Справа № 154/2830/13-ц
Провадження №22-ц/773/491/15 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Категорія:59 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі

07 травня 2015 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, ознайомившись з апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 листопада 2013 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського територіально-медичного обєднання про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 листопада 2013 року відмовлено в позові ОСОБА_2 Володимир-Волинського територіально-медичного обєднання про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 458,80 гривень.

17 лютого 2015 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення від 08 листопада 2013 року, здавши її в цей день в канцелярію суду першої інстанції (а. с. 81).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 26 лютого 2015 року апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 була залишена без руху для усунення зазначених недоліків і двічі була направлена позивачу на вказану нею в апеляційній скарзі адресу (а. с. 78), 21 березня 2015 року позивач ОСОБА_2 отримала копію вищевказаної ухвали (а. с. 88).

На час постановлення даної ухвали вимоги про усунення недоліків апеляційної скарги позивачем ОСОБА_2 не виконані, заява про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення не подавалась.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України Європейський суд зазначив, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від суддів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їх справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде обмеженою, оскільки сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення ухвалене 08 листопада 2013 року та проголошене в присутності ОСОБА_2 та її представника. Відтак, про зміст оскаржуваного рішення, в тому числі і про судові витрати, апелянту було достовірно відомо, починаючи з 08 листопада 2013 року, проте апеляційна скарга подана до суду лише 17 лютого 2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутись до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В апеляційній скарзі як на поважну причину пропуску строків на апеляційне оскарження ОСОБА_2 покликалась на юридичну необізнаність та бездіяльність свого представника ОСОБА_3 Однак, такі підстави не можна вважати поважними. Інших поважних причин пропуску строків на апеляційне оскарження позивачем не наведено.

Беручи до уваги вищенаведене, у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити, оскільки безпідставне поновлення процесуальних строків буде порушувати законні права та інтереси інших осіб.

Керуючись ч. 3 ст. 297 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського територіально-медичного обєднання про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 листопада 2013 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя: