Справа № 666/4355/15-ц
Провадження № 2-з/666/101/15
У ХВ А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2015 року, суддя Дніпровського районного суду м. Херсона Рядча Т.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Білозерський район, с. Дар»ївка, вул. Першотравнева,66 та житловий будинок №66 по вул. 15-а Текстильна у м. Херсоні. В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що житловий будинок, що знаходиться по вул. Першотравневій,66 у с. Дар»ївка, Білозерського району, Херсонської області придбаний ним та ОСОБА_2 під час перебування у шлюбі за гроші позичені у його батька та був зареєстрований на покійну матір ОСОБА_2М і залишилось останній у спадщину. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не бажає добровільно поділити спільне майно, набуте під час знаходження у шлюбі вважає за необхідне звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку про вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.151-153 ЦПК України суд вправі за заявою заінтересованої сторони спору на будь-якій стадії розгляду справи вжити заходи забезпечення позову і, зокрема, забороною вчиняти певні дії та накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суддя, розглянувши заяву про забезпечення позову, встановив, що відомостей, потрібних для забезпечення позову в заяві немає, тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 154 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами та доцільність вжиття заходів до забезпечення позову підтверджена належними доказами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, що унеможливлює накладення арешту на зазначене майно. Оскільки майно на яке заявник просить накласти арешт не є предметом позову, в забезпечення якого ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою, та заявником не надано жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення або унеможливить виконання рішення суду, у задоволенні заяви необхідно відмовити, що не позбавляє права заявника звернутися до суду з таким клопотанням в подальшому.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Т.І.Рядча