Справа № 161/2676/15-ц Провадження № 22-ц/773/1460/15 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Категорія: 23 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

при секретарі Лимарю Р.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача Богачука Я.О., Конінгс В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» про розірвання договору оренди землі за апеляційною скаргою відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Кріс-Віт Україна» про розірвання договору оренди землі. Позов мотивував тим, що 30 квітня 2010 року між ним та ТзОВ «Кріс-Biт Україна» укладено договір оренди землі № 10, який 21 серпня 2010 року зареєстрований у Луцькому міськрайонному відділі ДП «Центр ДЗК» за № 040907600, за умовами якого ОСОБА_1 надав ТзОВ «Кріс-Віт Україна» в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Одерадівської сільської ради Луцького району Волинської області строком на 10 років.

Покликаючись на те, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання за договором, позивач просив розірвати договір оренди землі № 10 від 30 квітня 2010 року, укладений між ним та ТзОВ «Кріс-Віт Україна».

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2015 року позов задоволено.

Постановлено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 від 30 квітня 2010 року № 10, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Кріс-Biт Україна», який зареєстрований у Луцькому районному відділі ДП «Центр ДЗК» 21 серпня 2010 року за № 040907600 розірвати.

Стягнути з ТзОВ «Кріс-Biт Україна» в користь ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2015 року та постановити нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Позивач та його представники, кожен окремо, заперечили апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично порушував свої зобов'язання перед позивачем по сплаті орендної плати.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам процесуального закону не відповідає.

Судом встановлено, що 30 квітня 2010 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Кріс-Biт Україна» укладено договір оренди землі № 10, який 21 серпня 2010 року зареєстрований у Луцькому міськрайонному відділі ДП «Центр ДЗК» за № 040907600, за умовами якого ОСОБА_1 надав ТзОВ «Кріс-Віт Україна» в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 2,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Одерадівської сільської ради Луцького району Волинської області строком на 10 років.

Згідно п. 9 вказаного договору протягом першого року оренди орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі: в розрахунку 4 % від оціночної вартості земельної ділянки за оренду ділянки протягом одного календарного року. Протягом наступних років орендна плата вноситься орендарем у формі: в натуральній с/г продукції, а саме зерном, або в грошовій формі за згодою сторін. Орендна плата в натуральній формі вноситься в розмірі 850 кг пшениці за земельну ділянку.

Відповідно до п.п. 11, 11.1 договору орендна плата вноситься щорічно протягом 2 місяців після закінчення кожного календарного року оренди, починаючи із другого року оренди. Після укладення цього договору та його державної реєстрації, орендар сплачує орендодавцю 50 % від орендної плати за перший рік оренди одночасно із підписанням акту приймання-передачі земельної ділянки. По закінченню першого року оренди орендар виплачує орендодавцю інші 50 % орендної плати за перший рік оренди в 2-х місячний термін (а.с. 5-9).

30 квітня 2010 року ОСОБА_1 та ТзОВ «Кріс-Віт Україна» підписали акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду (а.с. 11).

Згідно відомостей на видачу орендної плати орендодавцям с. Одеради ОСОБА_1 отримав у 2011, 2012, 2013 роках по 850 кг зерна щорічно (а.с. 31, 33, 36).

У відомості на виплату орендної плати за 2014 рік навпроти прізвища ОСОБА_1 стоїть відмітка про отримання 850 кг зерна, з них 500 кг пшениці, а цифра 350 в графі «ячмінь» закреслена (а.с. 39).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Системний та комплексний аналіз наведених вище норм закону дає підстави вважати, що порушення орендарем умов договору оренди земельної ділянки в частині несплати орендної плати може бути підставою для розірвання цього договору судом лише в тому випадку, якщо таке порушення (несплата орендної плати) є систематичним, тобто має місце два і більше рази.

Саме такий правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 року, ухваленій у справі № 6-146цс12, який в силу вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Проте, суд першої інстанції вищевказані норми матеріального закону неправильно застосував і залишив поза увагою той факт, що орендна плата виплачувалася орендарем.

Хоча за перший рік оренди орендна плата виплачена в натуральній, а не грошовій формі, орендодавець прийняв таке виконання від орендаря.

Із відомості за 2014 рік не вбачається, що ОСОБА_1 отримав повний розрахунок по орендній платі (а.с. 39).

Проте виплати проводились щорічно. За таких обставин відсутня систематичність у несплаті орендної плати, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди.

Суд першої інстанції спростував доводи позовної заяви щодо невідповідності розміру орендної плати вимогам Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 2 лютого 2002 року № 92/2002, а також щодо використання земельної ділянки не за цільовим призначенням і позивач в частині відхилення цих його доводів рішення суду першої інстанції не оскаржував.

Враховуючи наведені обставини колегія суддів приходить до висновку, що позов є безпідставним і до задоволення не підлягає.

Оскільки при вирішенні даного спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуального права, тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в даній справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 серпня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс-Віт Україна» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді