Справа № 314/1083/13-ц Провадження № 6/314/2/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчук Н.М.,

при секретарі Грицак Л.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаною заявою, у якій зазначила, що у 2013 році ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації, Вільнянський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про примусове виселення. Заочним рішенням суду від 05 серпня 2013 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково та виселено ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, 31, із зняттям їх з реєстраційного обліку за цією адресою. На виконання зазначеного рішення Вільнянським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист, на підставі якого 12 травня 2014 року ВДВС Вільнянського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Заявниця вважає вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, у звязку із набуттям чинності 07 червня 2014 року Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також у звязку з невідповідністю виконавчого листа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, заявниця просить суд визнати виконавчий лист, виданий Вільнянським районним судом Запорізької області на виконання заочного рішення від 05 серпня 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6, треті особи: орган опіки та піклування служба у справах дітей Вільнянської районної державної адміністрації, Вільнянський районний сектор управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про примусове виселення, таким, що не підлягає виконанню, протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також зупинити виконавче провадження № 43248434 за виконавчим листом про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, 31.

Представник заявниці у судовому засіданні підтримала в повному обсязі подану заяву, просила її задовольнити на тих підставах, що в ній зазначені.

Представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заперечив проти задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з рішення суду, 25 вересня 2007 року, відповідно до укладеного кредитного договору № ZPVLGA00000095, ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 23550 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 0,91 % на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 22 вересня 2017 року. У цей же день, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_6) М.В. уклали договір іпотеки, згідно якого остання надала в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, буд. 31.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 серпня 2012 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості станом на 02.03.2012 за кредитним договором № ZPVLGA00000095 від 25.09.2007 у розмірі 275105,07 грн. звернено стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 48,0 м2, жилою площею 34,7 м2, розташований на земельній ділянці розміром 742 м2, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, 31, та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (раніше ОСОБА_5) ОСОБА_7, із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 серпня 2013 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виселено з житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, 31, із зняттям їх з реєстраційного обліку за цією адресою.

На виконання вищевказаного заочного рішення судом було видано виконавчий лист № 314/1083/13-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Обставини, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК України, а саме: у разі якщо виконавчий лист було видано помилково; якщо обовязок боржника відсутній повністю або частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; або з інших причин.

Однак такі обставини у заяві ОСОБА_3 відсутні. На обґрунтування своєї заяви остання посилається на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також на невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме неправильне написання її прізвища та прізвища сина «Іссайченко», замість вірного «Іссаченко».

Суд не погоджується з цими доводами заявниці. Так, допущені у виконавчому листі помилки можуть бути виправлені судом за заявою стягувача або боржника на підставі ст. 369 ЦПК України, а тому не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

07 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014, відповідно до якого, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Дійсно, згідно умов кредитного договору № ZPVLGA00000095 від 25 вересня 2007 року, кредитні кошти позичальнику надавались в іноземній валюті на споживчі цілі. Відповідно до договору іпотеки від 25 вересня 2007 року, ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Першотравнева, 31, а його загальна площа не перевищує 250 кв.м. Згідно з довідкою Вільнянської міської ради № 4624 від 12.01.2015, вказаний будинок використовується як місце постійного проживання ОСОБА_3 та членів її сімї.

Однак, суду не надано доказів, що у ОСОБА_3 як іпотекодавця у власності відсутнє інше нерухоме житлове майно.

Крім того, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» введено мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки (житлове приміщення), а не на виселення. Вищевказаним Законом не передбачено визнання виконавчих листів, виданих на виконання рішень судів про виселення відповідачів з житлових будинків, які є предметом іпотеки, такими, що не підлягають виконанню.

За таких обставин суд приходить до переконання щодо необхідності відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 Разом з тим, на думку суду, відмова у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не виключає можливість вирішення питання про відстрочку виконання заочного рішення суду від 05 серпня 2013 року через мораторій примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на житлове приміщення, в порядку ст. 373 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.М. Галянчук

13.01.2015