РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/260/15-ц

Провадження № 2/390/194/15

"14" липня 2015 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Сарапа М.Б.,

при секретарі - Пікущій І.М,.

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Андрусевич А.В., Черненко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації,про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд, позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що після смерті її доньки, її онук - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Всі питання щодо виховання дитини, вирішуються нею самостійно без підтримки з боку відповідача (батька дитини). Дитина ходить до дитячого садочку м. Кіровограда. Для розвитку онука вона докладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач взагалі не цікавиться розвитком, життям сина, самоусунувся від його виховання, не цікавиться його здоров'ям, не спілкується з ним, не проявляє ніякого бажання взяти сина до себе хоча б на вихідні чи святкові дні, жодних коштів на його утримання не надає. Крім того, кошти, які призначені для дитини після смерті матері, (пенсію по втраті годувальника) ОСОБА_2 безпідставно, безсовісно витрачає на свої потреби, забравши до себе банківську картку, на яку перераховуються кошти, та користується карткою з 14.07.2013 року,

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник третьої особи - Органу опіки і піклування Кіровоградської райдержадміністрації, підтримала позов у повному обсязі, надавши пояснення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на висновок органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної держадміністрації, протокол № 12 від 8 грудня 2014 року, де комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, з підстав ухилення його від виконання своїх батьківських прав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, пояснивши суду, що відповідач не ухиляється від своїх батьківських обов'язків, а навпаки хоче займатися вихованням свого сина, однак позивач чинить йому в цьому перешкоди. Відповідач пояснив суду, що сім'я ОСОБА_6 не дає змогу йому виховувати дитину. При житті його жінки він займався виховуванням свого сина ОСОБА_9. З його сторони фізичного насилля на жінку при дитині не було. Син ОСОБА_9 живе з позивачкою з 2013 року. Він спочатку передавав кошти сім'ї ОСОБА_6, близько 2500 гривень. Потім передавав іграшки, велосипед своєму синові через своїх батьків. Позивачці гроші не віддає ,оскільки не знає на що вони їх потратять. Останній раз передавав їм кошти приблизно 6 місяців назад. Пенсійна картка на утримання сина знаходить у нього, позивачці він її не відав. Йому відомо що є рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 для утримання його сина ОСОБА_9. Чому не платить аліменти, пояснити не може. При вихованні сина можливо і бив дитину рукою і легенько для виховання, так як, це є звичайна батьківська справа. В присутності дитини сварки між ним та ОСОБА_10 були, але ОСОБА_8 був в іншій кімнаті. Від виконання батьківських обов'язків він не ухиляється, вважає позов надуманим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є батьком покійної ОСОБА_10. При житті ОСОБА_10 він був свідком коли відповідач ОСОБА_8 ображав його доньку, протягував до неї руки та у його присутності кинув її об бетонну стіну в їх хаті. Також, йому часто розповідала сусідка його доньки, що ОСОБА_8 бив доньку і при онуку. В даний час відповідач не надає ніякої допомоги онуку. Останній раз надавав якісь кошти приблизно півтора року тому. Є рішення суду про стягнення аліментів з відповідача, на утримання сина, однак аліменти він не сплачує, жодним чином матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Їх онук знаходиться тільки на їх утримані. Були випадки що батьки відповідача передавали кошти, але не сам відповідач. Ці кошти він заплатив за кредит який брав відповідач. Відповідач неодноразово казав, що донька народила дитину для себе, а не для нього. А тому, вони з дружиною зробили висновок, що ця дитина йому не потрібна, що і підтверджується бездіяльністю відповідача по відношенню до своєї дитини, а тому онук повністю на їх утриманні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що позивачка ОСОБА_1 є її матір'ю. Ще до весілля її сестра ОСОБА_10 з чоловіком, зараз відповідачем, проживали погано, сестра неодноразово на нього жалілась. Після весілля вони мешкали в них. Одного разу вдома ОСОБА_2 при ній вдарив сестру. ОСОБА_13 не приносив кошти в дім, а тільки закладав речі в ломбард. Після народження ОСОБА_8, сестрі допомагали лише її батьки. Відповідач ОСОБА_2 не піклувався за дитиною, а не при житті сестри а ні зараз. Він дитину взагалі не бачив і виховувати зовсім її не хотів. Після смерті сестри, батьки ОСОБА_13 лише пару раз брали дитину до себе. ОСОБА_2 багато пив. Від сестри вона також чула, що ОСОБА_2 бив не тільки її, а і їх маленького ОСОБА_8.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду, що покійна ОСОБА_15 проживала біля нього, вони були сусіди. Відповідач ОСОБА_2 приходив до ОСОБА_15, але дуже рідко. Одного разу він чув крик та шум, у квартирі де проживала ОСОБА_15, з дитиною. В це час в двері постукала ОСОБА_15, та коли зайшла, то була вся в крові з дитиною на руках і попросила його щоб ОСОБА_8 побув в них, а вона піде поговорить з чоловіком без дитини. Він дійсно бачив, що у ОСОБА_15 був розбитий ніс, на обличчі були синяки. Він також через стіну чув голос ОСОБА_2, та що вони з ОСОБА_15 сварились.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що після смерті невістки, його дружина, син та він, взяли ОСОБА_8 до себе. Через деякий час приїхав чоловік ОСОБА_6 і прохав ОСОБА_2, щоб він написав відмову від ОСОБА_8, та щоб вони отримували кошти на нього, у зв'язку з смертю матері. Однак син відмовився. Від сім'ї ОСОБА_6 приходили СМС-повідомлення та дзвінки з погрозами. Після народження ОСОБА_8 невістка з сином переїхали на квартиру в м. Кіровоград, де проживали. Син робив в с. Северинка і приїздив в місто коли отримував зарплату. Він передав ОСОБА_11 кошти з пенсії на дитину десь 2 роки назад. Після цього, ще разів три він передавав кошти, а потім перестав. Скільки грошей від держави у зв'язку зі смертю невістки його син ОСОБА_13 отримує на картку, і куди він їх діває пояснити не може. ОСОБА_13 добре відносився до ОСОБА_8. В дитячий садок вони оформили ОСОБА_8. Він неодноразово просив сватів дати їм дитину погратися, але вони відмовлялися.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що її син спочатку познайомився з старшою донькою ОСОБА_11, а потім з меншою ОСОБА_15 і почав з нею зустрічатися. Невістка хотіла жити цивільним шлюбом, але вони були проти оскільки є віруючими людьми. Особливого кохання між її сином та невісткою не було. Вони жили на квартирі в м Кіровограді. Їх сім'я не вмішувалась у відносини ОСОБА_15 та ОСОБА_2, а сім'я ОСОБА_11 часто вмішувалась у відносини між сином та невісткою. ОСОБА_13 хороший син, працював на хазяїна. Вважає, що ОСОБА_2 невістці ОСОБА_15 був потрібен лише щоб привозив їй кошти і все. Вона не чула щоб ОСОБА_2 бив ОСОБА_15, ніде її син не обліку не перебував та не перебуває. Передавали кошти сім'ї ОСОБА_6 менше року. Вона не знає чи є пенсійна карта у сина на ОСОБА_8, у зв'язку зі смертю ОСОБА_18. Сім'я ОСОБА_11 казали, що їм кошти на утримання ОСОБА_8 не потрібні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20 , ОСОБА_21, ОСОБА_22 показали суду що з сім'єю ОСОБА_17 та ОСОБА_11 ходять разом в одну церкву, та дали характеристику на останніх.

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази по справі в їх сукупності, урахувавши доводи сторін, покази свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.04.2010 року донька позивачки - ОСОБА_10 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 30.04.2010 року та після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 було присвоєно прізвище «ОСОБА_10» (а.с. 7).

За час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син - ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ОСОБА_11 НОМЕР_2 від 08.12.2010 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_15 (донька позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 серія НОМЕР_3 (а.с. 7а).

Після смерті ОСОБА_15 її син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився проживати разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на її повному утриманні до цього часу, що підтверджується довідкою начальника КП «ДЕО» № 3 від 22.01.2015 року за № 832 (а.с. 9).

За твердженнями позивачки, що також підтверджується належними доказами, всі питання щодо виховання дитини, вирішуються нею самостійно без підтримки з боку відповідача. Дитина ходить до дитячого садочку м. Кіровограда. Для розвитку онука вона докладає всі свої зусилля та можливості. Відповідач взагалі не цікавиться розвитком, життям сина, самоусунувся від його виховання, не цікавиться його здоров'ям, жодних коштів на його утримання не надавав та не надає з часу смерті її доньки.

Позивач зверталась до суду про стягнення з батька аліментів і рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда по справі № 404/6521/14-ц було стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 29.07.2014 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі від 26.01.2015 року (а.с. 12).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам, виданої державним виконавцем ДВС Кіровоградського районного управління юстиції ОСОБА_23 станом на 26.01.2015 року ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 12335,29 грн. (а.с. 13).

У відповідності до висновку органу опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації від 24.12.2014 року за №01-22/487/1 вважається за доцільне позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_24 не цікавиться розвитком, життям, здоров'ям дитини, без причин самоусунувся від виховання сина, не спілкується з ним (а.с.10).

Зі слів позивачки, що не заперечив і відповідач, кошти, які призначені для дитини після смерті матері, пенсію по втраті годувальника, відповідач витрачає на свої потреби, забравши до себе банківську картку, на яку перераховуються державні кошти.

Відповідно до довідки виконувача обов'язків прокурора Кіровоградського району Могильного О. від 23.02.2015 р. № 3-7-15, вбачається, що відповідно до інформації Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по втраті годувальника на неповнолітнього сина ОСОБА_8 з 14.07.2013 року, з пояснень ОСОБА_2 слідує, що він дійсно використовує пенсію призначену для сина на свої власні потреби. ( а.с.40).

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», які мають для суду характер правового звичаю і підлягають застосуванню через статтю 7 ЦК України, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.16 зазначеної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

В судовому засіданні встановлено, що вихованням та матеріальним забезпеченням малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 займається одна позивач, ОСОБА_1 яка створила всі умови для всебічного розвитку дитини, не перешкоджала та не перешкоджає спілкуванню батька з сином

Також, при розгляді даної цивільної справи було достовірно встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 протягом тривалого часу, фактично з 2013 року не займається вихованням свого малолітнього сина, не проявляє до дитини батьківської уваги та турботи, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про здоров'я дитини, матеріально її не утримує. Крім того, отримує пенсію по втраті годувальника, яку витрачає на свої особисті потреби

Все вищевикладене, є нічим іншим, як свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, тому суд вважає, що до відповідача необхідно застосувати один із заходів сімейно-правової відповідальності, яка настає при винній поведінці батьків, а саме ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст.ст. 7 п. 8, 164, 167 ч. 4, 180, 182, 183, 193, СК України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати при оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя "підпис"

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського

районного суду

Кіровоградської області М.Б.Сарап