У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання демонтувати камеру відеоспостереження та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з початку 2013 року між ним та ОСОБА_3 склалися неприязні відносини. Відповідач регулярно звергається до органів державної влади із скаргами на його дії, у зв'язку з тим, що він начебто порушує громадський спокій та тишу. Також зазначав, що відомості викладені у її зверненнях не відповідають дійсності, однак працівники правоохоронних органів в силу своїх обов'язків постійно приїздили до нього додому.

ОСОБА_3 самовільно без його дозволу та дозволу сусідів по сходовому майданчику, над дверима квартири, де вона проживає, встановила спеціальний засіб відеоспостереження (камеру), яким таємно, без його згоди та членів його сім'ї фіксує все, що відбувається на шостому поверсі. Зазначав, що кут зору камери відеоспостереження охоплює вхідні двері до його квартири та квартир інших мешканців шостого поверху. Він з цього приводу звертався до прокуратури, однак йому була направлена відповідь, що дані правовідносини вирішуються у цивільному порядку. Позивач вважав, що своїми діями відповідач порушує його право на приватне життя, що призвело до моральних страждань.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_3 демонтувати камеру відеоспостереження, розташовану на шостому поверсі будинку АДРЕСА_1 у м. Києві, та стягнути з відповідача на його користь 20 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від

16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, урахувавши положення Конституції України, Закону України «Про інформацію» та рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року № 5-зп у справі

№ 18/203-97 щодо офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України «Про інформацію» та ст. 12 Закону України «Про прокуратуру», в якому було розтлумачено, що до конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані), виходив із того, що встановлення відповідачем камер відеоспостереження є його правом щодо самозахисту свого цивільного права від порушень і протиправних посягань будь-яких осіб, що закріплене ст. 19 ЦК України та не суперечить моральним засадам суспільства. Крім того, позивачем не доведено порушення відповідачем його особистих прав на приватне життя встановленням камери відеоспостереження, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання демонтувати камеру відеоспостереження та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф. Хопта