УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Слободянюк С.В., Пікуль А.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» до ОСОБА_1 про припинення зобов'язань за попереднім договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УМК» про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про припинення зобов'язань за попереднім договором.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 27.12.2007 між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір №52/ФО-Г1, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1 протягом 10 календарних днів з моменту отримання продавцем акту прийому будинку до експлуатації.

04.12.2012 ТОВ «УМК» отримало сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкту - житлового комплексу обслуговування населення на вул. Онуфрія Трутенка, 3.

До 04.12.2012 жодна із сторін договору не направили пропозицій про укладення основного договору. Проте позивач повідомив відповідача про припинення дії попереднього договору і запропонував укласти договір купівлі-продажу квартири вартістю 1 738 500 грн.

Враховуючи те, що листом від 10.09.2014 відповідач заперечує факт припинення попереднього договору ,позивач просив визнати з 15.12.2012 припиненим попередній договір №52/ФО-Г1 від 27.12.2007.

У свою чергу ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «УМК, в якому просить суд зобов'язати ТОВ «УМК» укласти з ним і належним чином оформити договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири, на умовах, передбачених попереднім договором № 52/ОФ-Г1 від 27.12.2007, а також відмовити в задоволенні позову ТОВ «УМК».

Справа № 752/20581/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11280/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Свої вимоги мотивував тим, що позивач уникає укладення основного договору на умовах, визначених у попередньому договорі і фактично заперечує права ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Також ОСОБА_1 пояснив, що оскільки він працював директором ТОВ»Меридіан-2005» та ТОВ «Бориспільбуд», які були підрядниками у будівництві будинку по вул. Онуфрія Трутенка, 3, між ним та керівництвом ТОВ «УМК» була досягнута домовленість про резервування за ним кв.52в зазначеному будинку, на підставі чого вони уклали попередній договір, і оплату вартості зазначеної квартири позивачем у справі.

Вказував, що ТОВ «УМК» після здачі будинку в експлуатацію повинно було повідомити його про отримання сертифікату, однак зазначених дій не вчинило, а лише 02.09.2014 повідомило про можливість укладення основного договору і необхідність сплату за квартиру суму в розмірі 1 738 000 грн. Однак він відмовився від даної пропозиції і повідомив ТОВ «УМК» про готовність укласти основний договір на умовах попереднього договору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року в задоволенні позову ТОВ «УМК» до ОСОБА_1 про припинення зобов'язань за попереднім договором відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «УМК» про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначив, що сторони уклали попередній договір, передбачивши, що кошти за квартиру, що буде належить ОСОБА_1 сплачуватиме ТОВ «УМК», і навіть частково виконали умови договору, оскільки ОСОБА_1 отримав ключі від квартири, узгодив та провів перепланування квартири, частково виконав ремонтні роботи. Судом вказані докази були проігноровані.

Також апелянт звернув увагу, що сторони об'єктивно не могли укласти основний договір купівлі-продажу квартири в строк до 15.12.2012, оскільки повний пакет документів, які дозволяють укласти зазначений договір ТОВ «УМК» отримало лише у червні 2015 року.

ОСОБА_1 вказував, що оскільки сторони з об'єктивних причин не могли укласти основний договір у строки обумовлені попереднім договором, але ТОВ «УМК» не заперечувало проти вселення апелянта к квартиру, зобов'язання сторін за попереднім договором не припинилися.

Апелянт вважав, що свої зобов'язання за попереднім договором виконує, в тому числі неодноразово повідомляв ТОВ «УМК» про готовність укласти основний договір на умовах передбачених попереднім договором, а відтак просив рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити, в задоволенні первісного позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити з огляду на її безпідставність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 27.12.2007 між позивачем та відповідачем був укладений попередній договір №52/ФО-Г1, відповідно до умов якого сторони зобов'язалися укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_1, протягом 10 календарних днів з моменту отримання продавцем акту прийому будинку до експлуатації (а.с.3-4).

04.12.2012 ТОВ «УМК» отримало сертифікат відповідності закінченого будівництвом об'єкту - житлового комплексу обслуговування населення на вул. Онуфрія Трутенка, 3, серії КВ №8 (а.с.5).

До 04.12.2012 жодна із сторін договору не направили пропозицій про укладення основного договору.

Згідно листа ТОВ «УМК» від 02.09.2014 позивач повідомив відповідача про припинення дії попереднього договору і запропонував укласти договір купівлі-продажу квартири вартістю 1 738 500 грн. (а.с.11). У свою чергу, листом від 10.09.2014 відповідач заявив про готовність укласти основний договір виключно на умовах, що викладені у попередньому договорі (а.с.12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну прав або припинення цивільних прав та обов'язків.

Ч. 1 ст. 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони не уклали основний договір та не звернулися одна до одної із пропозицією укладення такого договору, зобов'язання за попереднім договором припинилися.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що і позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню з огляду на те, що нормами чинного законодавства не передбачено будь-якої відповідальності сторін за попереднім договором у разі ухилення від укладання основного договору, крім відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Враховуючи, що основний договір між сторонами укладений не був, зобов'язання за попереднім договором між ТОВ «УМК та ОСОБА_1 щодо укладання і належним чином оформлення договору купівлі-продажу нерухомого майна є припиненим.

Відтак, суд дійшов правильного висновку, якщо основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім договором, встановлене таким договором зобов′язання припиняється.

Слід зазначити, що у такому випадку визнання припиненим попереднього договору за рішенням суду не вимагається. Закінчення встановленого попереднім договором строку у випадку неукладення основного договору припиняє попередній договір.

Як вбачається з матеріалів справи, зустрічна позовна заява містить вимоги, щодо зобов'язання укладення основного договору, з посиланням на ухилення другої сторони від вчинення даної дії.

За змістом ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Виходячи з вищезазначеної правової норми, суд обґрунтовано вказував, що відповідач за первісним позовом не надав суду докази, які б свідчили про ухилення ТОВ «УМК» від укладення основного договору, а попередній договір не надає можливості спонукання другої сторони до укладення такого договору.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заперечень з боку ТОВ «УМК» проти вселення апелянта в квартиру, у зв'язку з чим зобов'язання сторін за попереднім договором не припинилися, колегією суддів відхиляються, оскільки дані твердження спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідноч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянт не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у скарзі, а відтак вони є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, положеннями ст. 635 ЦК України передбачено, що попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена,- у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 цього Кодексу договір купівлі - продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Попередній договір, укладений 27.12.2007 між ОСОБА_1 та ТОВ «УМК» у порушення вимог ст. 635 ЦК України не був посвідченитй нотаріально, а тому в силу вимог ст. 220 ЦК України, такий договір визнається нікчемним.

За змістом ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позовів повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовах, про що ухвалив відповідне рішення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: А.А. Пікуль

С.В. Слободянюк