Справа № 603/416/15-ц
Провадження №2/603/153/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 02.04.2003 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у Монастириську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за законом їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку (державний акт) виданий після смерті спадкодавця.

Представник позивача ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явились, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подали суду заяву, в якій просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечують.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії ТР №068880, від 21.05.2003 року, виданого на підставі розпорядження Монастириської райдержадміністрації від 17.04.2003 року №105, ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 1,26 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_3 помер 02.04.2003 року в с.Коржова Монастириського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №143478, видане 03.04.2003 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки №753, виданої 11.09.2013 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, разом із спадкодавцем до дня смерті проживала його дружина ОСОБА_1

Дане також підтверджується ксерокопією витягу погосподарської книги будинковолодіння, що в с.Коржова по вул.Шевченка, 35 Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1є спадкоємцем за законом першої черги, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а фактично вступила в управління спадковим майном. У зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №068880 від 21.05.2003 року виданий після смерті спадкодавця, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (лист Монастириської державної нотаріальної контори №429/01-16 від 26.06.2015 року).

Згідно листа Монастириської державної нотаріальної контори №503/01-16 від 17.07.2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлого 02.04.2003 року нотаріальною конторою не заводилась.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 належала на праві власності земельна ділянка площею 1,26 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач являється спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за законом після померлого 03.04.2003 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.1223, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

-земельну ділянку площею 1,26 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті 02.04.2003 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5