АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7732/15 Справа № 208/2154/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 р. по справі за позовом Прокурора Заводського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

17.03.2015 р. прокурор Заводського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Реєстраційна служба Дніпродзержинського міського управління юстиції про розірвання договору довічного утримання. Відповідно до умов договору довічного утримання відповідач зобовязалась повністю довічно утримувати ОСОБА_3, забезпечувати її харчуванням, одягом, лікувальними засобами, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в безкоштовному довічному користуванні її квартиру в цілому, у разі смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 зобовязалась її поховати.

У звязку з тим, що з грудня 2014 р. ОСОБА_2 не доглядає за ОСОБА_3, харчами та ліками не забезпечує, чим порушує умови договору, просив розірвати договір довічного утримання укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 06 серпня 2014 року, скасувати право власності, яке належить ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1, яке зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно № 04; повернути право власності, яке належить ОСОБА_3, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 р. позовні вимоги було задоволено.

Розірвано договір довічного утримання укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 06 серпня 2014 р., який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 501.

Скасувано право власності, яке зареєстровано за ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1.

Повернуто право власності, яке належить ОСОБА_3, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відповідності до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Частиною 1 ст.756 ЦК України передбачено,що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

При розгляді справи судом встановлено, що 06 серпня 2014 р. між ОСОБА_3 (відчужувачем) та відповідачем ОСОБА_2 (набувачем) було укладено договір довічного утримання (догляду), за умовами якого позивач ОСОБА_3 передала у власність відповідачу ОСОБА_2 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_2 зобовязувалась надавати позивачеві довічно матеріальне забезпечення.

Пунктом 3 зазначеного договору передбачено, що набувач зобовязувалась повністю довічно утримувати ОСОБА_3, забезпечуючи її харчуванням, одягом, лікувальними засобами, доглядом, необхідною допомогою і зберігати в її безкоштовному довічному користуванні квартиру для проживання в цілому.

Відповідно до п.5 цього договору, вартість щомісячного матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги тощо) встановлена сторонами у розмірі 950 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2014 р. перестала надавати ОСОБА_3 обумовлене в договорі щомісячне матеріальне забезпечення у розмірі 900 гривень, а тому її матеріальне утримання здійснювалось за рахунок пенсії та коштів сусідів та знайомих, що не заперечувала відповідач та дали пояснення свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідачем будь-яких доказів того, що їй здійснювали перешкоду у виконанні умов договору довічного утримання не надано, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач умови договору довічного утримання не виконує без поважних причин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 червня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_9