У Х В А Л А

13 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів: Григор'євої Л.І.,

Гуменюка В.І., Охрімчук Л.І. -,

розглянувши матеріали за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 лютого 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У травні 2012 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк) звернулось до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 24 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0, за умовами якого надано останньому кредит в іноземній валюті в сумі 388 000 швейцарських франків, з виплатою 8,49 % річних, на термін з 24 листопада 2006 року до 23 листопада 2017 року. Також був складений графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

Зазначало, що з метою виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 24 листопада 2006 року укладено договори поруки між банком та поручителями: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за умовами яких вони поручаються перед банком за виконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань, що виникають з кредитного договору, як такі, що існують на даний час, так і ті котрі можуть виникнути в майбутньому.

Посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за кредитним договором станом на 26 квітня 2012 року виникла заборгованість в сумі 353 256 швейцарських франків 16 сантимів, що за курсом НБУ на цей день становить 3 083 079, 99 грн., ПАТ «УкрСиббанк», просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором.

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 листопада 2012 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 083 079 грн. Стягнуто солідно з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3219 грн.

Додатковим рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 6 грудня 2012 року уточнено склад заборгованості за кредитним договором.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2014 року заочне та додаткове рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області змінено в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та судових витрат. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_3, з ОСОБА_6 та ОСОБА_4, з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 24 листопада 2006 року в розмірі 3 083 079 грн. 99 коп. Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 3 219 грн. витрат, понесених на сплату судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7 у відкритті провадження у справі.

У квітні 2015 року до Верховного Суду України надійшли заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 лютого 2015 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 1 статті 559 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 посилаються на ухвалу Верховного Суду України від 14 липня 2010 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року, в яких на їх думку, зазначені норми права застосовані по-іншому.

У судовому рішенні у справі, про перегляд якої подано заяву, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі, погодився з висновками суду апеляційної інстанції, яким змінено рішення суду першої інстанції в частині порядку стягнення заборгованості за кредитним договором про те, що з поручителями було погоджено зміни до кредитного договору, які визначали конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника і згода кожного з них була висловлена шляхом підписання ними додаткових угод до договору поруки, які передбачали можливість зміни відповідальності поручителя, тому додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності боржника не вимагалося, а відтак порука відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України не припинилася.

У той самий час, у наданій для порівняння ухвалі Верховного Суду України від 14 липня 2010 року суд дійшов висновку про припинення поруки на підставі частини 1 статті 559 ЦК України у зв'язку з відсутністю доказів погодження з поручителями змін до кредитного договору, які збільшували обсяг відповідальності боржника. Аналогічного висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 11 липня 2012 року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заявах ОСОБА_3,ОСОБА_4 та їх представника ОСОБА_5 доводи не вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а тому в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Григор'єва

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук