Провадження № 2/750/359/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартири,

треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Комунальне підприємство "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

03 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_5, у зв'язку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-14 від 26 березня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 на вказані вище квартири у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме відсутні докази реєстрації за спадкодавцем права власності на вказані вище квартири. А тому, вказані квартири не входять до складу спадщини і на них неможливо видати свідоцтва про право на спадщину.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином.

Представник третьої особи - Комунального підприємства "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували.

Заслухавши пояснення позивача, третіх осіб та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який доводився батьком позивачу (а/с 5).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

У встановлений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-14 від 26 березня 2014 року нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові та подані не всі відомості та документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, а саме: відсутні документи, підтверджуючі право власності ОСОБА_5 на вказані квартири та факт їх державної реєстрації (а/с 8-10).

Відповідно до довідки № 432 від 04 листопада 2013 року, виданої Об'єднанням житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова, ОСОБА_5 являвся членом ЖБК з 1991 року, квартира АДРЕСА_1 повністю оплачена у 1991 році (а/с 6).

Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за життя ОСОБА_5 не отримав, а у відповідності до ч. 3 ст. 384 Цивільного кодексу України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Крім того, ОСОБА_5 був власником квартири АДРЕСА_2 на підставі реєстраційного посвідчення від 14 лютого 1992 року, що підтверджується довідкою № 21199 від 11 грудня 2013 року, виданою Комунальним підприємством "Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації", проте право власності на вказану квартиру не було зареєстровано належним чином (а/с 7).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" встановлено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 384, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання права власності на квартири - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова