РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Добропільський міськрайсуд суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мавроді Р.Ф.

при секретарі Овчинніковій Ю.О.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі про встановлення факту мешкання однією сімєю чоловіка та жінки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту мешкання однією сімєю чоловіка та жінки, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі.

В обґрунтування своєї заяви , ОСОБА_1 вказала, що з 11.03.2003 року по 11.09.2013 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Пісял розірвання шлюбу через короткий проміжок часу вони стали мешкати разом однією сімєю без укладення шлюбу за адресою: с. Урицьке, вул.. Донецька 10 Добропільського району, Донецької області. Вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. 24.12.2013 року її чоловік помер. Після смерті ОСОБА_3 вона звернулася до УПФУ в м. Добропілля та Добропільському районі щодо отримання допомоги у звязку із втратою годувальника. Їй було відмовлено , тому що її покійний чоловік на час смерті не перебував з нею у шлюбі.

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сімєю з березня 2003 року по день його смерті.

Представник заінтересованої особи, діюча на підставі довіреності, вимоги, вказані у заяві, не підтримала, вважає, що доказів сумісного проживання заявниці разом із ОСОБА_3 однією сімєю не доведено у судовому засіданні, надала письмові заперечення та просила відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вислухавши пояснення та доводи учасників судового слухання, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення заяви не має з наступних причин.

Встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 11.03.2003 року.

Рішенням Добропільського міськрайсуду від 11.09.2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний.

Згідно паспорту заявниці місце її реєстрації значиться як м. Білозерське вул.. Маяковського 48/11.

Згідно паспорту покійного ОСОБА_3 його місце реєстрації значиться з 05.12.2000 року по тій же адресі. Це підтверджується також копією домової книги.

Вказана квартира в м. Білозерське вул.. Маяковського 48/11 перебувала у подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у рівних частках у спільної часткової власності.

Ухвалою Добропільського міськрайсуду від 27 вересня 2013 року затверджена мирова угода, згідно якої вказана квартира у м. Білозерське залишається у повній власності у ОСОБА_1 з виплатою компенсації ОСОБА_3 у сумі 45000 грн.

Відповідно до копії технічного паспорту від 27.10.1988 року заявниця має у власності житловий будинок за адресою с. Урицьке вул.. Донецька 10 Добропільського району Донецької області.

В судовому засіданні заявниця наполягала на встановленні факту , що вона разом із ОСОБА_3 без шлюбу проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 як сімя до його смерті 24.12.2013 року. Встановлення цього факту їй необхідно для отримання від УПФУ допомоги у звязку із втратою годувальника.

Згідно копії свідоцтва про смерть 1-НО №740301 від 18.12.2013 року, ОСОБА_3 помер 15 грудня 2013 року, а ні як вказує у заяві ОСОБА_1

Також, заявниця вказує у заяві, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 11.03.2003 р. по 11.09.2013 року, тоді як шлюб між ними був розірваний рішенням суду 11.09.2012 року.

Ці розбіжності та інші встановлені в судовому засіданні обставини надали суду підстави у сумніві в переконливості доводів заявниці. Крім того, були в судовому засіданні допитані свідки, які надали слідуючи пояснення.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що дійсно заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Певний час вони дійсно проживали разом у с. Урицьке, вели спільне господарство. Але ж після розірвання шлюбу у 2012 році вони тільки двічі бачила ОСОБА_3 у селі, крім того, він був зареєстрований у м. Білозерське, помер у м. Добропілля у доньці. Пенсію отримував у м. Білозерське.

Свідок ОСОБА_5, яка є рідною донькою ОСОБА_3, показала, що її батько після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, проживав у м. Білозерське, в них був конфлікт, у звязку з чим, вони розірвали шлюб, потім поділили майно через судове рішення. Батько помер в м. Добропілля, у неї, на похованні колишня дружина ОСОБА_1 не була, грошову допомогу на поховання отримала саме вона.

Допитана свідок ОСОБА_6 лише зазначила, що дійсно бачила покійного ОСОБА_3 у с. Урицьке декілька разів, але ж вказати, що він постійно проживав разом із ОСОБА_1 однією сімєю не може.

Тому суд критично відноситься до відомостей у довідці Нововодянської сільської ради про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та не вважає їх безумовно переконливими: у довідці відсутній номер, дата його складення, вихідний номер.

Так, пенсія по втраті годувальника призначається виключно відповідно до ст..36 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що пенсія призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника , які були на його утриманні. Непрацездатними членами сімї відповідно до п.1 ч.2 ст.36 ЗУ вважаються чоловік ( дружина) , батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст..26 цього Закону.

Як встановлено, ОСОБА_1 не зверталася до УПФУ із заявою встановленого зразку для переведення її з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, відповідно, управлінням не приймалось рішення про відмову в призначенні пенсії в разі втрати годувальника.

Таким чином, суд вважає, що заявницею в судовому засіданні не доведено факту постійного проживання її разом із ОСОБА_3 однією сімєю з березня 2003 року по день смерті ОСОБА_3 15.12.2013 року, тому що доводи заявниці не тільки були плутаними, але ж і не були підтверджені іншими дослідженими доказами в судовому засіданні. Її доводи були непереконливими та сумнівними.

Тому підстав у суду встановити факт проживання заявниці з ОСОБА_3 однією сімєю з березня 2003 року по день його смерті у суду не має.

Керуючись ст.ст. 5,10,60,212-215,256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля та Добропільському районі про встановлення факту мешкання однією сімєю чоловіка та жінки відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику

Повний текст рішення виготовлений 11 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Р.Ф. Мавроді

07.04.2015