Справа №470/709/14-ц 06.05.2015 06.05.2015 06.05.2015
Провадження №22-ц/784/1036/15
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/1036/15
Категорія: 27 Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко Г.В.
Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів Крамаренко Т.В., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання: Свіщуком О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на заочне рішення Березнегуватського районного суду від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Позивач зазначав, що 24 листопада 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль «Geely MR-7151A» реєстраційний номер НОМЕР_4, яким під час аварії керував ОСОБА_3 04 лютого 2013 року відповідач надав йому розписку, відповідно до якої зобов'язався в рахунок заподіяної шкоди в строк до 15 травня 2013 року сплатити 4000 доларів США, що еквівалентно 32000 грн. Проте вказане зобов'язання не виконав.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просив стягнути із відповідача 32000 грн. боргу, а на підставі ст. 625 ЦК України - 2188 грн. 75 коп. інфляційних втрат та 1083 грн. 62 коп. - у рахунок 3% річних у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання.

Заочним рішенням Березнегуватського районного суду від 13 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 32000 грн., 2188 грн. 75 коп. інфляційних витрат та 1083 грн. 62 коп. - в рахунок трьох процентів річних, а всього - 35272 грн. 37 коп. та 352 грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 відмовити. ОСОБА_3 посилається на те, що суд першої інстанції не встановив дійсний характер спірних правовідносин, не врахував той факт, що в даній дорожньо - транспортній пригоді, яка сталася 24 листопада 2012 року, винними у встановленому законом порядку визнано як його, так і ОСОБА_6, який являється учасником вказаної аварії.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сторони досягли згоди щодо заміни зобов'язання відповідача сплатити позивачу шкоду в розмірі 32000 грн., спричинену пошкодженням майна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на зобов'язання сплатити борг, на підтвердження чого останній надав розписку.

Проте з таким висновком не можна погодитись, оскільки суд дійшов його без повного з'ясування всіх суттєвих обставин у справі та характеру спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2012 року у м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулись автомобіль «Geely MR-7151A» реєстраційний номер НОМЕР_4» під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль «Skoda fabia» реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_6

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2013 року ОСОБА_3 22 листопада 2012 року, керуючи автомобілем «Geely MR-7151A», рухаючись по вул. Ульянових зі сторони пр. ОСОБА_7 в напрямку вул. Софіївської у м. Миколаєві в районі будинку №79 перевищив дозволену в межах населеного пункту швидкість руху, чим порушив п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем «Skoda fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_6 (а.с.40). Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2013 року ОСОБА_6 22 листопада 2012 року, здійснюючи виїзд з прилеглої території на вул. Ульянових у м. Миколаєві, порушив вимоги п. п. 2.1, 16.11 Правил дорожнього руху, внаслідок чого виїхав на проїзну частину вул. Ульянових та допустив зіткнення із автомобілем «Geely MR-7151A» під керуванням ОСОБА_3 У зв'язку з чим ОСОБА_6 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.38).

Зазначені постанови судів набрали законної сили. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі «Geely MR-7151A» та «Skoda fabia» отримали механічні пошкодження.

Із матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля ««Geely MR-7151A»» року являється ОСОБА_8, яка на підставі нотаріально посвідченого доручення від 19 травня 2012 року передала указаний автомобіль в розпорядження ОСОБА_2 (а.с. 42). В момент вказаної аварії за згодою позивача даним автомобілем керував ОСОБА_3, що не суперечить п. 2.2 Правил дорожнього руху.

Наведене свідчить, що ОСОБА_2 як володільцю автомобіля «Skoda fabia» спричинена матеріальна шкода з вини ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною п'ятою ст. 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналізуючи обставини даної справи щодо обставин вказаної дорожньо-транспортної пригоди, колегія приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в даній аварії становить 50%.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Із звіту № 021/04-14 від 08 квітня 2014 року, складеного спеціалістом авто товарознавцем видно, що внаслідок вказаної аварії автомобілю ««Geely MR-7151A» спричинені механічні пошкодження. У зв'язку з чим вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначена у 32922 грн. 91 коп. Протокол огляду вказаного транспортного засобу, в якому зазначено перелік пошкоджень автомобіля, підписаний відповідачем (а.с. 92-108).

Матеріали справи також свідчать, що страхова компанія ПАТ «ПРОСТО-страхування», яка на момент даної аварії являлась страховиком автомобіля «Skoda fabia», листом від 22 квітня 2014 року відмовила ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування із посиланням на те, що із заявою про відшкодування шкоди він звернувся після сплину річного строку, передбаченого ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.89). Лист Страхової компанії «Глобус» від 20 травня 21014 року, яка на час аварії являлась страховиком автомобіля «Geely MR-7151A», також свідчить про те, що страхових відшкодувань на користь позивача не здійснювалось (а.с.88).

Згідно пунктів 1, 3 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Виходячи із положень ч.1 ст. 1188 ЦК України, розміру матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_2, вини ОСОБА_3 в розмірі 50% в спричинені цієї шкоди, колегія приходить до висновку, що із останнього на користь позивача підлягає стягненню 16461 грн. 45 коп. у рахунок її відшкодування.

Що стосується вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, то вони не підлягають задоволенню, оскільки положення ст. 625 ЦК України на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Вирішуючи спір, суд не звернув належну увагу на зазначені обставини, характер спірних правовідносин, а тому помилково вважав, що між сторонами виник спір з приводу неналежного виконання зобов'язань за договором позики, що відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення, яким слід стягнути на користь позивача із відповідача 16461 грн. 45 коп. матеріальної шкоди, а в задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат і 3% річних відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону «Про судовий збір» із відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним (в розмірі 50%) позовним вимогам та апеляційної скарги слід стягнути 155 грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору ( 352, 73 грн. : 2 = 176, 50 грн.; 176, 60 грн. : 2 = 88,25 грн.25 коп.; 243,60 грн. - 88, 25 коп. = 155, 35 коп.)

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Березнегуватського районного суду від 13 жовтня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 16 461 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят одну) грн. 45 коп. матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у зв'язку із простроченням грошового зобов'язання відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 155 (сто п'ятдесят п'ять) грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: