АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 675/253/14-ц
Провадження № 22-ц/792/276/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Гринчука Р.С.,

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю : представника відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції Присяжного О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 675/253/14-ц за апеляційною скаргою відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції на ухвалу Ізяславського районного суду від 15 грудня 2014 року за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_2.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відділу ДВС Ізяславського районного управління юстиції, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області, звертаючись до суду з поданням, вказував, що на виконанні у відділі ДВС Ізяславського РУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 45011635 до якого станом на 9 грудня 2014 року приєднано три виконавчі листи, а саме : вимога № Ф-8 від 11 березня 2013 року, видана управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі, виконавчий лист № 2/675/379/2013 виданий 30 жовтня 2013 року Ізяславським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в загальній сумі 54247 грн. 29 коп. та виконавчий лист № 2/675/144/2014 від 15 травня 2014 року виданий Ізяславським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в загальній сумі 30000 грн. В ході проведення примусових виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що боржник в добровільному порядку рішення судів та вимогу ПФУ не виконує, борг не сплачує. Також встановлено, що ОСОБА_2 постійно перетинає кордон з Україною в сторону Росії, так як працює в цій країні. Також встановлено, що боржник має намір виїзджати за кордон, не сплачуючи заборгованості по виконавчих документах. Тому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до погашення заборгованості по виконавчих документах.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 15 грудня 2014 року вказане подання залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відділ ДВС Ізяславського районного управління юстиції просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою задоволити подання, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що розглядаючи подання, суд не _________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Столковський В.І. провадження № 22-ц/792/276/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № ухвала

взяв до уваги доводи, щодо вжиття ДВС всіх передбачених заходів щодо розшуку майна боржника з метою виконання виконавчих проваджень. Також, суд не взяв до уваги, що боржник, якому відомо про наявність невиконаних зобов'язань, не виконує свої обов'язки щодо сплати коштів. Також, суд безпідставно не взяв до уваги, що боржник декілька разів на рік перетинає кордон з Україною в напрямку Росії. На думку апелянта, суду слід також було взяти до уваги, що боржник там працює і заробляє кошти, при цьому боргові зобов'язання не виконує. На думку апелянта, суд дав невірну оцінку вказаним встановленим обставинам та не в повній мірі дослідив обставини, які

мають значення для справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця суд першої інстанції не звернув увагу та не дослідив ряд обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В силу ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

П.п. 2 і 5 ч.1 ст. 6 цього Закону передбачено як підстави для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, і ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець відділу ДВС Ізяславського районного управління юстиції 14 січня 2014 року своєю постановою відкрив виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь Пенсійного фонду України 4572 грн. 42 коп. недоїмки до Пенсійного фонду на підставі вимоги управляння Пенсійного фонду України в Ізяславському районі.

22 травня 2014 року державний виконавець відділу ДВС Ізяславського районного управління юстиції постановою відкрив виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в загальній сумі 54247,29 грн. на підставі виконавчого листа, виданого Ізяславським районним судом 30 жовтня 2013 року.

2 червня 2014 року державний виконавець відділу ДВС Ізяславського районного управління юстиції своєю постановою відкрив виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в сумі 30000 грн. та 300 грн. судових витрат на підставі виконавчого листа, виданого Ізяславським районним судом 15 травня 2014 року.

Відповідно до підпису ОСОБА_2 копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 січня 2014 року він отримав 15 січня 2014 року.

Дані про отримання ОСОБА_2 копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 22 травня та 2 червня 2014 року в матеріалах справи відсутні.

23 липня 2014 року ОСОБА_2 частково сплатив недоїмку зі сплати єдиного внеску згідно вимоги управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі в сумі 1832 грн. та виконавчий збір в сумі 203 грн. 59 коп.

8 жовтня 2014 року вказані вище виконавчі провадження були приєднані до зведеного

виконавчого провадження.

9 грудня 2014 року Ізяславським районним судом було задоволено подання державного виконавця про розшук ОСОБА_2 та оголошено розшук боржника ОСОБА_2, оскільки місцезнаходження останнього невідоме.

У відповідності до ч. 5 ст. 25 Закону України копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Розглядаючи подання про тимчасове обмеження права боржника ОСОБА_2 на виїзд за межі України, суд першої інстанції не дослідив, чи був повідомлений боржник щодо відкриття виконавчого провадження 22 травня 2014 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в загальній сумі 54247,29 грн. та 2 червня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в сумі 30000 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в межах якої було подано подання державного виконавця, по даній цивільній справі було постановлено заочне рішення, яке направлялось ОСОБА_2, однак вручено йому не було.

Наведені обставини свідчать, що судом не було з'ясовано, чи відомо ОСОБА_2 про стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і відповідно відкриття виконавчого провадження 22 травня 2014 року та 2 червня 2014 року.

Однак при цьому, зазначивши в ухвалі про часткове погашення боргу по недоїмці до Пенсійного фонду України та відсутність доказів про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобов'язань, суд не звернув уваги на ухвалу Ізяславського районного суду від 9 грудня 2014 року за поданням державного виконавця про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, оскільки місцезнаходження останнього невідоме. Хоча в матеріалах справи наявне повідомлення Державної прикордонної служби України про неодноразовий перетин в 2013-2014 роках ОСОБА_2 державного кордону України.

Оцінку цій ухвалі Ізяславського районного суду від 9 грудня 2014 року суд першої інстанції не дав, хоча наявність такої ухвали та оголошення боржника у розшук при його обізнаності про відкриття виконавчого провадження по сплаті недоїмки до Пенсійного фонду України, непогашення даного боргу протягом тривалого часу може свідчити про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобов'язань.

Всі вищевказані обставини суд першої інстанції при розгляді подання державного виконавця не дослідив, не перевірив та передчасно постановив ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи вона підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції задовольнити частково.

Ухвалу Ізяславського районного суду від 15 грудня 2014 року скасувати та передати подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_2 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко