17.02.2015 Справа № 756/1818/15-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Справа №2-756/2133/15
УХВАЛА

17 лютого 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва О.В. Диба розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору недійсним.

В зазначеній позовній заяві позивачем було заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 Свою вимогу позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 12.04.2011 року він подарував відповідачу зазначену вище квартиру, яка знаходиться у фактичному володінні відповідача однак вважає, що відповідач ввів його в оману при підписанні вказаного договору оскільки даний договір носив характер договору довічного утримання.

Посилаючись на те, що у позивача іншого житла в м.Києві немає та зважаючи, що відповідач неодноразового висловлювався щодо наміру продати спірну квартиру, позивач просить суд вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 яка належить відповідачу.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 підлягає задоволенню у зв'язку із тим, що існує реальна можливість того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір щодо дійсності укладеного договору та права власності на спірну квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі №2-756/2133/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним - задовольнити;

В рамках вжиття заходів забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_2;

Ухвала підлягає негайному виконанню;

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома, а до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві для відома та виконання;

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом;

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення;

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.В. Диба