АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 26(1) інстанції - Грищенко Н.М.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2010 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Савіної Г.О.,

суддів - Турік В.П., Братіщевої Л.А.,

при секретарі - Іванюк О.В.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та його

представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області) про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив стягнути з Відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») 126000 грн. моральної шкоди, спричиненої внаслідок нещасного випадку при виконанні трудових обов'язків.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_2 9000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, на його думку, підприємство є неналежним відповідачем по справі, оскільки нещасний випадок з позивачем стався внаслідок наїзду на нього гужового возу, яким керували невідомі особи, а згідно ст. 1167 ЦК України обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено на особу, яка її завдала, за наявності її вини. Отже відповідач не володіє гужовим возом, яким було скоєно наїзд на позивача, тому не може бути особою, на яку покладається обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої таким наїздом. Крім того, комісією, що проводила розслідування нещасного випадку було встановлено, що травмування відбулося внаслідок протиправних дій інших осіб і вини відповідача у нещасному випадку, що стався з позивачем комісією не встановлено.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював контролером контрольно-пропускного пункту варти № 3 управління воєнізованої охорони ВАТ «Криворіжсталь», правонаступником якого є ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». 29 листопада 2005 року під час виконання трудових обов'язків, при затриманні крадіїв лому чорних металів ОСОБА_2 отримав виробничу травму: розрив (пошкодження) променево-ліктьового щеплення (синдесмозу) лівого променево-запястного суглобу. У зв'язку з цим складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 № 60 від 29.11.2005 року та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 № 60 від 29.11.2005 року. Згідно вищезазначених актів комісія встановила порушення ст. 153 Закону України «Про працю», що призвело до травми, тобто вину відповідача, що не забезпечив належні умови праці.

Відповідно до висновку МСЕК ДНА - 02 № 010046 від 27 червня 2006 року ОСОБА_2 первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності. При наступних переоглядах відсоток втрати професійної працездатності змінювався: згідно висновку МСЕК від 31 липня 2007 року - 25 %, а згідно висновку МСЕК від 17 червня 2009 року позивачеві встановлено 10 % втрати професійної працездатності.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обов'язку відповідача по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Доводи відповідача про те, що травмування позивача відбулося внаслідок протиправних дій інших осіб, а також щодо відсутності правових підстав для відшкодування ним моральної шкоди, безпідставні, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов'язків, а ст. 13 Закону України «Про охорону праці» передбачає, що роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: В.П.Турік

Л.А.Братіщева