АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790759/15 Головуючий 1 інст. - Проценко Л.Г.
Справа № 642/8993/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Благовєщенського відділення Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання третейського застереження недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсним третейське застереження, що міститься у пункті 6.2 Договору про надання відновлюваної кредитної лінії №831/3/27/31/8-224 від 17.07.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк».

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ПАТ "Укрсоцбанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі і витрати, пов'язані з розглядом апеляційної скарги покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, що суд не надав належної правової оцінки його запереченням , а висновок суду щодо перевищення представником банку повноважень при укладенні третейської угоди суперечить вимогам діючого законодавства. Необхідність зазначення в довіреності повноважень для укладання третейської угоди в договорі не має під собою законодавчого підґрунтя, оскільки таких вимог не містить жоден нормативний акт, а ст.638 ЦК України закріплює положення щодо моменту укладення договору.

Висновок суду щодо необхідності подальшого схвалення третейської угоди є хибним та таким, що не базується на нормах діючого законодавства, оскільки останні не вимагають в будь-яких випадках ще якихось документів на надання права начальнику відділення підписувати третейське застереження в договорі. Підписавши договір кредиту, сторони підтвердили свої права та обов'язки за ним, погодились з усіма його умовами, у зв'язку з чим, зобов'язані виконувати їх належним чином.

Висновок суду, що пункт 6.2 договору кредиту суперечить вимогам діючого законодавства є хибним, оскільки підписавши цей договір, позивач надав свою згоду на такий порядок розгляду спорів, що можуть виникнути між сторонами у зв'язку з виконанням умов договору в період його дії, що не суперечить законодавству. Твердження позивача , що оскаржуване третейське застереження недійсне, оскільки не містить всіх істотних умов, як того вимагає правочин, є безпідставними.

Вважає, що судом першої інстанції не враховано той факт, що договір укладений у письмовій формі і це робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом. Отримання додаткової письмової згоди сторін за наявності третейської угоди в договорі (контракті) Законом України «Про третейські суди» не передбачено, тобто третейська угода, викладена у п.6.2 договору відповідає ст.12 Закону.

Звертає увагу на те, що судом при ухваленні рішення було враховано заяву відповідача про застосування ст.257 ЦК України, але суд помилково застосував цю норму з 30 листопада 2011 року, коли позивач, на думку суду, отримав письмову консультацію про можливість оскарження третейської угоди.

Сторони в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явились, згідно зворотнім повідомленням про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Постановляючи оскаржуване рішення і визнаючи третейську угоду недійсною, суд першої інстанції виходив з того, що вона укладена стороною, яка не мала на це відповідних повноважень і її зміст не відповідає вимогам діючого законодавства ст.12 ЗУ «Про третейські суди».

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17 липня 2008 року між ОСОБА_3 і Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в подальшому назву змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», було укладено Договір про надання невідновлюваної кредитної лінії № 831/3/27/31/8-224.

Відповідно до умов Договору, АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_3 грошові кошти у тимчасове користування у вигляді кредиту з досягненням максимального ліміту заборгованості в сумі 70000 доларів США. Кінцевий термін погашення заборгованості за кредитом - не пізніше 10 липня 2022 року.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості, вказаній у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків відповідно до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЗУ «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Верховним Судом України надіслано для використання у практичній діяльності судів узагальнення практики застосування судами ЗУ «Про третейські суди № 9-71 від 27 квітня 2009 року де в п.5 зазначено, що якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Судам необхідно звернути увагу, що така норма передбачає обізнаність сторін третейської угоди з умовами регламенту та їх згоду з такими умовами, що також має бути підтверджене належними доказами. Третейська угода обов'язково повинна містити вказівку на вичерпне коло питань, які передаються на третейський розгляд.

Види і форма третейської угоди визначена статтею 12 вказаного Закону, відповідно до якої належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду спору.

Як вбачається з пункту 6.2 договору кредиту ,укладеного між сторонами, викладена в ньому третейська угода не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про третейські суди», оскільки не містить конкретного зазначення всіх істотних умов та предмету спору.

Оскільки третейська угода є різновидом цивільно-правового правочину, вона має відповідати також встановленим цивільним законодавством вимогам , а саме ст.. 203 ЦК України, і наслідки недодержання яких передбачені статтями 215,216 ЦК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Девір проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року, звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулася за вільним волевиявленням сторін спору.

Судовим розглядом встановлено, що дійсно було вільним волевиявлення позивача при укладенні договору, коли спору ще не існувало, але системно аналізуючи законодавство щодо розгляду справ третейськими судами, судова колегія вважає, що воно повинно бути вільним при зверненні до третейського суду, коли вже виник спір.

В даному випадку відсутнє вільне волевиявлення сторони у спорі ОСОБА_3 щодо розгляду справи третейським судом.

Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.2 ст. 22, ч.2. ст. 64 Конституції України це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України Банк має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів і суд згідно ст.4 ЦПК України здійснить правосуддя на засадах поваги до честі і гідності, рівності перед законом і судом, що буде реалізацією гарантованого позивачу ст.55 Конституції України права на судовий захист з боку держави.

У зв'язку з цим, районним судом зроблений обґрунтований висновок про те, що оспорювана третейська угода не відповідає вимогам чинного на час її укладення законодавства.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на досліджених судом матеріалах справи та вимогах закону.

Враховуючи вищенаведене , доводи апеляційної скарги в частині відповідності третейського застереження вимогам закону судова колегія вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються самим змістом п.6.2. Договору.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незастосування судом першої інстанції вимог ст.ст. 257, 267 ЦК України , то вони також є безпідставними, оскільки строк дії договору визначено до 10 липня 2022 року, правовідносини є тривалими, в суд позивач звернувся 15 жовтня 2014 року, коли дізнався про порушення своїх прав, а саме коли виник спір щодо застосування п.6.2. Договору.

Щодо доводів відповідача про відсутність перевищення повноважень ОСОБА_5 при укладенні від імені АКБ «Укрсоцбанк» на підставі довіреності третейської угоди, то судова колегія погоджується з ними. Дійсно суд першої інстанції помилково вважав, що представник банку не мав права укладати третейське застереження, оскільки це застереження є частиною кредитного договору на укладення якого представник мав довіреність від банку.

Зазначення цих висновків в мотивувальній частині рішення не привело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308,313, 314, 315,317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -