Справа №484/4192/14-ц 10.02.2015 10.02.2015 10.02.2015
Провадження №22ц/784/201/15 Головуюча в першій інстанції Маржина Т.В.
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів: Коломієць В.В., Довжук Т.С.,

при секретарі судового засідання Романенко Ю.О.,

за участю позивачки ОСОБА_3,

представника позивачки ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2014 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

Первомайської міської ради Миколаївської області

(далі - міськрада) та

ОСОБА_5

про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА :

14 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до міськради про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7, яка постійно та на день смерті проживала разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_8 (вітчим позивачки) по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Після смерті матері відкрилася спадщина, проте у встановлений законом строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через незадовільний стан здоров'я та знаходженням на лікуванні. Крім того, після смерті матері вона доглядала за ОСОБА_8 до дня його смерті, тому також не мала можливості звернутися до нотаріальної контори. Листом державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 22 липня 2014 року їй було роз'яснено, що для вирішення питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини їй необхідно звернутися до суду.

Посилаючись на вказане, позивачка просила визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2014 року до участі по вказаній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам, які були представлені сторонами, і дійшов правильного висновку про недоведеність позивачкою поважності причин пропуску нею строку для прийняття спадщини. Тому, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Так, відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є донькою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8) та яка на час свого життя проживала разом зі своїм чоловіком (вітчимом позивачки) ОСОБА_8 АДРЕСА_1 (а.с. 15).

У передбачений законом строк ОСОБА_3 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщин та пропуск цього строку обґрунтовує незадовільним станом здоров'я і знаходженням на лікуванні та тим, що після смерті матері вона доглядала за ОСОБА_8 до дня його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18).

Згідно довідки Кобижчанської лікарської амбулаторії, ОСОБА_3 знаходилась на лікуванні з 26 січня 2009 року по 31 січня 2009 року та з 30 березня 2009 року по 08 квітня 2009 року (а.с. 14), тобто 15 днів. З витягу амбулаторної карти ОСОБА_3 вбачається, що вона зверталась до амбулаторії 27 жовтня 2008 року, 08 грудня 2008 року, 26 січня 2009 року та 30 березня 2009 року (а.с. 39). Проте, на стаціонарному лікуванні вона знаходилась тільки з 30 березня 2009 року по 08 квітня 2009 року. Тому, знаходження на лікуванні 15 днів із наданих законом 6 місяців на подачу заяви про прийняття спадщини, не спростовує того, що позивачка починаючи з дня відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1) за станом здоров'я не мала можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із зазначеною заявою.

Посилання позивачки на те, що після смерті матері вона доглядала за вітчимом, який за станом здоров'я потребував цього, не підтверджені ніякими доказами. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 проживав за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7, що також не позбавляло позивачку можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку, що наведені позивачкою причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачкою не надані докази наявності спадкового майна після смерті її матері. Так, в матеріалах справи наявне свідоцтво про право власності на спірну квартиру видане на ім'я ОСОБА_8 02 квітня 1993 року (а.с. 43). Проте, докази того, що ОСОБА_7 на цей час знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та спірна квартира була придбана у власність саме під час вказаного шлюбу, позивачкою суду не надані.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що причиною пропуску зазначеного строку є її хвороба та тривале лікування не заслуговують на увагу, так як доказів зазначеного позивачка суду не надала.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді