Справа № 199/9021/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 до комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 до відповідача про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка не відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України.

Так, правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України «Про громадські обєднання» від 22 березня 2012 року № 4572-VІ. Громадська організація це добровільне обєднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав та свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частина перша, третя статті 1 Закону № 4572). Частиною 1 статті 11 вищевказаного Закону визначено, які саме відомості має у собі мітити статут громадської організації. При цьому частиною третьою вказаної статті зазначено, що статут громадського обєднання, яке має намір здійснювати діяльність без статусу юридичної особи (у разі, якщо наявність статуту такого обєднання передбачена рішенням про його утворення), може не містити лише положень, передбачених пунктами 5-8 частини першої цієї статті.

Конституційний Суд у своєму рішенні від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 вказав, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження, передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звернутися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Як вбачається з матеріалів позову, ГО «ДНПГО» не наданий статут організації або інший документ, що підтверджує повноваження, відповідно до якого ця громадська організація має право звертатись до суду за захистом прав та інтересів як своїх членів, так і інших осіб.

Ухвалою суду від 16 січня 2015 року позивачу було надано строк для усунення даних недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Однак їх позивач належним не усунув.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_2 до комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» Дніпропетровської міської ради про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу про право повторного звернення до суду з тими ж самими вимогами після усунення обставин, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Руденко