за користування гуртожитками Університету» надано не було.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 серпня 2014 року, на яку заявник посилається як на підставу неоднакового застосування норм матеріального права в частині вирішення позову про виселення, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів у частині задоволення позову про виселення, які встановивши, що строк дії додаткової угоди від 19 серпня 2009 року, якою визначалися правові підстави зайняття відповідачами спірних жилих приміщень до кінця 2011 року, закінчився, то користування ними спірною жилою площею після закінчення такого строку є протиправним, у зв'язку з чим вони підлягають виселенню на підставі ст. 116 ЖК України.

У вказаній справі, у порівнянні із справою, в якій постановлена ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 грудня 2014 року, про перегляд якої подано заяву, тотожними є фактичні обставини, якими обґрунтовувались вимоги в частині виселення, а, відтак, має місце неоднакове застосування до правовідносин, якими визначено право осіб, які проживали у гуртожитку, на законність користування ним після спливу строку, на який вони були поселені, норм матеріального права, зокрема, ст. 116 ЖК України, що є підставою для допуску справи до провадження Верховного Суду України в порядку, передбаченому ст. 360 ЦК України з підстав, визначених ст. 355 цього Кодексу.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року, на яку заявник посилається як на підставу перегляду в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів про те, що відповідач має заборгованість за отримані послуги з проживання, порядок та строк попередження про зміну розміру оплати, визначений умовами договорів, був дотриманий, тому залишив вказані рішення про задоволення позову в цій частині без змін.

З огляду на зміст судових рішень відсутні підстави вважати, що у зазначених справах тотожними, в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за послуги з проживання, є встановлені судом фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, який розглядався, а, відповідно, що правовідносини, які виникли між сторонами, які брали участь у розгляді справ подібні і мало місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права в порівнянні із справою у якій постановлена ухвала, яку просить переглянути заявник, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень.

Саме по собі посилання заявника на неправильне застосування норм матеріального права при відсутності рішень суду (судів) касаційної інстанції в яких має місце неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах не може бути підставою для допуску справи до провадження.

Оскільки наведені заявником доводи щодо неоднакового застосування ст. ст. 901, 903 ЦК України, не містять ознак, які згідно вимог статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, то у допуску справи до провадження в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Міністерство оборони України, в частині неоднакового застосування норм матеріального права щодо вирішення вимог про виселення.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї документами надіслати до Верховного Суду України, а копію ухвали разом із копією заяви - особам, які беруть участь у справі.

У допуску до провадження Верховного Суду України цієї справи у частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за проживання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді:О.В. Кадєтова В.М. Коротун Г.І. Мостова М.І. Наумчук