Справа № 2-5165/11
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря Шабатин Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут текстильної промисловості» до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління державного земельного агентства у місті Києві, ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ», про заборону здійснювати самовільну забудову та зобов'язання відновити стан земельної ділянки, позов третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРІДА-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління державного земельного агентства у місті Києві, Державна архітектурно - будівельна інспекція України, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ТОВ «Український науково-дослідний інститут текстильної промисловості», про відновлення стану земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут текстильної промисловості» (надалі за текстом - ТОВ «УкрНДІТП») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі за текстом - ОСОБА_1.), треті особи: Головне управління державного земельного агентства у місті Києві, ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ», про заборону здійснювати самовільну забудову та зобов'язання відновити стан земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у вересні 2009 року ТОВ «УкрНДІТП» було придбано за договором купівлі-продажу 4/5 частки від земельної ділянки загальною площею 0,1001 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. ТОВ «УкрНДІТП» стало відомо, що на земельній ділянці загальною площею 0,1001 Га, яка належить на праві спільної часткової власності, на вищезазначеній земельній ділянці ОСОБА_1 ведеться самовільне будівництво будівлі. Згідно акту на право власності на земельну ділянку ТОВ «УкрНДІТП» є власником 4/5 від 0,1001 Га., відповідна частка земельної ділянки в натурі не виділена. Так само не виділена в натурі 1/5 га від 0,1001 га земельної ділянки частка ОСОБА_1 Співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,1001 га, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 є ТОВ «УкрНДІТП» та ОСОБА_1, ділянка має загальний, спільний та єдиний кадастровий номер НОМЕР_1. Між попереднім власником 4/5 частки земельної ділянки та ОСОБА_1 був укладений договір конкретного користування, посвідчений приватним нотаріусом Івановою Л.М. 06.10.2003 р. та зареєстровано за реєстровим № 3905, а якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. ОСОБА_1 розпочаті будівельні роботи на земельній ділянці, які не погоджувались із співвласником земельної ділянки - ТОВ «УкрНДІТП», будівля, яку зводить останній підпадає під ознаки самочинного будівництва, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку, цільове призначення земельної ділянки зазначене для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Проектні та інші роботи також не проводилися, будівельні роботи та правила недотримуються, у зв'язку з чим, ТОВ «УкрНДІТП» звернулося до суду з даним позовом.

В подальшому, ТОВ «УкрНДІТП» уточнило позовні вимоги згідно яких, відповідно до укладених договорів ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» було придбано 4/5 частини земельної ділянки, що складає 0,1001 Га, які визначені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками і зазначені у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 29912700, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також житловий будинок, загальною площею 101,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. Згідно з п. 3.4 договору, реєстровий № 3808: «Продавець свідчить, що на вказаній ділянці кадастровий номер:НОМЕР_1, окрім відчуженого на користь ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» житлового будинку, розташовані дві капітальні споруди - об'єкти нерухомого майна, побудовані без дозвільної документації самочинно. 05.03.2015 р. ТОВ «УкрНДІТП» отримало від ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» претензію про звільнення земельної ділянки від самовільно забудованих об'єктів нерухомого майна. Так, ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» вимагає від ТОВ «УкрНДІТП»: вжити заходів щодо приведення стану земельної ділянки відповідно до умов договору купівлі-продажу, в т.ч. шляхом знесення самовільно побудованих об'єктів або шляхом введення претензійно-позовної роботи зі співвласником земельної ділянки ОСОБА_1 Таким чином, права ТОВ «УкрНДІТП» порушуються ОСОБА_1, оскільки у разі невжиття заходів щодо звільнення земельної ділянки від самовільної забудови з ТОВ «УкрНДІТП» можуть бути стягнуто збитки або існує вірогідність розірвання договору купівлі-продажу і стягнення коштів, отриманих за продане нерухоме майно.

До суду товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРІДА-ІНВЕСТ» (надалі за текстом - ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ») було подано позов до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління державного земельного агентства у місті Києві, Державна архітектурно - будівельна інспекція України, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ТОВ «УкрНДІТП», про відновлення стану земельної ділянки. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.11.2014 р. ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» було укладено два правочини: договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі № 3808 та договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі № 3805. В результаті укладених договорів ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» було придбано 4/5 частини земельної ділянки, що складає 0,1001 га, які визначені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками і зазначені у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 29912700, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також житловий будинок, загальною площею 101,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1. Співвласником зазначеної земельної ділянки є ОСОБА_1, який володіє 1/5 частини від 0,1001 Га земельної ділянки. ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» стало відомо, що ОСОБА_1 самовільно побудовано дві будівлі, які не погоджено із співвласником, що порушує права ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ».

У судовому засіданні представник ТОВ «УкрНДІТП» позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених у первісній позовній заяві підстав.

Представник ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення первісного позову та позову третьої особи із самостійними вимогами, посилаючись на їх необґрунтованість.

Представник ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» свій та первісний позов підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Головне управління Дерземагенства у м. Києві направило на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с. 166).

Державна архітектурно - будівельна інспекція України направило на адресу суду письмові пояснення (а.с.179 - 181).

Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явилась, участь представника не забезпечила, про день та час була повідомлена належним чином (а.с. 164).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про залишення без задоволення первісного позову та відмову у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, ТОВ «Австрія-Текстиль» належало на праві власності 4/5 частки від земельної ділянки загальною площею 0,1001 Га, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку (том 1 а.с. 28).

04.09.2009 р. ТОВ «УкрНДІТП» було придбано у ТОВ «Австрія-Текстиль» за договором купівлі-продажу 4/5 частки від земельної ділянки загальною площею 0,1001 Га, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 29 - 32).

Згідно акту прийому-передачі ТОВ «Австрія-Текстиль» передало ТОВ «УкрНДІТП» відповідно до договору купівлі-продажу у власність 4/5 частки від земельної ділянки загальною площею 0,1001 Га, що знаходиться за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 33).

ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 Га земельної ділянки від 0,1001 Га, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку (том 1 а.с. 35).

06.10.2003 р. між ОСОБА_3, як власником 4/5 частки земельної ділянки та ОСОБА_1 був укладений договір конкретного користування, який був посвідчений приватним нотаріусом Івановою Л.М. та зареєстровано за реєстровим № 3905 (том 1 а.с. 226).

Відповідно до листа Головного управління охорони культурної спадщини від 23.03.2012 р. за № 1875, будь-яких запитів, повідомлення чи інших документів від ОСОБА_1 щодо надання відповідних документів дозвільного характеру не зареєстровані, археологічні дослідження на вказані ділянці не замовлялось і не проводились (том 1 а.с. 111).

Згідно акту № 124-0 складеного КП «Поділ-Благоустрій» про обстеження місць розміщення будинків, споруд та прилеглої до неї території Подільського району м. Києва було перевірено об'єкт, а саме земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 та виявлено ряд недоліків, зокрема на земельній ділянці знаходиться житловий будинок належний ТОВ «УкрНДІТП» на праві власності. Крім того, на вказаній земельній ділянці знаходяться дві капітальні споруди, дозвільна документація на які не надана, власник невідомий (том 1 а.с. 142).

Як вбачається з листа прокуратури Подільського району м. Києва від 03.05.2012 р. № 95 пр, який був надісланий ОСОБА_1, прокуратурою Подільського району м. Києва проводилась перевірка за поданням державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за невиконання рішення суду (том 1 а.с. 151).

Відповідно до Рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.11.2009 р., позов заступника прокурора Подільського району м. Києва Житника Дмитра Сергійовича в інтересах держави в особі: Київської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві до ОСОБА_1, про зобов'язання вчинити дії було задоволено, зобов'язано ОСОБА_1 припинити будівельні роботи за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, зобов'язано здійснити демонтаж трьохповерхового будинку за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 159 - 161).

З метою всебічного дослідження справи, судом вживались заходи щодо витребування з головного управління містобудування та архітектури інформації. Так, згідно отриманої відповіді від 21.05.2012 р., згідно баз даних Київголовархітектури містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки ОСОБА_1 не надавались, проектна документація на засіданні архітектурно-містобудівної ради не розглядалась та не погоджувалась (том 1 а.с. 162).

Відповідно до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 14.05.2012 р. за № 7/26-4002/07 вбачається, що станом на час відповіді згідно з електронним реєстром об'єктів будівництва, дозвільні документи на виконання будівельних (підготовчих) робіт ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 не надавались та не реєструвались (том 1 а.с. 172).

Згідно з розпорядженням Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 08.11.2007 р. за № 1763 вбачається, що ОСОБА_1 надано дозвіл на проектування та будівництво житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 за умови виконаня пю 2 цього розпорядження (том 1 а.с. 215), що також підтверджується архітектурно-планувальне завдання (АПЗ) № 07-0925 від 19.05.2008 р., затвердженого Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища (том 1 а.с. 216 - 223).

24.11.2014 р. ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» з ТОВ «УкрНДІТП» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі № 3808 та договір купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого в реєстрі № 3805, згідно яких ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» було придбано 4/5 частини земельної ділянки, що складає 0,1001 Га, які визначені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками і зазначені у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 29912700, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, а також житловий будинок, загальною площею 101,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 48 - 56).

Таким чином, суд приходить до висновку, що будівництво на земельній ділянці ОСОБА_1 здійснив самочинно, що не заперечувалось його представником.

Згідно зі ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Згідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. При продажу учасником належної йому частки у спільній частковій власності на земельну ділянку інші учасники мають переважне право купівлі частки відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 17 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Позов може бути пред'явлено до особи, яка здійснила будівництво, як про зобов'язання знесення забудови, так і про знесення забудови за рішенням суду самим власником (користувачем) земельної ділянки за рахунок особи, яка здійснила самочинне будівництво, з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на його знесення. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

У відповідності до п. 26 даної Постанови притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності за самочинне будівництво не позбавляє відповідні державні органи, органи місцевого самоврядування або осіб, права яких порушено самочинним будівництвом нерухомого майна, можливості пред'явити позов про перебудову чи знесення самовільно збудованого об'єкта нерухомості, а також про відшкодування витрат, пов'язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

В судовому засіданні представниками як ТОВ «УкрНДІТП», так і ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ» не заперечувалось, що самочинне будівництво здійснюється ОСОБА_1 на належній йому частині земельної ділянки, однак, без погодження з співвласником земельної ділянки та без відповідного дозволу на таке будівництво. Також, не заперечувався факт, що договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно Враховуючи, що будівництво на земельній ділянці за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1 здійснено ОСОБА_1 самочинно, відповідно ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, з огляду на звернення до суду з позовом про заборону здійснювати самовільну забудову та зобов'язання відновити стан земельної ділянки ТОВ «УкрНДІТП» та з самостійними вимогами на предмет спору ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ», а не відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ТОВ «УкрНДІТП» та ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ», про заборону здійснювати самовільну забудову та зобов'язання відновити стан земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 61 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 375 - 376, 391, 396 ЦК України, ст. ст. 88, 103 ЗК України, положеннями Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», ст. ст. 3, 10, 60 - 61, 88, 213-215, 217 - 218, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Український науково-дослідний інститут текстильної промисловості» до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління державного земельного агентства у місті Києві, ТОВ «МЕРІДА-ІНВЕСТ», про заборону здійснювати самовільну забудову та зобов'язання відновити стан земельної ділянки - залишити без задоволення;

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРІДА-ІНВЕСТ» до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління державного земельного агенства у місті Києві, Державна архітектурно - будівельна інспекція України, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у місті Києві, ТОВ «Український науково-дослідний інститут текстильної промисловості», про відновлення стану земельної ділянки - відмовити;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення;

Суддя В. В. Гребенюк