Справа № 212/8110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 жовтня 2015 року м. Кривого Рогу Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі :

Головуючого судді : Т.І. Тимошенко

при секретарі : І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом;

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В ;

Позивачка ОСОБА_2 звернулись до Жовтневого районного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В обґрунтування свого позову позивачка ОСОБА_2 у своїй позовній заяві зазначила, що наприкінці лютого місяця 2015 року вона вирішила замовити та встановити намогильну споруду пам'ятник на могилу свого сина. З цією метою вона звернулась до фізичної особи підприємця відповідача по справі ОСОБА_3, від імені якої діяв на підставі довіреності її чоловік відповідач по справі ОСОБА_4 з яким 02 березня 2015 року вона уклала договір № 953 про надання послуг з комплексного архітектурного виконання та художнього оформлення намогильної споруди з природного каміння. Також до вказаного договору було додано замовлення за договором № 953/1, яке передбачало характеристику та ескіз намогильної споруди, та є невід'ємною частиною договору.

Згідно укладеного договору був встановлений строк виконання робіт 25 липня 2015 року, а також загальна вартість робіт - 46480 гривень. Виконавець за домовленістю із нею як замовником зобов'язався виконати та художньо оформити вказану намогильну споруду, а вона в свою чергу була зобов'язана прийняти цю роботу та оплатити її в повному обсязі.

Таким чином між нею та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникли зобов'язання в вигляді договору побутового підряду.

02 березня 2015 року при укладенні вищевказаного договору відповідач ОСОБА_4 отримав від неї передоплату в сумі 20000 гривень, після чого 24 березня 2015 року вона передала йому наступну частину грошових коштів в сумі 26480 гривень, оплативши таким чином всю обумовлену договором суму в розмірі 46480 гривень.

Оскільки на початок квітня місяця 2015 року роботи з виготовленню намогильної споруди ще не були початі, а також тому, що згідно ескізу їй були запропоновані інші розміри намогильної споруди, якість каміння, з якого мав бути виконаний пам'ятник, не відповідає сплаченої ціні, інші комплектуючі каміння не відповідають всьому замовленому нею комплексу, 03 квітня 2015 року вона звернулась до відповідачів з претензією, в якій виклала своє прохання розірвати вищевказаний договір та повернути їй передану відповідачам грошову суму в розмірі 46480 гривень.

Вказану претензію прийняв відповідач по справі ОСОБА_4С, про що свідчить розписка, викладена ним власноручно 03 квітня 2015 року.

Крім того, 06 квітня 2015 року вона за даним питанням зверталась до голови виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Ради, на своє звернення вона отримала відповідь за вих. № К-345-Л від 20 квітня 2015 року, в якій їй було пораджено у разі невиконання відповідачами своїх зобов'язань з повернення їй грошових коштів звернутися з даним питанням до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Через деякий час після отримання вищевказаної претензії, в квітні місяці 2015 року їй від відповідача по справі ОСОБА_4 стало відомо, що він з метою виконання умов укладеного між нами договору придбав комплектацію гранітного каміння для виготовлення намогильної споруди, за нього була сплачена грошова сума в розмірі 21279 гривень, які були витрачені як частина з переданої нею відповідачу грошової суми в розмірі 46480 гривень. Дане каміння залишилось на відповідальному зберіганні у відповідача ОСОБА_4 з метою подальшої реалізації та повертанні їй частини грошової суми, сплаченої за договором. Про це свідчить розписка та додаток до неї, яка написана відповідачем ОСОБА_4 власноручно 27 квітня 2015 року.

Крім того 27 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_4 власноручно склав розписку, в якій він також зобов'язався повернути їй різницю грошових коштів між сплаченої ним за договором (46480 гривень) та вартістю переданого йому на зберігання з подальшою реалізацією каміння (21279 гривень), тобто відповідач повинен був передати їй грошову суму в розмірі 25201 гривня (46480 - 21279 = 25201 гривня).

На протязі часу починаючі з травня місяця 2015 року по теперішній час вона неодноразово в телефонному режимі зверталась до відповідачів з проханням щодо повертання всієї суми грошових коштів, які були передані нею ОСОБА_4 за вищевказаним договором, але відповідачі спочатку давали їй обіцянки це зробити, а через деякий час перестали відповідати на її телефонні дзвінки, тобто зв'язатися з відповідачами та вияснити причину невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню їй грошових коштів вона не могла з незалежних від неї об'єктивних обставин. В зв'язку з вищевикладеним вона була позбавлена будь-який можливості вирішити вищезгадане питання мирним шляхом.

З вищевикладеного слідує, що відповідачі по справі не виконали належним чином свої зобов'язання згідно укладеного між нами договору побутового підряду, а також не здійснюють будь-яких кроків до повертання їй належних грошових коштів.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їй була нанесена матеріальна шкода в сумі 46480 гривень, яка до теперішнього часу їй не відшкодована.

Крім вищезгаданого матеріального збитку, протиправними діями відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їй була завдана також моральна шкода, вона відчувала моральні страждання, оскільки на протязі довгого періоду часу не мала можливості встановити пам'ятник на могилу свого сина, в зв'язку з чим вона пережила сильний стрес, її спокій та нормальний сон були порушені в результаті переживань нею вищезгаданої події, що вкрай негативно впливало на її працездатність та були порушені її нормальні життєві зв'язки, для відновлення яких їй знадобилися додаткові зусилля та час, так як замість того, щоб займатися своєю роботою, вона була вимушена витрачати свій час на неодноразові відвідування місця розташування відповідачів, поштових відділень, виконавчого комітету, а також витрачати свій час на складання претензії на ім'я відповідача, його відправку та таке інше. Також вона відчуває в теперішній складний час значні фінансові труднощі та неповернення відповідачем вищезгаданої суми грошей значною мірою вплинуло на її фінансове становище, моральну шкоду вона оцінює в 10000 гривень.

Тому вона просила суд постановити рішення яким розірвати договір № 953 від 02 березня 2015 року про надання послуг з комплексного архітектурного виконання та художнього оформлення намогильної споруди, який був укладений між нею позивачкою ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_6 і ОСОБА_4.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь 46480 (сорок шість тисяч чотириста вісімдесят) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь 5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь всі витрати по справі.

Позивачка у судове засідання не зявилась заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі.

Відповідачі у справі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи вони були судом сповіщені належним чином, про причину своєї неявки вони не повідомили.

Судом в судовому засіданні встановлено що наприкінці лютого місяця 2015 року позивачка звернулась до фізичної особи підприємця ОСОБА_3, від імені якої діяв на підставі довіреності її чоловік відповідач по справі ОСОБА_4 з яким 02 березня 2015 року вона уклала договір № 953 про надання послуг з комплексного архітектурного виконання та художнього оформлення намогильної споруди з природного каміння. Також до вказаного договору було додано замовлення за договором № 953/1, яке передбачало характеристику та ескіз намогильної споруди, та є невід'ємною частиною договору.

Згідно укладеного договору був встановлений строк виконання робіт 25 липня 2015 року, а також загальна вартість робіт - 46480 гривень. Виконавець за домовленістю із замовником зобов'язався виконати та художньо оформити вказану намогильну споруду, а позивачка в свою чергу була зобов'язана прийняти цю роботу та оплатити її в повному обсязі.

Таким чином між позивачкою ОСОБА_2, та відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникли зобов'язання в вигляді договору побутового підряду.

02 березня 2015 року при укладенні вищевказаного договору відповідач ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2, передоплату в сумі 20000 гривень, після чого 24 березня 2015 року ОСОБА_2, передала йому наступну частину грошових коштів в сумі 26480 гривень, оплативши таким чином всю обумовлену договором суму в розмірі 46480 гривень.

Оскільки на початок квітня місяця 2015 року роботи з виготовленню намогильної споруди ще не були початі, а також тому, що згідно ескізу ОСОБА_2, були запропоновані інші розміри намогильної споруди, якість каміння, з якого мав бути виконаний пам'ятник, не відповідає сплаченої ціні, інші комплектуючі каміння не відповідають всьому замовленому нею комплексу, 03 квітня 2015 року ОСОБА_2, звернулась до відповідачів з претензією, в якій виклала своє прохання розірвати вищевказаний договір та повернути їй передану відповідачам грошову суму в розмірі 46480 гривень.

Вказану претензію прийняв відповідач по справі ОСОБА_4С, про що свідчить розписка, викладена ним власноручно 03 квітня 2015 року.

Крім того, 06 квітня 2015 року ОСОБА_2, за даним питанням зверталась до голови виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Ради, на своє звернення вона отримала відповідь за вих. № К-345-Л від 20 квітня 2015 року, в якій їй було пораджено у разі невиконання відповідачами своїх зобов'язань з повернення їй грошових коштів звернутися з даним питанням до суду на підставі Закону України «Про захист прав споживачів».

Через деякий час після отримання вищевказаної претензії, в квітні місяці 2015 року позивачці від відповідача по справі ОСОБА_4 стало відомо, що він з метою виконання умов укладеного між нами договору придбав комплектацію гранітного каміння для виготовлення намогильної споруди, за нього була сплачена грошова сума в розмірі 21279 гривень, які були витрачені як частина з переданої позивачкою відповідачу грошової суми в розмірі 46480 гривень. Дане каміння залишилось на відповідальному зберіганні у відповідача ОСОБА_4 з метою подальшої реалізації та повернення їй частини грошової суми, сплаченої за договором. Про це свідчить розписка та додаток до неї, яка написана відповідачем ОСОБА_4 власноручно 27 квітня 2015 року.

Крім того 27 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_4 власноручно склав розписку, в якій він також зобов'язався повернути ОСОБА_2, різницю грошових коштів між сплаченої ним за договором (46480 гривень) та вартістю переданого йому на зберігання з подальшою реалізацією каміння (21279 гривень), тобто відповідач повинен був передати їй грошову суму в розмірі 25201 гривня (46480 - 21279 = 25201 гривня).

На протязі часу починаючі з травня місяця 2015 року по теперішній час позивачка неодноразово в телефонному режимі зверталась до відповідачів з проханням щодо повертання всієї суми грошових коштів, які були передані нею ОСОБА_4 за вищевказаним договором, але відповідачі спочатку давали їй обіцянки це зробити, а через деякий час перестали відповідати на її телефонні дзвінки, тобто зв'язатися з відповідачами та вияснити причину невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню грошових коштів позивачка не могла з незалежних від неї об'єктивних обставин. В зв'язку з вищевикладеним позивачка була позбавлена будь-який можливості вирішити вищезгадане питання мирним шляхом.

Відповідачі по справі не виконали належним чином свої зобов'язання згідно укладеного між нами та позивачкою договору побутового підряду, а також не здійснюють будь-яких кроків до повертання позивачці належних грошових коштів.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачці ОСОБА_2, була нанесена матеріальна шкода в сумі 46480 гривень, яка до теперішнього часу їй не відшкодована.

У відповідності до вимог ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно вимог ст. 872 ЦК України якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позовна заява повністю підтверджена матеріалами справи, а саме, - договором № 953 від 02 березня 2015 року; замовленням за договором № 953/1 від 02 березня 2015 року; претензією від 06 квітня 2015 року; розпискою ОСОБА_4 від 03 квітня 2015 року; розпискою та додатком до неї ОСОБА_4 від 27 квітня 2015 року; розпискою ОСОБА_4 від 27 квітня 2015 року; скаргою від 06 квітня 2015 року; відповіддю виконавчого комітету від 20 квітня 2015 року, та іншими документами долученими до справи.

Однак суд доходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного відповідно до Договору побутового підряду № 953 від 02 березня 2015 року укладеному між позивачкою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, від імені якої діяв на підставі довіреності її чоловік відповідач по справі ОСОБА_4, договірні зобовязання виникли, між позивачкою ОСОБА_2, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, які у встановлені законом строки не були виконані відповідачкою а саме роботи з комплексного архітектурного виконання та художнього оформлення намогильної споруди з природного каміння, що знайшло своє доказове підтвердження.

Тому суд вважає що зазначений договір повинен бути розірваний та позивачці ОСОБА_2, відповідачкою підрядником ОСОБА_3 повинні бути відшкодування збитків, та відшкодована спричинена моральна шкода, та понесені судові витрати.

На підставі викладеного у відповідності зі ст. 15-16, 22-23, 325, 865, 872, 1166-1167, 1190 ЦК України, ст. 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В ;

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору та відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір № 953 від 02 березня 2015 року про надання послуг з комплексного архітектурного виконання та художнього оформлення намогильної споруди, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 46480 гривень 00 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5000 гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування понесених судових витрат 2200 гривень 00 копійок.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом його постановившим згідно поданої відповідачем в справі заяві про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з часу ознайомлення останнім з цим рішенням суду, іншими учасниками процесу, на рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня його проголошення, в Апеляційний суд Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя ; ОСОБА_7