Справа №588/1724/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1272/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5

про вселення, визначення порядку користування квартирою, зобовязання вчинити певні дії

та за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7

про встановлення факту проживання окремими сім'ями, визначення порядку користування квартирою, зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 25 травня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення, визначення порядку користування квартирою, зобовязання вчинити певні дії.

Вселено ОСОБА_6 у квартиру №7, яка розташована за адресою: вул. Трикутна, 13, м. Тростянець Сумської області.

Зобов'язано ОСОБА_7, ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_6 у користуванні квартирою №7, яка розташована за адресою: вул. Трикутна, 13, м. Тростянець Сумської області.

В іншій частині позову ОСОБА_6 відмовлено.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання окремими сім'ями, визначення порядку користування квартирою, зобовязання вчинити певні дії.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 121,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просять скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення первісного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСОБА_6

Всі доводи апеляційної скарги по суті зводяться до того, що підстав для примусового вселення ОСОБА_6 не має і ніколи не було. Співласники спірної квартири ніколи не чинили перешкод ОСОБА_6 у користуванні його часткою квартири. Він сам довгий час не користувався квартирою та проживав в іншому місці. Поведінка ОСОБА_6 спрямована на розвиток конфліктів між співвласниками.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_8 та особисто ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції в оскаржуваній частині рішення встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2007 року, сторонам на праві власності належить чотирьохкімнатна квартира № 7 розташована за адресою: вул. Трикутна, 13, м. Тростянець Сумської області, де кожен із співвласників володіє 1/5 її частиною.

Згідно технічного паспорту на вказану квартиру складеного 24 грудня 2005 року загальна площа квартири складає 51,5 кв.м, жила площа - 36,9 кв.м. Квартира складається з: кімнати - площею 4,80 кв.м, кімнати - площею 6,80 кв.м, кімнати - площею 16,10 кв.м, кімнати - площею 9,20 кв.м, кухні площею 4,70 кв.м, ванної кімнати 2,60 кв.м, коридору площею 6,40 кв.м, балкону 2,88 кв.м.

Відповідачами за первісним позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на початку червня 2014 року було вчинено дії, які порушують права ОСОБА_6 як співвласника житла, а саме його було примусово виселено із вищевказаної квартири та обмежено його право користування цією квартирою. Тому заявлені до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вимоги про вселення та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні квартирою підлягають задоволенню.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_6, тоді як відповідачі на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надали належних доказів на підтвердження своїх заперечень в частині задоволених позовних вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи, зокрема, із фотокопії свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2007 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 19 грудня 2007 року вбачається, що квартира за адресою: вул. Трикутна, 13, м. Тростянець Сумської області належить на праві приватної власності (спільної часткової) ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в рівних долях (по 1/5) (т. 1 а.с. 39-41).

Статтею 41 Конституції України, зокрема передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, передбачено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов'язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зібраними у справі доказами, зокрема, висновком ДІМ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області від 05 червня 2014 року затвердженого т.в.о. начальника Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області від 05 червня 2014 року (т.1 а.с. 9) та показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, підтверджується факт створення відповідачами за первісним позовом ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перешкод ОСОБА_6, як співвласнику, у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: вул. Трикутна, 13, м. Тростянець Сумської області. Протилежного згаданими відповідачами не доведено.

За таких обставин, рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з дотриманням названих положень законів, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу до уваги не приймаються, і не дають підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 25 травня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -

.