У Х В А Л А

13 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Романюка Я.М,

Гуменюка В.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановила:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2014 року, позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року та ухвалити нове рішення, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 192 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

У справі, що переглядається суд касаційної інстанції погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, виходив із того, що відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина;інші обставини, що мають істотне значення. Відтак, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я дитини та позивачки, остання просила збільшити розмір аліментів з 400 грн. до 600 грн. щомісячно. Відповідачем по справі не була доведена його неспроможність сплати аліментів, що були присуджені рішенням першої інстанції.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року суд касаційної інстанції, погоджуючись з рішенням першої та ухвалою апеляційної інстанцій виходив із того, що позивачкою не було надано належного обґрунтування щодо підстав для збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

А.Г. Ярема