Справа № 658/2890/14-ц
(провадження № 2/658/14/15)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарях Левицькій Н.Я., Полтавській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховці Херсонської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу,

встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за договорами банківського вкладу в сумі 18 420,49 доларів США.

Вимоги мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (вкладником) укладені договори банківського вкладу:

· 10 грудня 2012 року № SAMDN1582 на суму 2 288,33 доларів США.;

· 18 березня 2013 року № SAMDN5689 на суму 3 351,96 доларів США;

· 01 березня 2013 року № SAMDN0345 на суму 2 860,41 доларів США;

· 18 вересня 2012 року № SAMDN5006 на суму 2 268,04 доларів США;

· 25 лютого 2013 року № SAMDN0068 на суму 3 012,01 доларів США;

· 18 вересня 2012 року № SAMDN4812 на суму 2 321,24 доларів США;

· 22 жовтня 2012 року № SAMDN5641 на суму 2 318,60 доларів США.

Позивачем за укладеними договорами були внесені вклади в національні грошовій одиниці, але в подальшому за його заявами були конвертовані Банком у валюту - долари США. 24 березня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Банку з вимогою про негайне повернення вкладів, проте в цьому йому було відмолено.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на те, що рішенням Центрального банку РФ припинено з 21 квітня 2014 року діяльність відокремлених структурних підрозділів ПАТ КБ «ПриватБанк» на території Республіки Крим і на території міста федерального значення Севастополя. Наведені обставини та окупація унеможливили здійснення відповідачем банківської діяльності на вказаній території. На підставі Федерального Закону «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих чи діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» поза волею відповідача взяла на себе зобов'язання здійснювати компенсаційні виплати вкладникам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 21 квітня 2014 року АНО «ФЗВ» було передано в довірче управління майновий комплекс Філії Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку із чим АНО «ФЗВ» користується, володіє, розпоряджається всім майном ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться на території АР Крим та м. Севастополя. За вказаних обставин, на думку представника Банку, зобов'язання за договорами депозитного вкладу, укладеними філією Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», виконує АНО «ФЗВ» за рахунок майна банку, яке знаходиться на окупованій РФ території.

Вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 10 грудня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського вкладу № SAMDN1582, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 20 000 грн. (а.с. 5). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (а.с. 6).

18 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN5689, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 30 000 грн. (а.с. 7). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (а.с. 8).

01 березня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN0345, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 25 000 грн. (а.с. 9). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (зворот а.с. 9).

18 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN5006, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 20 000 грн. (а.с. 10). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (а.с. 11).

25 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN0068, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 26 325 грн. (а.с. 12). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (а.с. 13).

18 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN4812, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 20 000 грн. (а.с. 15). Виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу підтверджується квитанцією (а.с. 16).

22 жовтня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладений договір банківського № SAMDN5641, згідно якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв вклад в сумі 20 000 грн. (а.с. 14). Доказів на підтвердження виконання умов цього договору щодо передачі позивачем відповідачу вкладу суду не надано.

24 березня 2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогами про розірвання вищевказаних договорів (а.с. 17).

Згідно з листом від 22 квітня 2014 року (а.с. 18) Банком повідомлено позивача про зупинення обслуговування клієнтів та роботи відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та сповіщено про те, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках клієнтів Банку будуть в обов'язковому порядку виплачені власникам після отримання інструкцій від Національного Банку України з питань функціонування банківської системи на території півострова Крим.

Як встановлено ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором - ч. 2 ст. 1060 ЦК України.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Одностороння відмова від зобов'язань не допустима (ст. 525 ЦК України).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що відповідачем не спростовано невиконання своїх зобов'язань щодо повернення ОСОБА_1 вкладів за договорами № SAMDN1582, № SAMDN5689, № SAMDN0345, № SAMDN5006, № SAMDN0068, № SAMDN4812.

Суд не погоджується з розміром заборгованості за вказаними договорами та обчислення її в іноземній валюті, оскільки не доведено, що Банком в порядку, передбаченому п. 4 договорів, були проведені конвертації сум вкладів.

Суд не приймає до уваги копію довідки № 3943759 (а.с. 4) про залишки на рахунках позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» - на дослідження суду її оригінал не надано; виданий указаний документ Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «Приват Банк» 01 червня 2014 року - в той час, коли відповідно до п. 5 постанови Правління Національного Банку України від 06 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», банки, зокрема ПАТ КБ «ПриватБанк», мали припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території автономної Республіки Крим і місті Севастополя. Тобто підстав для визнання указаного доказу допустимим суд не має.

За вказаних обставин передані Банку позивачем грошові суми за вищевказаними договорами має бути стягненні з відповідача в національній грошовій одиниці.

Вимоги щодо стягнення банківського вкладу за договором № SAMDN5641 від 22 жовтня 2012 року є необґрунтованими, у зв'язку із відсутністю документів про внесення (на виконання його умов) коштів в Банк. Пред'явлення такого документу є обов'язковим в силу п. 10 договору.

Судовий збір, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, має бути стягнутий з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 21, 22, 24, 55, 124 Конституції України,

ст.ст. 3, 11 - 16, 257, 526, 530, 1058 - 1060 ЦК України,

ст.ст. 3 - 11, 57 - 61, 88, 169, 212 - 215 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за укладеними між сторонами договорами:

· від 10 грудня 2012 року № SAMDN1582 - в сумі 20 000 грн.;

· від 18 березня 2013 року № SAMDN5689 - в сумі 30 000 грн.;

· від 01 березня 2013 року № SAMDN0345 - в сумі 25 000 грн.;

· від 18 вересня 2012 року № SAMDN5006 - в сумі 20 000 грн.;

· від 25 лютого 2013 року № SAMDN0068 - в сумі 26 325 грн.;

· від 18 вересня 2012 року № SAMDN4812 - в сумі 20 000 грн.,

всього 141 325 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в сумі 1 413,25 грн.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.А. Марків