Ухвала

іменем України

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Касьяна О.П., Наумчука М.І.,Мартинюка В.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення страхового відшкодування, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» 20 299 грн страхового відшкодування.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 19 лютого 2013 року між сторонами укладено договір добровільного страхування будинку АДРЕСА_1, який належить позивачу.

09 вересня 2014 року внаслідок протиправних дій третіх осіб у будинок влучив невідомий предмет та пошкодив його, і позивач звернувся до страховика за виплатою страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, однак йому було відмовлено, просив задовольнити позов.

09 грудня 2014 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» на користь ОСОБА_6 страхове відшкодування у розмірі 20 299 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, а пошкодження будинку не є страховим випадком, оскільки на території його місцезнаходження проходять військові дії, тому підстав для виплати страхового відшкодування немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд виходив з того, що пошкодження будинку позивача є страховим випадком відповідно до умов договору, а відмова страховика у виплаті страхового відшкодування є безпідставною, що є підставою для стягнення вартості відновлювального ремонту цього будинку та задоволення позову.

Проте з таким рішенням суду апеляційної інстанції погодитися не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судами встановлено, що 19 лютого 2013 року між ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування майна, предметом якого є домоволодіння АДРЕСА_1, невід'ємною частиною якого є Умови страхування.

09 вересня 2014 року був пошкоджений застрахований будинок в результаті протиправних дій третіх осіб, як вказує позивач, можливо, внаслідок потрапляння літака чи його уламків.

10 вересня 2014 року заступником начальника СВ Тельманівського РВ ГУМВС України в Донецькій області складено протокол огляду місця події, у якому вказано про пошкодження будинку позивача, і згідно зі складеним ФОП ОСОБА_7 кошторисом вартість відновлювального ремонту будинку станом на 23 вересня 2014 року складає 20 299 грн.

Позивач звернувся до страховика за виплатою страхового відшкодування, однак відповідач повідомив про відмову у виплаті з тих підстав, що цей випадок не належить до страхових, і відшкодування не здійснюється за пошкодження, які виникли у результаті військових дій, маневрів та інших військових заходів, громадянської війни та інших заходів, тоді як на цей час на території Донецької області проводиться антитерористична операція.

Відповідно до п. 6.1.3 договору одним із страхових випадків є протиправні дії третіх осіб, крадіжка зі зламом, пограбування, падіння пілотованих/не пілотованих літаючих апаратів і уламків.

Пунктом 4.3 умов договору страхування майна передбачено, зокрема, що до страхових випадків не відносяться та страхові відшкодування не здійснюються за пошкодження, які виникли внаслідок військових дій, маневрів та інших воєнних заходів; інших подібних заходів політичного характеру, які здійснюються на підставі розпоряджень військової або цивільної влади.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції не виконав вимог ст. ст. 213, 303 ЦПК України, не перевірив законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та його висновків про те, що пошкодження будинку позивача не є страховим випадком, оскільки на території смт Тельманове Донецької області проводиться антитерористична операція (АТО), і відповідно до умов договору (п. 4.3) страхове відшкодування в такому випадку не здійснюється, а позивач не надав доказів на підтвердження своїх вимог, як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

При цьому, пославшись на те, що пошкодження застрахованого будинку відбулось невстановленими предметами та третіми особами, що є страховим випадком, не з'ясував, чим саме пошкоджено будинок, чи є в матеріалах справи докази на підтвердження того, що це відбулось внаслідок протиправних дій третіх осіб потраплянням у будинок невідомого предмета, не встановив, що це за предмет та чи могло це відбутись внаслідок потрапляння бойового снаряду у зв'язку із проведенням військових дій на цій території, не надав належної оцінки характеру пошкоджень та протоколу огляду місця події.

Не з'ясував, які документи відповідно до умов договору страхування мають бути надані позивачем для виплати страхового відшкодування у зв'язку із настанням страхового випадку, не встановив, чи є ця подія страховим випадком та чи є підстави для виплати страхового відшкодування, зробив передчасний висновок про задоволення позову, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, ґрунтуючи його на припущеннях.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити частково, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.П. Касьян

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

Г.І. Мостова