У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Журавель В.І., Лесько А.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_4 про визнання договору укладеним та стягнення пайової участі у розвитку інфраструктури міста Южноукраїнська за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Южноукраїнська міська рада Миколаївської області звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила визнати укладеним договір від 14 січня 2008 року та стягнути на свою користь з ОСОБА_4 254 160 грн, які відповідають розміру його пайової участі, визначених на підставі рішення Южноукраїнської міської ради від 31 липня 2012 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з територіальною громадою м. Южноукраїнська, набув право власності на об'єкт незавершеного будівництва. Рішенням виконкому Южноукраїнської міської ради від 15 серпня 2012 року відповідачу було надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки на будівництво клубного житлового будинку «Шевченківський» з зобов'язанням укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Южноукраїнська до прийняття об'єкта в експлуатацію. Такий же обов'язок на відповідача покладено п. 13 містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки. Вказував, що 17 квітня 2014 року вказаний об'єкт введено в експлуатацію, але відповідач від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури ухилився, чим порушив ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 27 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 укласти з Южноукраїнською міською радою договір про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури міста Южноукраїнська відповідно до умов, передбачених рішенням Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 657 від 31 липня 2012 року «Про затвердження порядку залучення коштів пайової участі замовників у розвиток інфраструктури міста Южноукраїнська».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 4 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання договору укладеним скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог.

Визнано договір між Южноукраїнською міською радою та ОСОБА_4 про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Южноукраїнська Миколаївської області укладеним на умовах, передбачених порядком залучення коштів пайової участі замовників у розвиток інфраструктури м. Южноукраїнська та типового договору, затверджених рішенням Южноукраїнської міськї ради Миколаївської області від 31 липня 2012 року № 657.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, і апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог про визнання договору укладеним, правильно встановили характер спірних правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку про те, що відмова відповідача від укладення договору про пайову участь замовників у розвитку інфраструктури м. Южноукраїнська є незаконною (ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України, ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 73 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», а запропонований органом місцевого самоврядування договір відповідає типовому договору.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 грудня 2014 року в частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 4 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

В.І. Журавель

А.О. Лесько