Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", ОСОБА_2 про відшкоду вання матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дії джерела підвищеної небезпеки та стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та посилався на те, що 11.03.2014 року близько 19 год. 40 хв. відповідачка ОСОБА_2 в м.Біла Церква по вул. Рибна, керуючи автомобілем CHERY ELARA д.н.з. НОМЕР_6, під час перестроювання та зміни напрямку руху не переконалась що це буде безпечно та не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_7, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку відповідачка перестроювалась, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті ДТП технічні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 10.3, 2.3б ПДР України. Позивач вказував на те, що постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_7, який належить позивачу, і відповідачем ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» вказана подія визнана страховою та розмір страхового відшкодування розраховано відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і складає 4 391,80 грн. Позивач посилався на те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП забезпечена за полісом № АЕ/1455941 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виданий ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». Позивач також вказував на те, що внаслідок вказаної ДТП йому була завдана моральна шкода в сумі 6 500, 00 грн. Позивач просив в судовому порядку стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача 4 391,80 грн. страхового відшкодування, також позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 6500,00 грн. моральної шкоди. Крім вказаного, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь 308,60 грн. судового збору.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» ОСОБА_3 визнала позов позивача у частині стягнення з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача 4 391,80 грн. страхового відшкодування.

Відповідачка ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_4 позов у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 6 500,00 грн. моральної шкоди заперечували, та пояснили, що ОСОБА_2 не оспорює свою вину в ДТП, але вона вважає, що моральну шкоду позивачу не спричинено, оскільки докази цього відсутні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши адміністративний матеріал №357/3394/14-п 3/357/1321/14 та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2014 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_2 в м. Біла Церква на вул. Рибна керуючи автомобілем CHERY ELARA д.н.з. НОМЕР_6, під час перестроювання та зміни напрямку руху не переконалась що це буде безпечно та не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, не дала дорогу автомобілю ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_7, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона перестроювалась, внаслідок чого сталося зіткнення. В результаті ДТП технічні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.1,10.3, 2.3б ПДР України. Наведене підтверджується копією постанови від 31.03.2014 року, поясненнями позивача та відпові дачки ОСОБА_2

Відповідно до постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Сливка В.В. від 31.03.2014 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до квитанції 10917.693.1 від 31.03.2014 року ОСОБА_2 сплатила штраф у сумі 425 грн.

Наведені обставини підтверджуються адміністративним матеріалом №357/3394/14-п 3/357/1321/14, поясненнями позивача та відповідачки ОСОБА_2

Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини ОСОБА_2 чого вона сама не заперечувала в судовому засіданні.

Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, саме ОСОБА_2, з вини якої сталася дана ДТП, є відповіда льною за спричинену позивачу в результаті ДТП шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до полісу №АЕ/1455941 обов'язко вого страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2013 року, забезпеченим транспортним засобом є автомобіль CHERY ELARA державний номерний знак НОМЕР_6, страхувальник - ОСОБА_5, страховик - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», відповідно до полісу страховик несе відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом), при цьому страхова сума (ліміт відповідаль ності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи 0,00 гривень. Це слідує з копії поліса № АЕ/ 1455941 від 19.03.2013 року, строк дії якого до 22.03.2014 року.

В п.п. 1.4,1.7,1.8 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" роз'яснено, що особи, відпові дальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, володіння забезпеченим транспортним засобом вва жається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпече ний транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язко вого страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст. 9 п.п. 9.1, 9.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного по терпілого.

Згідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкоджен ням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 вищевказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено судом, відповідальність ОСОБА_2 вважається застрахо ваною, оскільки вона правомірно володіла в момент ДТП забезпеченим транспортним засобом, так, вона мала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_5, також у неї був вказаний вище поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії якого до 22.03.2014 року.

Таким чином, виходячи з наведеного, відповідальність за спричинену в ДТП шкоду позивачу несе страховик - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в межах ліміту відповідальності, а ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 1194 ЦК України має нести відповідальність тільки в тому випадку, коли страхової виплати буде недостатньо для повного відшкодування завданої в ДПТ шкоди.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 являється власником автомобіля ЗАЗ 110307 державний номер НОМЕР_5, 2006 року випуску.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ДТП автомобілю ЗАЗ 110307 держав ний номер НОМЕР_5, 2006 року випуску, яким під час ДТП керував син позивача ОСОБА_6, спричинено технічні пошкодження.

Згідно до ремонтної калькуляції №17877_Н від 25.04.2014 року вартість відновлюва льного ремонту пошкодженого майна вищевказаного транспортного засобу позивача скла дає 4 391,80 грн.

У ст. 33 п. 33.1. п.п. 33.1.4. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспорт ного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно до ст. 34 п. 34.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до ст. 35 п. 35.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. А в п. 35.2. ст.35 вищевказаного Закону вказано, що до заяви додаються: а) паспорт громадяни на, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікацій ного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Згідно до ст. 36 п. 36.1. вказаного Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. У п. 36.2. ст. 36 вищевказаного Закону зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкоду вання (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. В п. 36.4. ст. 36 вищезазначеного Закону вказано, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування). Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомив відповідача ПАТ "УСК "Гарант-Авто" про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду.

Як встановлено судом, заяву про виплату страхового відшкодування позивачем подано Публічному акціонерному товариству «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 15.04.2014 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» було складено страховий акт №0000178 77/01, який був затверджений заступником начальника управління врегулювання страхо вих подій та контролю виплат ОСОБА_7 03.06.2014 року. Згідно до вказаного страхового акту сума страхового відшкодування ОСОБА_1 складає 4 391,80 грн.

В судовому засіданні встановлено, що до цього часу страхове відшкодування позивачу не виплачено, тоді як згідно приписів вищенаведених правових норм цю виплату страховик зобов'язаний був провести не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Представник Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в суді визнала позов позивача про стягнення з ПАТ Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача страхового відшкодування в сумі 4 391, 80 коп.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача необхідно стягнути 4 391,80 грн. страхового відшкодування.

Суд також вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243, 60 грн. судового збору.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 6 500 грн.

За ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її зав дала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 п.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Проаналізувавши всі надані докази, суд приходить до висновку, що з вини відповідачки ОСОБА_2 позивачу було спричинено моральну шкоду, оскільки в результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль, для відшкодування спричинених збитків він змушений витрачати додатково час та кошти, що призвело до зміни звичного для нього способу життя.

Спричинену позивачу моральну шкоду суд оцінює в розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю.

Отже, страховик відшкодовує моральну шкоду тільки в тому випадку, коли потерпілий зазнав ушкодження здоров'я, а тому в даному випадку моральну шкоду позивачу має відшкодувати відповідачка ОСОБА_2 з вини якої позивачу було спричинено моральну шкоду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що слід стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1 000 гривень моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позову в частині відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_2 в сумі 5 500 грн. ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю в суді.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню з ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 10 грн.

Суд вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні з відповідачки ОСОБА_8 на користь позивача судового збору в сумі 55,00 грн. за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 23,1167,1188,1194 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст.10,60,79,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_1 4 391,80 грн. страхового відшкодування та 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. моральної шкоди та 10 грн. судового збору.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні іншої частини позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. В. Голуб