У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Кафідової О.В., Писаної Т.О.,

Червинської М.Є., Умнової О.В.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління юстиції в Чернівецькій області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області, третя особи: публічне акціонерне товариство «Піреус банк МКБ», товариство з обмеженою відповідальністю «Солум», приватна фірма «Інтервал», про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання недійсним акту про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним вище позовом. Зазначив, що відповідно до протоколу від 25 березня 2013 року та акту від 25 червня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі, склад (літ. А) загальною площею 376,1 кв. м по АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що при проведенні реалізації вищезазначених торгів та реалізації майна були допущені порушення норм діючого законодавства щодо порядку проведення торгів та процедури по їх підготовці на стадії виконавчого провадження, а тому просив задовольнити позов шляхом визнання вказаних прилюдних торгів недійсними та визнання недійсним акту про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів. ОСОБА_4 зазначив, що він є солідарним боржником за кредитними зобов'язаннями приватної фірми «Інтервал», а реалізоване з торгів майно в рахунок погашення заборгованості фірми реалізовано за заниженою ціною і не покриває розміру боргу.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12 березня 2014 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 04 червня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання прилюдних торгів недійсними скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна у вигляді нежитлової будівлі склад (літ. А) загальною площею 376,1 кв. м., за адресою АДРЕСА_1, від 25 березня 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа надійшла заява ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. 45 Закону України «Про іпотеку» та п.п. 4.2, 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

На підтвердження своїх доводів скаржник долучив до заяви постанови Вищого Господарського суду України від 12 листопада 2013 року, 25 лютого 2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Зі змісту доданих до заяви постанов Вищого Господарського суду України від 12 листопада 2013 року, 25 лютого 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року, вбачається, що вони постановлені у судових справах, правовідносини в яких є подібними до тих, які виникли у даній цивільній справі.

Так, суд касаційної інстанції у рішенні, щодо якого ставиться питання про перегляд, погодився з правовою позицією суду апеляційної інстанції про те, що торги відбувалися з приводу реалізації арештованого майна на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, а не звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому положення Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовується.

Крім того, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду відносно того, що наявність на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна лише одного покупця є порушенням п.п. 4.2, 7.1 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та підставою для визнання таких торгів недійсними.

При цьому в постановах Вищого Господарського суду України від 12 листопада 2013 року, 25 лютого 2014 року, на які робиться посилання щодо неоднакового застосування норм матеріального права, суди дійшли іншого висновку, а саме, що прилюдні торги, проведені з приводу реалізації арештованого майна на виконання рішення суду про стягнення заборгованості, підлягають визнанню недійсними у зв'язку з порушеннями Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», а також Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Крім того, Вищий Господарський суд України у зазначених постановах вказав, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна можуть проводитися принаймні за умови присутності одного учасника.

Оскільки наведені заявником доводи містять ознаки, які згідно з вимогами вищевказаної норми є підставами для перегляду судових рішень, справу слід допустити до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Головного управління юстиції в Чернівецькій області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області, третя особи: публічне акціонерне товариство «Піреус банк МКБ», товариство з обмеженою відповідальністю «Солум», приватна фірма «Інтервал», про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання недійсним акту про реалізацію арештованого майна з прилюдних торгів, за заявою Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Кафідова

Т.О.Писана

М.Є. Червинська

О.В. Умнова