АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603//242/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 22-ц/789/790/15 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Кузьма Р. М., Сташків Б. І.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю сторін -

за участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Ямниця» відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» на ухвалу Монастириського районного суду від 23 квітня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Дочірнього підприємства «Ямниця» Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» про поновлення права та заборону використання земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Монастириського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Дочірнього підприємства «Ямниця» Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» про поновлення порушеного права та заборону використання земельних ділянок.

В квітні 2014 року представник позивачів разом із позовною заявою подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів шляхом заборони, органам, які проводять державну реєстрацію прав, вчинення дій, спрямованих на проведення державної реєстрації права оренди спірних земельних ділянок ДП «Ямниця» ВАТ «Івано-Франківськцемент».

Ухвалою Монастириського районного суду від 23 квітня 2015 року заяву представника позивачів ОСОБА_9 про забезпечення позову - задоволено. Забезпечено позов шляхом заборони органам, які проводять державну реєстрацію прав, будь-які дії, спрямовані на проведення державної реєстрації права оренди земельної ділянки Дочірнім Підприємством «Ямниця» ВАТ «Івано-Франківськцемент», (, адреса юридичної особи: вул.Б.Хмельницького №1 «а», смт.Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422), що належать:

- ОСОБА_2, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0352, площа землі 0,8450 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_3, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0510, площа землі 1,1272 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_4, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0385, площа землі 0,7403 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_5 Паньківній, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0558, площа землі 0,6996 га., що розташова на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_6, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0413, площа землі 0,9753 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_7, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0350, площа землі 0,9701 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

- ОСОБА_8, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0406, площа землі 0,9825 га., що розташована на території Горожанської сільської ради, Монастириського району, Тернопільської області;

Виконання ухвали доручено Монастириському районному управлінню юстиції.

В апеляційній скарзі ДП «Ямниця» ВАТ «Івано-Франківськцемент» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норми процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Позивачі в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з того, що після проведення дій, повязаних із реєстрацією прав оренди спірних земельних ділянок за ДП «Ямниця» ВАТ «Івано-Франківськцемент», останньому ніщо не перешкоджатиме проводити на цих земельних ділянках весняно-польові роботи по обробітку землі та її засіяння, оскільки земельні ділянки й надалі перебувають у фактичному володінні цієї особи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 є власниками земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Горожанської сільської ради, були орендодавцями згідно договорів оренди землі з дочірнім підприємством «Ямниця» ВАТ «Івано-Франківськцемент».

Договори оренди землі було укладено у 2004 році. Згодом у 2005 році ці договори оренди були зареєстровані й термін їх дії закінчився в 2014 році. Після закінчення терміну дії договорів оренди позивачі уклали договори оренди землі з іншим орендарем, а саме із ПП «Горожанка».

Однак, у кінці березня 2015 року в село приїхали представники відповідача ОСОБА_10 та ОСОБА_11, з метою уточнення даних по договорах оренди, термін дії яких закінчився. Цими працівниками було вказано позивачам надати копії паспортів, ідентифікаційних кодів, Державних актів на право власності на землю, та розписатись у деяких документах.

Як виявилося пізніше, позивачі розписалися на чистих бланках договорів оренди землі (додаткових угодах). Про це позивачі дізнались від майбутнього орендаря, який мав намір зареєструвати укладені договори оренди землі в Реєстраційній службі Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Частина 3 ст. 152 ЦПКУ передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на проведення державної реєстрації права на земельні ділянки позивачів, а предметом спору є заборона використання їх земельних ділянок іншим орендарем, тобто вид забезпечення позову не співмірний із заявленими позовними вимогами.

Крім того, ухвалюючи забезпечення позову у вигляді проведення заборони будь-яких дій, а не певної дії, як передбачено ст.152 ч.2 ЦПКУ, судом першої інстанції не конкретизовано, які ж дії повинен вчинити державний реєстратор.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про забезпечення позову не відповідає вимогам процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Ямниця» Відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківськцемент» задовольнити частково.

Ухвалу Монастириського районного суду від 23 квітня 2015 року про забезпечення позову скасувати.

Передати питання на новий розгляд до Монастириського районного суду.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий підпис.

Судді два підписи.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Тернопільської області ОСОБА_12