Справа № 175/2359/15-ц
Провадження № 2/175/935/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Представник позивача у судовому засіданні просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в еквіваленті 4 000 доларів США та сплачені позивачкою при подачі позову судові витрати у розмірі 896,40 грн.

Відповідач та її представник у судовому засіданні просили суд у задоволенні позову відмовити у звязку його з необґрунтованістю та просили застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, допитавши свідків, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (ст. 15-16 ЦК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ст. 61 ЦПК України).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу (ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

У судовому засіданні встановлено, що у 2011 році позивач з метою придбання для себе та двох неповнолітніх дітей житла уклала з відповідачем ОСОБА_2 усну угоду про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1. 01 вересня 2011 року позивач передала відповідачу у якості завдатку грошові кошти у розмірі 4 000 доларів США.

Факт укладання між сторонами договору завдатку підтверджено розпискою (а.с. 12), згідно з якою відповідач отримала від позивача у якості завдатку суму у розмірі 4 000 доларів США у звязку з продажем квартири АДРЕСА_1.

Додатково, відповідач у судовому засіданні не заперечувала факт взяття від позивача у якості завдатку суми у розмірі 4 000 доларів США у звязку з продажем квартири АДРЕСА_1.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтвердили факт укладання між сторонами договору завдатку, та пояснили, що ці обставини їм відомі як зі слів позивача, так і зі слів відповідача.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, у 2011 році позивач вселилися у квартиру АДРЕСА_1 та разом з дітьми була зареєстрована за вказаною адресою. На протязі 2011-2015 років позивач по мірі можливості сплачувала вартість квартири, однак документального підтвердження даного факту не має. У 2015 році відповідач почала виганяти позивача разом з двома неповнолітніми дітьми з квартири та зараз позивач у квартирі АДРЕСА_1 не мешкає.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема завдатком.

Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання (570 ЦК України).

Згідно зі ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (ст. 524 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦПК України).

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги позивача знайшли своє під твердження у судовому засіданні, та відповідач повинна повернути позивачу суму завдатку у розмірі 4 000 доларів США, що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 23 грн. 08 коп. за один долар США еквівалентно 92 320 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача та її представника у запереченні на позов про те, що позивач відмовилася від укладання договору купівлі-продажу в односторонньому порядку, а тому завдаток повертати не потрібно, оскільки дані твердження нічим не підтверджено. Той факт, що позивач станом на день винесення судового рішення не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 не доводить факту односторонньої відмови від зобовязання.

Також, суд не бере до уваги заяву відповідача та його представника про застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а у судовому засіданні встановлено, що позивач до червня 2015 року не знала про порушення своїх прав, а тому строк звернення до суду з даним позовом не порушено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений позивачкою при подачі позову судовий збір у розмірі 896,40 грн. Крім того, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 53 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 27, 31, 57, 79, 60, 64, 66, 88, 130, 173, 174, 179, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 220, 261, 524, 526, 533, 546, 570, 571, 657, ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 грошові кошти у розмірі 92 320 грн. (що станом на день винесення судового рішення за офіційний курсом НБУ 23 грн. 08 коп. за один долар США еквівалентно 4 000 доларів США) та сплачені позивачкою при подачі позову судові витрати у розмірі 896,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави недоплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 53 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А.Борисов