Справа №461/7788/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, треті особи Львівська міська рада, виконавчий комітет Львівської міської ради, департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права власності,

встановив:

позивач звернулась в суд з позовом до Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3, в якому просить скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5 та визнати за нею права власності на вказану квартиру.

В обґрунтування позову покликається на те, що вона з 1997 року проживає у квартирі АДРЕСА_1 у м.Львові. Після смерті власника квартири - ОСОБА_5 користуватись квартирою їй дозволила рідна сестра померлої - ОСОБА_3, за домовленістю з якою вона повинна була надсилати кошти переказом та сплачувати комунальні платежі, що і робила. Таким чином, вона більше п'ятнадцяти років за згодою спадкоємця власника відкрито та добросовісно користувалась спірною квартирою, а тому набула право власності на згадану квартиру. Крім того, зазначає, що у 1998 році вона передала ОСОБА_3 5200 доларів США за користування спірною квартирою, а ОСОБА_3 в свою чергу заявила, щоб вона проживала в цій квартирі і така буде належати їй.

31.10.2013 року позивач подала заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить лише визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. Просить задоволити.

Представник відповідача Першої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явися, подав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача з винесенням рішення на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вважає такі достатніми для винесення законного та обґрунтованого рішення.

Представник третьої особи Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечила з мотивів безпідставності. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради в судовому засіданні погодився з позицією предсьавника Львівської міської ради.

Представник третьої особи виконавчого комітету Львівської міської ради та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як видно з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 у м.Львові належить на праві власності ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру №Г-02097 від 08.05.1995 року/а.с.4/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року /а.с.56/, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті Першою Львівською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №261 /а.с.54-59/. Єдиною спадкоємицею є її сестра - ОСОБА_3, якій свідоцтво про право на спадщину буде видано після пред'явлення документів, що підтверджують родинні відносини /а.с.9/.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_5, починаючи з 1997 року, ОСОБА_3 дозволила проживати у спірній квартирі АДРЕСА_1 у м.Львові ОСОБА_1, за що остання повинна була їй надсилати кошти переказом та сплачувати комунальні платежі. Крім того, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 5200 доларів США за можливість проживання у згаданому помешканні і подальшу передачу цієї квартири у власність ОСОБА_1

ОСОБА_1 сумлінно виконувала свої зобов'язання надсилаючи грошові кошти ОСОБА_3 та сплачуючи комунальні послуги.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні, кожен окремо, ствердили той факт, що ОСОБА_1 більше п'ятнадцяти років відкрито проживає у квартирі АДРЕСА_1 у м.Львові, де проживала ОСОБА_5 Окрім того, вказали, що після сметрі ОСОБА_5 приїжджала її сестра та спілкувалась з ОСОБА_1

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Так, частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проаналізувавши вищенаведене та дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 добросовісно (з дозволу ОСОБА_3.) заволоділа спірною квартирою та понад 10 років відкрито та безперервно володіє (проживає) цією квартирою, а також повністю несе витрати, пов'язані з її утриманням, тобто діє як власник, у відповідності до ст.322 ЦК України, що є підставою для набуття права власності на згадану квартиру.

При цьому, ОСОБА_3 повністю самоусунулась від виконання своїх обов'язків, як власника спадкового майна, не пред'являла жодних вимог ОСОБА_1 про виселення із спірної квартири або повернення її у користування ОСОБА_3, а також не вчинила інших дій, які б свідчили про наміри ОСОБА_3 щодо фактичного вступу у володіння, користування та розпорядження цією квартирою. Суд також приймає до уваги доводи позивача щодо отримання ОСОБА_3 грошових коштів за користування житловим приміщенням і подальшу передачу його у власність ОСОБА_1, оскільки ця обставина відповідає даним, встановленим в ході судового розгляду, зокрема факту здійснення позивачем всіх заходів по утриманню цього майна в належному стані, в тому числі оплати комунальних послуг, а також відсутність будь-яких претензій з боку ОСОБА_3

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки така довела обставини на які посилається, належними і допустимими засобами доказування, а тому такий слід задоволити.

Керуючись ст.ст.3-11,60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.