АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2252/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.06.2014 р. між нею та відповідачем було укладено договір позики відповідно до якого позивачка передала відповідачу грошову позику в розмірі 3700 доларів США.

Укладення вищевказаного договору підтверджується розпискою в якій зазначено кінцевий термін повернення грошових коштів встановлено до 31.12.2014 р.

ОСОБА_7 стверджує, що на даний час кошти не повернуті, а тому просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь грошові кошти в сумі 3700 доларів США, 3119 грн. штрафних санкцій та 4969 грн. судових витрат.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки заборгованість у сумі 3700 доларів США, що становить 43845 грн. та 889,38 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року в частині стягнення з відповідача 43845 грн. зменшивши суму до 21922,50 грн.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, в судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про можливість слухання справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а тому кошти взяті за договором позики повинні бути повернуті позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Встановлено, що 20.06.2014 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було укладено договір позики, відповідно до якого позивачка ОСОБА_7 передала відповідачу ОСОБА_6 грошову позику в розмірі 3700 доларів США. Кінцевий термін повернення грошових коштів встановлено до 31.12.2014 р.

Так як станом на лютий 2015 року ОСОБА_6 не повернув взяті в борг кошти, то ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом про повернення боргу та захисту своїх порушених прав.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так як ОСОБА_6 в обумовлений в договорі позики строк не повернув взяті в борг кошти, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з нього на користь позивачки суму боргу з урахуванням вимог ст . 625 ЦК України.

ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що з 17.10.2009 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, від спільного шлюбу мають сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. В шлюбних відносинах з ОСОБА_8 він перебуває і до теперішнього часу. Кошти, взяті в борг за договором позики в ОСОБА_7, були взяті на потреби сімї та використані в інтересах сімї, а тому за даним позовом він повинен нести солідарну відповідальність разом з дружиною, ОСОБА_8

Укладений договір позики між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не потребує нотаріального посвідчення та не є укладеним стосовно цінного майна, а тому не потребував письмової зголи іншого подружжя.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

У процесі розгляду спору факт використання одержаного за договором на потреби сім'ї підлягає доказуванню зацікавленою стороною, а наявність наданої в письмовій формі згоди другого з подружжя - з'ясуванню судом (правова позиція ВСУ України від 20 лютого 2013 року у справі N 6-163цс12).

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_6 не заявляв клопотання про залучення його дружини ОСОБА_8 в якості співвідповідача по справі, тоді як згідно статті 33 ЦПК України замінити відповідача або залучити до участі в справі нового співвідповідача можливо лише за клопотанням сторони по справі.

За таких обставин суд першої інстанції був позбавлений можливості дослідити факт використання коштів, взятих як позику, на потреби та в інтересах сімї. Також без участі іншого подружжя суд першої інстанції не міг дати належної оцінки доказам, наданих відповідачем про витрати коштів на сімю. Залучити в якості співвідповідача дружину відповідача на стадії апеляційного перегляду справи не є можливим в силу процесуальних особливостей апеляційного перегляду справ.

За таких обставин ОСОБА_6 не позбавлений можливості в окремому провадженні ставити питання про солідарний розподіл стягнутого з нього боргу з іншого подружжя ОСОБА_8, поклавши на себе доказування отримання коштів за договором позики на потреби сімї та їх послідуюче використання в інтересах сімї.

Тому вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення, яким частково задоволив позовні вимоги ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року відхилити, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу її проголошення.

Головуючий :

Судді :