233 № 233/6407/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чернецький В. А.

при секретарі Купрєєнко А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача -

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Костянтинівка справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла родичка позивача ОСОБА_3, залишивши заповіт на ім'я позивача на все своє майно. Померлій належав житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 з господарськими спорудами та земельну ділянку загальною площею 0,5914 га, належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю № 294, виданого 19.01.1999 року, надану їй для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, особистого підсобного господарства. Позивач постійно мешкав з померлою за адресою АДРЕСА_1. Після смерті родички позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових справ та йому стало відомо що немає свідоцтва про право власності на домоволодіння, а є тільки дублікат цього свідоцтва і який не пройшов державну реєстрацію при житті спадкодавця і немає первинної реєстрації, не внесено відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, відповідь № 1018/02-31 від 28.11.2014 року, було рекомендовано позивачу звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Представник відповідача Олександро-Калінінської сільської ради Костянтинівського району Донецької області до суду на розгляд справи не з'явився, про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справу у його відсутності, вказуючи, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 22).

Заслухавши представника позивача, розглянувши заяву представника позивача Олександро-Калінінської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим виконкомом Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 14 (а.с. 11).

На підставі заповіту від 23 лютого 2009 року померла ОСОБА_3 заповіла житловий будинок з господарськими спорудами розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,5914 га належну їй згідно державного акту на право приватної власності на землю № 294, виданого 19.01.1999 року надану їй для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, особистого підсобного господарства ОСОБА_2, позивачу, заповіт посвідчено 23 лютого 2009 року ОСОБА_6 секретарем виконкому Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, зареєстровано в реєстрі за № 5. (а.с.15)

Після смерті заповідателя позивач ОСОБА_2 проживає у вказаному будинку та опікується майном, тобто він фактично прийняв спадкове майно за заповітом. Позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових справ та йому стало відомо що немає свідоцтва про право власності на домоволодіння, а є тільки дублікат цього свідоцтва і який не пройшов державну реєстрацію при житті спадкодавця і немає первинної реєстрації, не внесено відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, відповідь № 1018/02-31 від 28.11.2014 року, було рекомендовано позивачу звернутися до суду (а.с. 13).

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 постанови КМ України від 27.02.2012р. № 148 «Про внесення змін де деяких Постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність постанови КМ України від 22 липня 2009 року № 759» Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13.06.2012р. виданий наказ № 304, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 09.07.2012р. за № 1132/21444. Відповідно до вказаного наказу затверджені зміни до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадібних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж (надалі Порядок).

Вказаним наказом змінена редакція п. 3.1. Порядку, відповідно до ч. 2 якого документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, спірний будинок, який належав померлій родички позивача, був побудований ще у 1972 році, що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок.

Відповідно до статті 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з нормами статті 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом. Але закон, крім судового, інших шляхів набуття права власності в даному випадку не передбачає.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню - визнанню права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 за заповітом після померлої ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст.15, 316 ч.1, 317 ч.1, 328, 1258, 1261, 1268, 1275 ЦК України, ст. ст. 10, 158, 179, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Олександро-Калінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку загальною площею 0,5914 га відповідно державного акту на право приватної власності на землю № 294, виданого 19 січня 1999 року, у порядку спадкування після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд у 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя