Справа № 752/6658/15-ц
Провадження по справі № 2/752/3591/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2015 року до Голосіївського районного суду м. Києва звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що 07.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року у справі № 752/2401/14-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Зазначає, що з моменту розірвання шлюбу, сторони по справі не дійшли спільної згоди щодо місця проживання сина, зокрема відповідач не дає згоди щодо реєстрації дитини разом з позивачем в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, і таким чином, своїми діями обмежує права дитини.

Спільна дитина позивача та відповідача фактично проживає з матір'ю ОСОБА_1 в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де створені всі умови для проживання та виховання дитини, а саме обладнана окрема кімната, де дитина може мати здоровий сон, навчатися, гратися.

Позивач зазначає, що має постійне місце роботи, стабільний самостійний не малий дохід, її робочий день триває з 09-00 год. до 15-00 год., що дозволяє приділяти належну увагу дитині та забезпечувати належний рівень проживання сина.

Таким чином, просила визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір'ю ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, зазначила, що має можливість забезпечити належні умови для проживання та розвитку дитини. Додатково пояснила, що не чинить перешкод для спілкування відповідача із сином, разом з тим, відповідач зі свого боку не регулярно дотримується графіку участі батька у вихованні дитини, що встановлений рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07.11.2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, просив розглянути вказане клопотання у його відсутність. Додатково зазначив, що має заперечення по суті позову, які бажає особисто надати в судовому засіданні.

Третя особа Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації надав суду Висновок від 18.06.2015 року, відповідно до якого встановлено, що після роз'їзду батьків малолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір'ю в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де відповідно до акта обстеження житлово-побутових умов від 09.06.2015 року створені належні умови для проживання, навчання та відпочинку малолітнього. Мати належним чином доглядає та піклується за сином. Батько дитини ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації наполягав на визначенні місця проживання дитини з ним, посилаючись на те, що може створити дитині кращі умови для розвитку. Разом з тим, проаналізувавши вказану ситуацію, та враховуючи інтереси дитини Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю, ОСОБА_1, таким чином позов вважає таким, що підлягає задоволенню.

Позивач наполягала на розгляді справи посилаючись на те, що з метою захисту прав дитини підстав для відкладення розгляду справи немає.

Суд зважаючи на ту обставину, що має місце повторна неявка відповідача в судове засідання, а також враховуючи те, що справа перебуває в провадженні суду з 17.04.2015 року, керуючись ст. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідно до якої у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, приходить до висновку, що у відповідача було достатньо часу для надання заперечень на позовну заяву, а тому вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що 07 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Голосіївського районного управління юстиції, актовий запис № 781.

Від шлюбу мають сина - малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 8).

10.10.2014 року на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 5-6).

Як вбачається з позовної заяви після розірвання шлюбу сторони не дійшли спільної згоди щодо визначення місця проживання малолітнього сина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини дитина для повноцінного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків, і в будь-якому випадку в атмосфері любові і моральної, і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 малолітній ОСОБА_3 залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_1 в трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, позивач ОСОБА_1 працює, матеріально та житлом забезпечена, разом з тим відповідач ОСОБА_2 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом'янській районній в м. Києві державній адміністрації надав до розгляду документи датовані серпнем-вереснем 2014 року, довідки про працевлаштування та розмір доходу на момент розгляду зазначеного питання не надав.

Крім того, як встановлено з характеристики ОСОБА_3, що видана дитячим навчальним закладом № 624 м. Києва, він має досить сильний та тісний зв'язок з матір'ю, завжди проводжає її на крильцях східців, важко переживає ранкову розлуку, після денного сну запитує, коли його забере мама з садочка.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має місце роботи, стабільний самостійний дохід, житло, а саме трикімнатну квартиру, що належить ОСОБА_1 відповідно до договору - купівлі продажу від 10.10.2007 року, в якому малолітньому ОСОБА_3 виділена окрема кімната площею 19,4 кв.м. та створено всі необхідні умови проживання, виховання, повноцінного гармонійного розвитку дитини.

Водночас, відповідачем ОСОБА_2 не надано суду заперечень щодо позову, будь - яких доказів на підтвердження свого майнового стану, наявності стабільного доходу, тобто не наведено жодних доказів на спростування обставин, викладених в позовній заяві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 6 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 150, 161 СК України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки Закарпатської області, і.п.н. НОМЕР_2, проживає за адресою АДРЕСА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.