Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Подплетнікова В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з навчання, в загальній сумі 18444 грн. 64 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, з урахуванням уточнень від 14.05.2014 р., про стягнення витрат, пов'язаних з навчання, в загальній сумі 18444 грн. 64 коп.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що наказом від 03.07.2003 р. за № 178 о/с відповідач, ОСОБА_1, був зараховано до складу курсантів.

01.09.2007 р. з відповідачем укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Відповідно до п. 2.3.6. цього договору відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті.

Наказом від 27.06.2008 р. за № 329 о/с відповідач у званні лейтенанта міліції відрахований зі складу курсантів університету та відкомандирований до ГУ МВС України у м. Києві для подальшого проходження служби.

Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 20.11.2009 р. за № 1089 о/с лейтенант міліції, ОСОБА_1, звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 „ж" (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що підтверджується листом від 27.01.2012 р. № 14/217

Вартість фактичних витрат, пов'язаних з утримання відповідача у період навчання в учбовому закладі, складає загальну суму 19219 грн. 05 коп..

Відповідно до п. 4.4. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку.

Відповідач відмовився добровільно відшкодовувати витрати, пов'язані з його навчанням.

Позивач просив позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача на підставі довіреності, Греценко Н.О., не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_1, та його представник на підставі довіреності, ОСОБА_3, позовні вимоги не визнали з тих підстав, що позивач на підставі договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2007 р. вимагає відшкодування витрат за весь період навчання, починаючи з 2003 р. до 2008 р., крім того, ураховуючи дату звільнення з ОВС - 20.11.2009 р., пропустив загальний строк позовної давності в 3 роки, який просять застосувати, і відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Положення ст. ст. 525, 526 ЦК України визначають, що зобов'язання мають виконуватись належним чином. одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи.

Випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.

Якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди.

Суд установив, що відповідно до наказу Національного університету внутрішніх справ від 03.07.2003 р. за № 178 о/с відповідач, ОСОБА_1, був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ і зарахований курсантом 1-го курсу денної форми навчання факультету №2 - економічної безпеки по спеціальності - «фінанси» (а.с.6).

01.09.2007 р. між Харківським національним університетом внутрішніх справ (виконавцем), Головним управлінням МВС України у м. Києві (замовником) та курсантом, ОСОБА_1, був укладений договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням на денній формі навчання, за освітньо-кваліфікаційним рівнем - «спеціаліст», напрямком (спеціальністю) - «фінанси», відповідно до п. 2.3.5 якого відповідач зобов»язався по закінченню навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов»язків за посадою, призначеною замовником, і відпрацювати не менше трьох років.

Пунктом 2.1.3. цього договору передбачено, що у обов»язки університету входить забезпечення курсанта харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.

Відповідне матеріально-технічне забезпечення відповідача здійснювалось не з моменту укладення з ним договору від 01.09.2007 р., а з моменту зарахування до числа курсантів університету.

Відповідно до п. 14 постанови Кабінету Міністрів України «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» від 22.08.1996 р. №992, у разі неприбуття молодого фахівця за направленням або відмови без поважної причини приступити до роботи за призначенням, звільнення його з ініціативи адміністрації за порушення трудової дисципліни, звільнення за власним бажанням, звільнення із служби за контрактом військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у зв'язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду або рішенням суду про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, через службову невідповідність, у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, за порушення дисципліни, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, особою рядового і начальницького складу протягом трьох років випускник зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку до державного бюджету вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 27.06.2008 р. за № 329 о/с відповідач у званні лейтенанта міліції був відрахований зі складу курсантів університету та відкомандирований до ГУ МВС України в м. Києві для подальшого проходження служби (а.с.7).

Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 20.11.2009 р. № 1089 о/с відповідач у званні лейтенанта міліції звільнений з органів внутрішніх справ у запас з посади оперуповноваженого відділу Державної служби боротьби з економічною злочинністю Оболонського районного управління з 23.11.2009 р. відповідно до пп. «ж» п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за власним бажанням) на підставі рапорту від 31.07.2009 р. та листа Департаменту кадрового забезпечення МВС України від 04.11.2009 р. №6/1/1-5466, що підтверджується витягом з наказу та листом ГУ МВС України у м. Києві від 27.01.2012 р. №14/вх - 217 ( а. с. 7, 14).

Пунктом 2.2.5 договору передбачено, що замовник (ГУ МВС України у м. Києві) зобов»язується інформувати виконавця про звільнення особи зі служби в органах внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення навчання із зазначенням підстав звільнення.

Пунктом 2.3.6. цього договору визначено, що відповідач зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті.

Пунктами 1, 2, 3, 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 р. № 313, передбачено відшкодування, у тому числі: звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з МОН.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. п. 2.3.6. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 01.09.2007 р. відповідач зобов'язався у разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті.

Вартість фактичних витрат, пов'язаних з утримання курсанта, ОСОБА_1, за весь період навчання у Харківського національного університету внутрішніх справ, з урахуванням уточнень від 05.05.2014 р. складає суму 18444 грн. 64 коп. (а.с.9-13, 112-118).

Пунктом 4.4. цього договору передбачено, що у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, стягнення суми здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК).

Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін ( ст. 260 ЦК).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 ЦК)

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК).

Відповідач заявив про застосування позовної давності, оскільки з наступного дня після звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до наказу ГУ МВС України в м. Києві від 20.11.2009 р. за № 1089 до дня подачі позивачем позову 31.01.2013 р. сплило значно більше трьох років.

Суд, ураховуючи, що право позивача вимагати відшкодування відповідачем витрат, пов»язаних з навчанням, виникає у разі звільнення його зі служби за відповідних підстав, тому вважає, що перебіг позовної давності починається з наступного дня після звільнення, тобто з настанням події, з якою пов»язаний його початок, оскільки порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Позивач зазначив, що з метою моніторингу даних стосовно осіб, звільнених з органів внутрішніх справ протягом перших трьох років служби, регулярно направляє до територіальних підрозділів МВС відповідні запити, однак не зазначив, чому інформація відносно відповідача надійшла від ГУ МВС України в м. Києві лише 27.01.2012 р. за №14/217, вказавши, що з незалежних від нього причин.

Проте, позивач не навів обставин у обґрунтування поважних причин пропущення позовної давності, та об»єктивно не підтвердив, тому суд не вбачає підстав для визнання їх поважними.

Ураховуючи наведене, суд вважає необхідним застосувати позовну давність та відмовити позивачу в задоволенні позову про стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з навчання, в загальній сумі 18444 грн. 64 коп., за спливом позовної давності.

На підставі наведеного, ст. ст. 253 - 255, 256, 257, 260, 261, 267 ЦК України, ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», п. п. 1, 2, 3, 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженого постановою КМ України від 01.03.2007 р. № 313, постанови КМ України «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» від 22.08.1996 р. №992, наказу МВС України від 14.05. 2007 р. № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України", керуючись ст. ст. 10, 11, 57- 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Харківському національному університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з навчання, в загальній сумі 18444 грн. 64 коп. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л. О. Трегубенко