РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3285/15-ц

Провадження № 2/638/3152/15

02.10.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2-В. І.

з участю представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2011 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 у позику 200000 доларів США, про що була складена розписка і передана позивачу, відповідно якої ОСОБА_5 зобовязувався повернути грошові кошти у строк до 31.12.2012 року. Крім цього, 17.01.2011 року як засіб забезпечення виконання ОСОБА_5 його зобовязань із повернення боргу, між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за умовами якого, у випадку невиконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по сплаті боргу згідно розписки від 17.01.2011 року, відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники. Проте, на час подання позову до суду, відповідачі свої зобовязання перед позивачем не виконали.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти укладення договору позики, договору поруки, невиконання відповідачами свого зобовязання перед позивачем. Проти задоволення позову не заперечувала.

Як встановлено матеріалами справи, 17.01.2011 року ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_4 у позику 200000 доларів США, про що була складена розписка і передана позивачу, відповідно якої ОСОБА_5 зобовязувався повернути грошові кошти у строк до 31.12.2012 року (а. с. 4).

Також, 17.01.2011 року як засіб забезпечення виконання ОСОБА_5 його зобовязань із повернення боргу, між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за умовами якого, у випадку невиконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по сплаті боргу згідно розписки від 17.01.2011 року, відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники (а. с. 5).

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі №6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України, грошове зобовязання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини 4 статті 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до сттті 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статями 202, 207, 526, 530, 633, 631, 638, 642, 1046, 1047, 1049 ЦК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: м. Харків, пр.-т. ПравдиАДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_3, заборгованість за розпискою від 17.01.2011 року у розмірі 4310587 (чотири мільйони триста десять тисяч пятсот вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: м. Харків, пр.-т. ПравдиАДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_3, судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: