АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6673/15 Головуючий 1-ї інстанції Штих Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коровіна С.Г., Сащенка І.С.

при секретарі Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищеназваним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 червня 2015 року позов ОСОБА_1 на підставі ст.ст. 119 121 ЦПК України залишено без руху і надано строк для усунення його недоліків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2015 року позов визнано неподаним і матеріали справи повернуто заявникові відповідно до положень ч.2 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу від 14.07.2015року скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та на таку, що винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема просить ухвалити у справі рішення по суті заявлених нею позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Право особи на захист цивільних справ та інтересів у судовому порядку передбачено ст.16 ЦК України.

Відповідно до цієї правової норми кожна особа має право звернутися до суду за судовим захистом свого особистого (власного) немайнового або майнового права та інтересу.

Постановляючи ухвалу від 19 червня 2015 року та залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд зазначив, що позов не відповідає вимогам п.п. 2, 3, 5, 6 ч.5 ст.119 ЦПК України т.я. не містить: номерів засобів звязку сторін, якщо такі відомі; не містить змісту позовних вимог; не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; доказів, що підтверджую кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування; відсутні посилання на норму права; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, позивач не посилається на жодну норму права, яка дає їй право на стягнення аліментів з відповідача або докази того, що відповідач повинен її утримувати, не надає доказів того, що вона дійсно зареєстрована на території Дзержинського району м. Харкова; до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору. Позивачем одночасно заявлено дві вимоги, а саме вимога про стягнення аліментів, по якій не сплачується судовий збір, та вимога про зобовязання вчинити певні дії (вимога немайнового характеру), за яку необхідно сплатити судовий збір в розмірі 243,60грн.

Проте, погодитися з таким висновком колегія суддів не може.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно розяснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві не лише містяться позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Також, у п.п.4 п.7 цієї постанови визначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Як свідчать матеріали справи, позовна заява ОСОБА_1 подана у письмовій формі, нею підписана, містить найменування суду до якого подається, в ній зазначено найменування (прізвище, імя та по-батькові) відповідача, його адресу проживання, вказано зміст позовних вимог, та наведено перелік документів, які додаються.

Що стосується вимог оскаржуваної ухвали в частині ненадання доказів при подачі позовної заяви, то такі докази позивач не позбавлений можливості надати безпосередньо в судовому засіданні при розгляді справи по суті.

Також, якщо у суду є сумнів в тому, що позивач не зареєстрований за адресою, вказаною у позовній заяві, то суд вправі пересвідчитись в цьому під час встановлення особи в судовому засіданні шляхом перевірки даних паспорта позивача.

Відповідно до вимог п.3) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент подання позовної заяви, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Оскільки разом з вимогами про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача, заявлено вимоги про зобовязання вчини певні дії, тому суд, після вирішення питання про відкриття провадження, не позбавлений можливості вирішити питання про розєднання цих вимог в окреме провадження і прийняти рішення з цього приводу відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, на виконання вимог ухвали від 19.06.2015року позивачем надавалася заява від 10.07.2015року, в якій вона посилалась на відсутність підстав для залишення її позовної заяви без руху, вказуючи, що в позові вона зазначила відому їй адресу відповідача, а також, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

З урахуванням вищенаведених обставин, у суду не було достатніх підстав вважати позовну заяву неподаною і повертати її заявникові.

Щодо вимог апеляційної скарги про розгляд апеляційною інстанцією позову по суті заявлених вимог, то вони задоволенню не підлягають, т.я. до функції апеляційного суду відноситься перевірка правильності та законності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Також підстав для винесення у справі окремої ухвали відносно судді Штих Т.В. колегія суддів не вбачає.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно п.4) ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2), 311ч.1п.4), 313, 314ч.1п.6), 315, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2015 року скасувати і справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді -