29.09.2015 Єдиний унікальний № 371/1196/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 394 /15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

представника

позивача ОСОБА_1,

представника

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Провідна», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 65202 гривень 38 копійок, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень, вартість проведення та складання звіту експертного дослідження в розмірі 1500 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що внаслідок пошкодження її автомобіля «Citroen-ds4», державний номерний знак НОМЕР_1, під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, їй заподіяно майнову шкоду в загальному розмірі 110993 гривні 59 копійок, збитків у вигляді витрат на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в розмірі 1500 гривень та моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених в позові.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Провідна» на судове засідання не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та його представник позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмір 2000 гривень та збитків у вигляді витрат на проведення і складання звіту експертного дослідження в розмірі 1500 гривень визнали та просили їх задовольнити, проти задоволення решти позову заперечували і просили суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги про стягнення з його на користь позивача моральної шкоди в розмір 2000 гривень, витрат на проведення і складання звіту експертного дослідження в розмірі 1500 гривень, визнання позову в цій частині не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову в цій частині, як наслідок позовні вимоги про стягнення з відповідача 2000 гривень моральної шкоди та 1500 гривень витрат на проведення і складання звіту експертного дослідження підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовної вимоги про стягнення 65202 гривень 38 копійок, ОСОБА_4 та його представник послалися на ті обставини, що внаслідок пошкодження автомобіля «Citroen-ds4», державний номерний знак НОМЕР_1, позивачу було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 46291 гривні 21 копійки, а не 110993 гривні 59 копійок, як зазначає позивач. Страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна» позивачу відшкодовано 45791 гривню 21 копійку, а тому відповідач може сплатити позивачеві лише 500 гривень франшизи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

В місті Миронівка Київської області по вулиці Леніна, 87, 03 квітня 2015 року о 21 годині 40 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ- 21013», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4 та автомобіля «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3.

Відповідно до постанови Миронівського районного суду Київської області від 17 квітня 2015 року по справі №371/ 675 /15-п (набрала законної сили 28.04.2015), ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у скоєнні 03 квітня 2015 року дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок того, що він не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не дотримався безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1, який в результаті зіткнення отримав механічні пошкодження.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає винуватість відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої автомобіль марки «Citroen-ds4», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, встановленою та такою, що не підлягає доказуванню в цій справі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Citroen-ds4», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження задньої лівої нижньої частини, задньої правої нижньої частини, задньої правої частини, задньої центральної нижньої частини (а.с. 117).

Відповідно до копії звіту експертного автотоварознавчого дослідження від 26 травня 2015 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Citroen-ds4», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 110 993 гривні 59 копійок.

Звіт експертного автотоварознавчого дослідження ОСОБА_5, складений на підставі ОСОБА_6 огляду колісного транспортного засобу автомобіля марки «Citroen-ds4», реєстраційний номер НОМЕР_1, який проводився 19 травня 2015 року за участі відповідача, про що свідчить його підпис в акті. Відповідач своїм підписом в акті підтвердив, що пошкодження автомобіля позивача перераховано вірно, зауважень до огляду не має.

Цей звіт складений фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, який відповідно до Державного реєстру оцінювачів та субєктів оціночної діяльності, є субєктом оціночної діяльності за спеціалізацією «оцінка машин і обладнання, оцінка колісних транспортних засобів», а отже згідно з абзацом четвертим частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вказаний звіт є незалежним та обєктивним.

Оцінюючи звіт експертного автотоварознавчого дослідження від 26 травня 2015 року з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що він є належним, допустимим, достовірним та обєктивним доказом, який підтверджує доводи позивача про розмір заподіяних йому внаслідок дорожньо - транспортної пригоди збитків.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок винних дій відповідача, повязаних із керуванням автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки (ст. 1187 ЦК України), позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 110993 гривні 59 копійок.

Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Підпунктом 3 ч. 1 ст. 978 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і повязані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Між відповідачем та ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що свідчить копія поліса № АС/5125584 (а.с. 109).

В судовому засіданні встановлено, що ПрАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 45791 гривні 21 копійки (а.с. 107, 124-125), але цієї суми недостатньо для покриття збитків позивача, оскільки страхове відшкодування не покриває решти матеріальних збитків в розмірі 65202 гривень 38 копійок (110 993.59 - 45 791.21 = 65202.38).

Статтею 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, оскільки страхова виплата ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 45 791 гривні 21 копійки не повністю покриває заподіяну відповідачем шкоду, то останній зобовязаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка в даному випадку складає 65 202 гривень 38 копійок, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачу заподіяно матеріального збитку в розмірі 110 993 гривні 59 копійок, а страховою компанією ПрАТ «СК «Провідна» відшкодовано лише 45791 гривні 21 копійки, то позивач має право на стягнення з відповідача в судовому порядку різниці між завданою шкодою та сплаченою сумою страхового відшкодування, яка в даному випадку складає 65202 гривні 38 копійок (110 993,59 - 45791.21 = 65202.38).

Суд відхиляє доводи відповідача, на які він посилається при запереченні проти задоволення позовної вимоги про стягнення з його 65202 гривень 38 копійок, виходячи з наступного.

Заперечення відповідача ґрунтуються на розрахунку суми матеріального збитку по справі № НОМЕР_3 від 23 квітня 2015 року (а.с. 122), складеного ОСОБА_7 та страховому акті № НОМЕР_3 від 26 червня 2015 року (а.с. 123), складеному ОСОБА_8, згідно яких розмір матеріальних збитків заподіяних позивачу оцінено в 45791 гривні 21 копійки.

Зазначена оцінка розміру збитку відображає субєктивну думку таких осіб як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (працівники ПрАТ «СК «Провідна»). Ці особи не зареєстровані в Державному реєстрі оцінювачів та субєктів оціночної діяльності (http://www.spfu.gov.ua/), а отже вони не є субєктами оціночної діяльності, тому відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суд не може сприймати їх розрахунок як незалежний та обєктивний.

Розрахунок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не враховує майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості автомобіля «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_1, оскільки відповідно до п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з ст. ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, передбачено можливість і порядок обчислення показника втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто при оцінці розміру майнової шкоди, яка завдана власнику транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригод враховується оцінка втрати товарної вартості такого колісного транспортного засобу.

Зазначена позиція відповідає висновку Верховного Суду України, зробленому у постанові від 04 червня 2014 року по справі № 6-49цс14.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу

Викладена вище правова позиція Верховного Суду України міститься у постанові, прийнятій за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, тому є обов'язковою до застосування судом під час розгляду цивільних справ з аналогічних питань.

Таким чином зважаючи на висновок Верховного Суду України про те, що під час оцінювання розміру майнової шкоди враховується розмір втрати товарної вартості колісного транспортного засобу як складової загального розміру майнової шкоди, відсутності її у розрахунку зробленому працівниками ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_7 та ОСОБА_8, з огляду на норму ст. 212 ЦПК України, суд вважає доводи якими відповідач заперечує проти задоволення позовної вимоги про стягнення 65202 гривень 38 копійок майнової шкоди такими, що не ґрунтуються на не незалежних, повних та обєктивних доказах.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 22, 978, 979, 1166, 1187, 1192, 1194 Цивільного кодексу України, керуючись 10, 11, 15, 57- 60, 61, 64, 174, 179, 208, 209, 212 215, 218, 294, 296,355 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) 68 702 (шістдесят вісім тисяч сімсот дві) гривні 38 копійок, які складаються з відшкодування майнової шкоди в розмірі 65202 (шістдесят пять тисяч двісті дві) гривні 38 копійок, відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, відшкодування витрат на проведення та складання звіту експертного дослідження в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень.

3.Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 687 гривень 84 копійки.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук