АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Міцнея В.Ф., Литвинюк І.М.

при секретарі Лук»янишиній М.В.

з участю сторін: представника АТ «Укрексімбанк» - Бурлака В.С.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення по цивільній справі №2-69/09 за позовом ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення про стягнення заборгованості, за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з рішенням Вижницького районного суду від 21.09.2009 року позов ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.06.2007 року, в розмірі 26034,25 доларів США та 7241,03 гривень, а всього 207 261,29 гривень на користь філії ВАТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці. В разі відсутності коштів звернути стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці банку: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_2.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/76/ 2015 р. Головуючий у І інстанції: Кириляк А.Ю.

Категорія: 27 Суддя-доповідач :Владичан А.І.

Відділом державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №41137572 про примусове виконання виконавчого листа, виданого 27.10.2009 року Вижницьким районним судом Чернівецької області, у справі №2-691/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором відносно боржника ОСОБА_2

22 січня 2014 року державним виконавцем ВДВС Городенківського РУЮ проведено опис та арешт іпотечного майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який належить відповідачу на праві власності.

В добровільному порядку протягом 2014 року ним здійснено погашення боргу на загальну суму в гривневому еквіваленті - 5987,99 гривень.

У зв'язку із важким матеріальним становищем сім'ї, хворобою неповнолітнього сина, інваліда дитинства, на лікування якого витрачаються значні кошти, хворобою відповідача ОСОБА_3, який також не має фінансової можливості здійснювати погашення боргу, тому вважає, що на даний момент існують обставини, що утруднюють виконання зазначеного рішення.

Крім цього, обставиною, що утруднює виконання зазначеного рішення суду є прийнятий 03.06.2014 року Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності у червні 2014 року, відповідно до якого, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, якщо таке майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно та за умови, що площа такого житлового майна не перевищує 250 кв. метрів для житлового будинку.

Просив суд розстрочити виконання рішення суду, із встановленням графіку погашення заборгованості: протягом першого місяця - 40 000 гривень, з другого по одинадцятий місяць по 10 000 гривень, щомісячно, протягом дванадцятого місяця - залишок заборгованості у розмірі 61 273,30 гривень.

Ухвалою Вижницького районного суду від 01 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Розстрочено виконання рішення суду про стягнення заборгованості в гривневому

еквіваленті, відповідно до офіційного курсу НБУ, з урахуванням погашення боргу, і складає 201 273,30 гривень, на 12 місяців, з дня прийняття ухвали суду.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в інтересах якого виступає Бурлака В.С., подало апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала Вижницького районного суду від 01 грудня 2014 року прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а саме в порушення ст.533 ЦК України, та ст. 373 ЦПК України.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що у відповідності до статті 533 ЦК України та статті 373 ЦПК України, розстрочення виконання рішення місцевого суду мало відбутися саме в іноземній валюті, з переведенням її в українську за курсом, установленим НБУ на дату постановлення цієї ухвали, так як рішення суду на даний час є не виконаним.

Просить суд змінити ухвалу суду першої інстанції в частині розстрочення виконання рішення суду в гривневому еквіваленті, і встановити графік погашення заборгованості по кредитному договору в іноземні валюті.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги AT «Укрексімбанк», суд першої інстанції, виходив із того, що заявлений позивачем позов ґрунтується на вимогах закону, оскільки правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті то в резолютивній частині рішення зазначено про стягнення боргу в іноземній валюті з переведенням її в українську за курсом, установленим НБУ на час виникнення заборгованості, що відповідає положенням статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету

Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Суд першої інстанції зазначив, що зобов'язання по виконанню вимог кредитного договору належним чином відповідачі не виконали, внаслідок чого утворилася заборгованість у валюті кредиту - 26 647,70 доларів США та 7 241,03 гривень, яка на дату подання позову відповідно до офіційного курсу НБУ в гривневому еквіваленті становить 207 261,29 гривень, тому розстрочка виконання рішення суду здійснюється в національній валюті.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 наявні обставини, що утруднюють виконання рішення суду, так як син відповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом дитинства, хвороба «Бахтерева» (Анкілозуючий спондилоартрит). В період з 2011 року по 2014 рік проходив лікування в різних лікувальних закладах, на що були витрачені значні кошти. Згідно посвідчення серії ААГ № 015050 та довідки національного інституту раку ОСОБА_3 є інвалідом II групи, загального захворювання. Згідно квитанцій відповідачем протягом 2014 року добровільно здійснено погашення частини боргу. Вимогами частини 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» та нормами ст. 373 ЦПК України встановлено, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Аналіз вищезазначених норм Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України свідчить про те, що відстрочка виконання рішення суду носить винятковий характер, та може бути застосована судом лише за наявності обставин, що утруднюють або роблять неможливим виконання рішення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Статтею 533 Цивільного Кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що рішенням Вижницького районного суду від 21.09.2009 року позов ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.06.2007 року, в розмірі 26034,25 доларів США та 7241,03 гривень, а всього 207 261,29 гривень на користь філії ВАТ «Укрексімбанк» в м. Чернівці. Постановою ВДВС Вижницького РУЮ відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого 27.10.2009 року Вижницьким районним судом Чернівецької області, у справі №2-691/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором в гривневому еквіваленті, тому і розстрочка виконання рішення повинна здійснюватися в національній валюті.

Отже, посилання апелента, на те, що розстрочка виконання рішення суду повинна здійснюватися в іноземній валюті з переведенням її в українську за курсом встановленим НБУ на час виплати заборгованості, відповідно наданого банком графіку погашення заборгованості, є необґрунтованими та на увагу не заслуговують.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена із врахуванням положень вищезазначених норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відхилити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: