У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», управління Держкомзему України у м. Дніпропетровську, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про розірвання договорів, стягнення збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із указаним позовом, у якому просили розірвати укладені 19 листопада 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 договори купівлі-продажу та дарування земельної ділянки; стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 збитки у розмірі 7 219 318 грн та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн, посилаючись на те, що відповідачі не виконали умови письмової домовленості від 8 листопада 2008 року про продаж всього майнового комплексу (двох земельних ділянок і незавершеного будівництвом будинку) до 1 січня 2009 року.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2013року, позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки № 39, розташованої на АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:571:0037 (63822049), посвідчений 19 листопада 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований у реєстрі № 3789, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 5 142 842 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2013 року указані судові рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, у грудні 2014 року ОСОБА_2, який не брав участі у розгляді справи та не є стороною спору, звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник - ОСОБА_3 (мати), просить скасувати судову ухвалу та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про прийняття його апеляційної скарги, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваної судової ухвали й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності вказаної судової ухвали.

Зокрема, правильним є посилання суду на положення ст. 292 ЦПК України, оскільки ОСОБА_2 не є ані стороною оспорюваних договорів, ані стороною у справі про стягнення коштів за укладеними ОСОБА_6 розписками. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2013 року, яким стягнуто грошові кошти лише з ОСОБА_6, питання про права, свободи чи обов'язки ОСОБА_2 не вирішувалося.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», управління Держкомзему України у м. Дніпропетровську, Дніпропетровська регіональна філія державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про розірвання договорів, стягнення збитків та моральної шкоди, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В. Закропивний