Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне рішення )

"14" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № А2702 від 16 квітня 2014 року в розмірі 431 058,02 гривень, яка складається з: неповернутої суми кредиту - 414 010,83 гривень; прострочених відсотків - 12 925,61 гривень; пені - 4 121,58 гривень; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А2702. Відповідно до п. 2.1. договору позивач видає відповідачу ОСОБА_1 кредиту у сумі 430 500,00 гривень на строк до 15 квітня 2034 року. Кредит видавався на наступні цілі: на купівлю квартири АДРЕСА_1 у розмірі 420 000,00 гривень; для оплати суми страхового платежу на користь Страхової компанії ПрАТ СК «Альфа Страхування» у розмірі 10 500,00 гривень. Для обліку виданих кредитних коштів був відкритий позичковий рахунок № НОМЕР_1. Згідно з п. 6.1. договору виконання зобов'язань забезпечується порукою фізичної особи ОСОБА_2, а також іпотекою квартири АДРЕСА_1. На підтвердження п. 6.1. договору сторонами 16 квітня 2014 року було укладено іпотечний договір № 756, за посвідченням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жуковською О.Р. В забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ «КРЕДОБАНК», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 16 квітня 2014 року. Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язання за договором і станом на 07 липня 2015 року загальна сума заборгованості по кредитному договору становить 431 058,02 гривень, яка складається з: неповернутої суми кредиту - 414 010,83 гривень; прострочених відсотків - 12 925,61 гривень; пені - 4 121,58 гривень. З метою досудового врегулювання даного спору на адресу відповідачів були надіслані претензії про усунення порушень зобов'язань та необхідності сплати заборгованості за кредитним договором. Однак, відповідачі свої зобов'язання не виконали.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № А2702, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Розділу 2 кредитного договору, банк видає позичальнику кредит в сумі 430500,00 гривень на строк до 15 квітня 2034 року. Кредит видається на наступні цілі: на купівлю квартири АДРЕСА_1 у розмірі 420000,00 гривень; для сплати суми страхового платежу на користь Страхової компанії ПрАТ СК «Альфа Страхування» у розмірі 10500,00 гривень.

Згідно п. 2.4. Розділу 2 кредитного договору, кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання.

За приписом частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з боку відповідача ОСОБА_1, 16 квітня 2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за яким забезпечується виконання зобов'язань іпотекодавця ОСОБА_1 та вимог іпотекодержателя ПАТ «КРЕДОБАНК» за кредитним договором № А2702 від 16 квітня 2014 року, який укладено між іпотекодавцем та іпотеко держателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів, а також відшкодування збитків у повному обсязі (а.с.11-14).

Відповідно до п. 1.3. Розділу 1 кредитного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1, трикімнатна, загальною площею 109,00 кв.м., та житловою площею - 58,20 кв.м., який належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08 квітня 2014 року за реєстровим № 746.

Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з боку позичальника ОСОБА_1, 16 квітня 2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено договір поруки № А2702/S-2, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за кредитним договором №А2702 від 16 квітня 2014 року, укладеним між боржником та кредитором.

Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них.

Як роз'яснено в п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.п. 3.3. - 3.6. Розділу 3 кредитного договору, на момент укладення договору сторонами обумовлено значення процентної ставки в розмірі 16,5%, яка діє протягом першого періоду дії ставки (Первинна Процентна Ставка). Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки, проценти за користування кредитом сплачуються згідно встановленого розміру Змінюваної Процентної Ставки. При цьому, Період дії Ставки - період у часі для якого встановлюється значення Змінюваної Процентної Ставки. Перебіг першого Періоду Дії Ставки, починається з дня укладення договору та завершується зі спливом 36 повних календарних місяців від місяця укладення договору. Тривалість другого та всіх наступних Періодів Дії Ставки дорівнює трьом календарним місяцям. Маржа - числове значення, яке є незмінним протягом усього строку дії договору. Змінювана Процентна Ставка визначається наступним чином: Змінювана Процентна Ставка = Базова Ставка + 5,00% (Маржа).

Згідно п. 4.1. Розділу 4 кредитного договору, повернення суми кредиту здійснюється щомісячно частинами по 1793,75 гривень не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, якщо інше не передбачено цим договором та/або додатками до нього, шляхом внесення коштів на поточний рахунок, вказаний в п. 3.19. цього договору.

За правилом статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів у розмірі 420 000 гривень 00 копійок. Відповідачем ОСОБА_1, в свою чергу, були порушені умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно п.п. 5.1., 5.3. Розділу 5 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, вказаної в п. 3.2. цього договору, але неменше десяти гривень за кожний день прострочення. У разі невиконання позичальником: п. 2.3. або п. 6.3. або п. 9.5. цього договору, маржа по кредиту, визначена у п. 3.2. цього договору, збільшується на 5% річних та діє до повного виконання позичальником умов цього договору. Проте, якщо кредит отримано на ремонт (реконструкцію) нерухомості, то при невиконанні п. 2.3. цього договору, маржа по кредиту, визначена у п. 3.2. договору, збільшується на 5% річних, та діє протягом усього строку кредитування (п. 2.1. цього договору); п. 2.3. та п. 6.3. цього договору, маржа по кредиту, визначена у п. 3.2. цього договору, збільшується на 10% річних та діє до повного виконання позичальником умов відповідних пунктів цього договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми боргу по кредиту, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № А2702 від 16 квітня 2014 року станом на 07 липня 2015 року становить 431 058,02 гривень, яка складається з: неповернутої суми кредиту - 414 010,83 гривень; прострочених відсотків - 12 925,61 гривень; пені - 4 121,58 гривень.

Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2015 року позивачем на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено повідомлення-вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором. 21 травня 2015 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено повідомлення-вимогу аналогічного змісту. В той же час, дані вимоги були залишені поза увагою відповідачів та заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачам заперечень щодо спростувань вимог позивача суду не надано, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідачів кредитної заборгованості підлягає судовому захисту в порядку визначеному статтею 16 ЦК України, а відповідно позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення солідарно судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 654 гривні 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 543, 546, 553, 554, 610-612, 629,1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. ст.10, 11, 14, 58, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № А2702 від 16 квітня 2014 року у розмірі 431 058 гривень 02 копійки та судовий збір у розмірі 3654 гривень 00 копійок, а всього 434 712 (чотириста тридцять чотири тисячі сімсот дванадцять) гривень 02 (дві) копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: