Справа № 307/4594/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Мацунича М.В., Куштана Б.П.

при секретарі - Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 10 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 24.10.2014 р. він рухався на своєму автомобілі марки «Мерседес Бенц» по вул. Народній в смт. Тересва і в попутному напрямку рухався автомобіль марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1, за кермом якого сидів відповідач ОСОБА_1 Водій автомобіля «ВАЗ 2121» ОСОБА_1, допустив зіткнення з його автомобілем марки «Mercedes Benz 200D». Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності у Тячівському районному суді, ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника (водія) транспортного засобу «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 була частково застрахованою, що підтверджується полісом №АІ/2723966, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 50000 гривень при франшизі в розмірі 1000 гривень. У постанові Тячівського районного суду від 19.11.2014 року встановлено обставину - вчинення ДТП внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Також, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена протоколом серії АВ2 №822213 від 24 жовтня 2014 року та схемою дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки, ОСОБА_1 керував на законних підставах автомобілем марки «ВАЗ 2121», з його вини вчинено ДТП, внаслідок чого пошкоджено його автомобіль марки «Mercedes Benz 200D», відповідно, відповідач має відшкодувати йому завдану матеріальну шкоду. У зв'язку з наведеним просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 51244,70 гривень та моральну шкоду у розмірі 5000 гривень та суму понесених судових витрат.

Рішенням Тячівського районного суду від 10 березня 2015 року вищевказаний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 51244,70 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 2000 гривень моральної шкоди, 532,45 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд розглянув справу в його відсутності відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, апелянта, який приймав участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до твердження апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі апелянта та його представника; приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції керувався тільки звітом №140/10; розмір матеріального збитку, спричиненого позивачу ним в судовому засіданні не доведено; при постановленні судового рішення суд не взяв до уваги матеріальне становище апелянта та те, що на його утриманні знаходиться малолітня внучка; крім цього, суд неправомірно задовольнив моральні збитки, оскільки вони взагалі позивачем нічим не доведена.

Однак, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні встановлено, згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року по справі №307/4119/14-п відповідач ОСОБА_1 24 жовтня 2014 року, о 11 год. 30 хв., в смт. Тересва по вулиці Народній, на автодорозі Мукачів-Рогатин-Львів 109 км - 470 м., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1, виконуючи розворот з крайнього лівого положення, не впевнився в безпечності свого маневру, не дав дорогу автомобілю, який рухався в попутному напрямку та допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes Benz 200D», державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Вказаною постановою суду відповідач ОСОБА_1 визнаний винним за ст.124 КУпАП і притягнутий до адміністративної відповідальності в виді штрафу в сумі 340 гривень за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно звіту №140/10 від 30.10.2010 року та доданого до нього висновку про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mercedes Benz 200D», державний номерний знак НОМЕР_3, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes Benz 200D», державний номерний знак НОМЕР_3, складає 94142,48 гривень, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes Benz 200D», державний номерний знак НОМЕР_3, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 100244,7 гривень.

Відповідно до доданого до вказаного звіту протоколу огляду колісного транспортного засобу встановлено які внаслідок ДТП були пошкоджені деталі автомобіля марки «Mercedes Benz 200D», державний номерний знак НОМЕР_3, а також опис їх пошкодження.

З приводу стягнення моральної шкоди колегія суддів констатує наступне.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В даному випадку, суд першої інстанції, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 2 000 грн. врахував зазначені положення. Сума моральної шкоди, визначена судом, є обґрунтованою та відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Щодо посилання апелянта на складне матеріальне становище на те, що на його утриманні перебуває малолітня внучка, то слід зазначити, що вказані твердження жодними належними та допустимими доказами ним не підтверджені.

Крім цього, апелянтом не заявлено клопотання про призначення судової товарознавчої або авто-технічної експертизи на предмет визначення розміру матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від 10 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :