Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2060/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

02.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року по справі за поданням державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим начальником Ленінського ВДВС поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4.

Зазначав, що на виконанні у Ленінському ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання, виконавчий лист № 2-3019 від 26.08.2008 року виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.08.2008 року і до досягнення нею повноліття 08.06.2026р.

Зазначав, що державним виконавцем 01.08.2008 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку.

З метою належного та своєчасного виконання рішення, державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів для з'ясування місцезнаходження та майнового стану боржника.

Згідно відповідей ДПС України від 16.07.2014 року боржник з таким податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває, щодо сум доходу нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповідей ПФ України від 16.07.2014 року інформацію не знайдено.

Зазначав, що відповідно до довідки відділу адресно-довідкового бюро від 16.10.2014 року боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. При виході державного виконавця, 22.09.2014 року за адресою вул. Матросова,71 м. Кіровоград, боржника не виявлено, що підтверджується актом. Місце проживання боржника за вищевказаною адресою не підтверджено.

Згідно відповіді МРЕВ ДАІ №785 від 24.10.2014 року за боржником автомототранспорту не зареєстровано.

Зазначав, що на адресу реєстрації боржника неодноразово надсилались вимоги державного виконавця стосовно явки боржника та надання пояснень стосовно сплати аліментів, останній з яких був направлений 06.11.2014 року.

10.11.2014 року боржник надав пояснення за яким вважає, що порушення при сплаті аліментів відсутні.

Зазначав, що боржник згідно рішення № 000517 від 28.02.2012 року виду на проживання іноземного громадянина зареєстрований за місцем проживання: Російська Федерація, м. Брянськ, пр.. ОСОБА_6, 67 кв. 158.

Згідно відповіді Кіровоградської ОДПІ 187/10/11-23-17-04 від 27.11.2014 року громадянином ОСОБА_4 декларація про майновий стан і доходи, які отримані за 2013р. з джерел за межами України до інспекції не подавалась. Під час вжиття ряду заходів примусового виконання рішення, було встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, стосовно ОСОБА_4 відомості відсутні.

Зазначав, що рішення суду у повному обсязі не виконується, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що підтверджується довідкою-розрахунком по аліментам, згідно якого станом на 30.04.2015 року заборгованість по аліментам складає 3302,57 грн. Просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2008 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції з підстав порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Суд першої інстанції зазначив, що з наданих матеріалів виконавчого провадження, документів, пояснень державного виконавця судом встановлено, що аліменти боржником за виконавчим провадженням ОСОБА_4 сплачуються щомісячно, разом з тим з проведеного державним виконавцем розрахунку, боржник сплачує аліменти в іншому розмірі, ніж в тому розмірі, який розрахований державним виконавцем, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів.

З наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості, який проведений останнім вбачається, що станом на 01.01.2013 року переплата по аліментам становила 2 212 грн. 80 коп., станом на 01.02.2015 року заборгованість по аліментам становить 3 028 грн. 65 коп., станом на 30.04.2015 року заборгованість по аліментам становить 3 302 грн. 57 коп.

Суд першої інстанції зазначив, що як вбачається з пояснень боржника ОСОБА_4 від 10.11.2014 року, останній вважає, що за період з січня по вересень, 2014 року з його боку не було порушень у виконанні рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання доньки, про що свідчать довідка про доходи за 2014 рік, копії чеків про сплату аліментів, особистий рахунок. Його дохід за період з січня по вересень 2014 року склав 72 450, 98 рублів, аліменти за вересень, 2014 року були сплачені в м. Кіровограді в розмірі 500 грн., аліменти за жовтень місяць, 2014 року були сплачені в листопаді, 2014 року, а саме 05.11.2014 року, при цьому затримка у грошовому переказі відбулася з вини працівників пошти, які керувалися службовим листом щодо відмови приймати грошові перекази на Україну.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Судом встановлено, що на виконанні в Ленінському ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 26.08.2008 року про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.08.2008 року і до досягнення нею повноліття 08.06.2026р.

З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2008 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження (а.с.67).

Під час виконання рішення суду державним виконавцем отримані відомості про те, що боржник з податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває, щодо сум доходу нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповідей ПФ України від 16.07.2014 року інформацію не знайдено.

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкового бюро від 16.10.2014 року боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно відповіді МРЕВ ДАІ №785 від 24.10.2014 року за боржником автомототранспорту не зареєстровано.

Згідно рішення № 000517 від 28.02.2012 року виду на проживання іноземного громадянина зареєстрований за місцем проживання: Російська Федерація, м. Брянськ, пр.. ОСОБА_6, 67 кв. 158.

Відповідно до отриманої інформації з ДПС України від 16.07.2014 року боржник ОСОБА_4 на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сум доходу нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум отриманого з них податку в ДРФО відсутня. Відсутня інформація про боржника і в УПФ України (відповідь від 16.07.2014 року). Згідно з відповіддю МРЕВ ДАІ №785 від 24.10.2914 року за боржником автомототранспорту не зареєстровано. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно інформація стосовно ОСОБА_4 відсутня. (інформаційна довідка №88727956 від 04.03.2015 року та інформаційна довідка №88727823).

Державний виконавець, ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав будь-яких доказів на підтвердження саме факту умисного свідомого ухилення ОСОБА_4 від виконання зобов'язань за рішенням суду; не довів з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 проживає в Російській Федерації, м. Брянськ, пр.. ОСОБА_6, 67 кв. 158.

Застосування визначених ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації всіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого майнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Особа, що має невиконані зобовязання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу або обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Висновок суду першої інстанції повністю узгоджується з розясненнями Верховного Суду України в узагальнені « Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01 лютого 2013 року про те, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 303, п.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: