Справа № 167/428/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/984/15 Категорія: 47 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

при секретарі - Губарик К. А.,

за участю:

прокурора Лебедюк-Гудкової Т. В.,

представників відповідача Головного управління Держземагенства у Волинській області - Хитрик Н. В., Коблюк Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом прокурора Рожищенського району в інтересах держави до Головного управління Держземагенства у Волинській області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача відділ Держземагенства у Рожищенському районі Волинської області, про визнання незаконними та скасування розпорядчих актів - наказів Головного управління Держземагенства у Волинській області за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 19 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Рожищенського району Волинської області в інтересах держави звернувся в суд з позовом до Головного управління Держземагенства у Волинській області, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача відділ Держземагенства у Рожищенському районі Волинської області, про визнання незаконними та скасування розпорядчих актів - наказів Головного управління Держземагенства у Волинській області. Позов мотивовано тим, що проведеною Рожищенською районною прокуратурою Волинської області перевіркою встановлено порушення вимог законодавства при наданні в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення із земель державної власності для створення та ведення фермерського господарства.

Зазначає, що оспорювані накази Головного управління Держземагентства у Волинській області, якими надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 102,5316 га, розташованих за межами населених пунктів Іванчицівської сільської ради з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства, а також накази цього ж управління, якими затверджено документації із землеустрою та передано ОСОБА_4 в оренду строком на 7 років вищевказані земельні ділянки загальною площею 74,2661 га, прийняті з порушеннями вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки, передбаченої ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Вважав, що допущені відповідачем порушення під час прийняття рішень про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою, затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України є підставою для визнання їх недійсними.

Просив про задоволення позову.

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заступник прокурора Волинської області подав апеляційну скаргу в якій, у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції прокурор Лебедюк-Гудкова Т. В., підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області з підстав в ній наведених та просила її задовольнити, представники відповідача Головного управління Держземагенства у Волинській області - Хитрик Н. В., Коблюк Н. В. апеляційну скаргу не визнали та просили її відхилити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 10 вересня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагенства у Волинській області із заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості в оренду для створення та ведення фермерського господарства, із зазначенням площ та кадастрових номерів за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 11).До заяви додав викопіювання з кадастрової карти, довідки форми 6-зем, копії паспорту, диплому про освіту (а.с. 12-33).

Також судом встановлено, що на підставі поданих матеріалів, наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області № 3-611/15-14-СГ, № 3-612/15-14-СГ, № 3-613/15-14-СГ, № 3-614/15-14-СГ, № 3-615/15-14-СГ від 15.09.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", якими ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 102,5316 га, а саме: 8,7094 га (кадастровий номер НОМЕР_1); 16,2911 га (кадастровий номер НОМЕР_2); 9,3049 га (кадастровий номер НОМЕР_3); 28,2655 га (кадастровий номер НОМЕР_4); 39,9607 га (кадастровий номер НОМЕР_5), розташованих на території Рожищенського району Волинської області за межами населених пунктів Іванчицівської сільської ради (землі державної власності сільськогосподарського призначення (рілля та пасовища) з метою надання їх в оренду для створення та ведення фермерського господарства (а.с. 34-35, 36-37, 38-39, 40-41, 42-43).

В подальшому, наказами Головного управління Держземагентства у Волинській області від 31.12.2014 року за № 3-1251/15-14-СГ, № 3-1253/15-14-СГ, № 3-1254/15-14-СГ, № 3-1255/15-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" було затверджено документації із землеустрою та передано ОСОБА_4 в оренду строком на 7 років земельні ділянки площею 8,7094 га, 39,9607 га, 16,2911 га та 9,3049 га (всього - 74,2661 га) для створення та ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області (а.с. 45-46, 47-48, 49-50, 51-52). Документацію на земельну ділянку площею 28,2655 га ГУ Держземагентства у Волинській області на даний час не затверджено через виявлені недоліки та технічні помилки (а.с. 62).

Як вбачається з матеріалів справи, на даний час між Головним управлінням Держземагентства у Волинській області та ОСОБА_4 договори оренди перелічених вище земельних ділянок не укладались (а.с. 62, 63, 69).

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданого реєстраційною службою Рожищенського районного управління юстиції Волинської області, на момент звернення до суду відомості про реєстрацію фермерського господарства ОСОБА_4 відсутні (а.с. 70).

Ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положенням про Держсільгоспінспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі - Державна інспекція сільського господарства України, а згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить здійснення державного контролю за охороною та використанням земель в частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації прав на землю, додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держземагенства у Волинській області, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.06.2013 року № 260 передбачено, що Головне управління Держземагенства в області є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Відповідно до пункту 4.29 Положення Головне управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" (далі Закон) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, або наявність освіти здобутої в аграрному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений ст. 124 Земельного кодексу України. Частиною 3 даної статті визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленою статтею 123 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 123 Земельного Кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" - фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громаднами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Частиною 7 статті 7 цього Закону визначено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

На підставі викладеного, відсутність у заяві ОСОБА_4 даних про кількість членів фермерського господарства, наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, відсутність обґрунтування розмірів земельних ділянок з урахуванням можливості їх обробітку, не надання підтвердження наявності необхідної для обробітку такої площі землі техніки, а також надання ОСОБА_4 окремо розміщених земельних ділянок, на що посилається заступник прокурора Волинської області, не можуть бути підставою для визнання недійсними та скасування оспорюваних наказів Головного управління, так як положеннями вищевказаного Закону не передбачено підстав для відмови громадянам у прийнятті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства, у зв'язку з недотриманням правил, визначених Законом.

Суд першої інстанції підставно врахував, що ОСОБА_4 створював фермерське господарство особисто, просив надати земельні ділянки на умовах оренди, тому не міг вказати кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах - для створення фермерського господарства. Розміри земельних ділянок заявник визначив з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Окремого ж письмового викладення конкретних перспектив діяльності фермерського господарства закон від заявника не вимагає. Крім того, Закон України "Про фермерське господарство" передбачає, що фермерське господарство, як форма підприємницької діяльності громадян, використовує для отримання прибутку земельні ділянки (без обмежень знаходження в єдиному масиві), які надані для ведення фермерського господарства.

З огляду на викладене і враховуючи те, що земля не вибула із власності Держави, то і порушення її інтересів у зазначеному випадку, на думку колегії суддів, відсутнє, а також відсутні підстави для висновку, що Головне управління Держземагенства у Волинській області при прийнятті оспорюваних наказів допустило порушення норм чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 19 травня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: