Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2015 року в справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Волинського технікуму Національного університету харчових технологій, третя особа - Луцька міська рада, про визнання незаконним виселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов'язання вселити в житлове приміщення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року прокурор міста Луцька звернувся до суду із зазначеним вище позовом в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Зазначив, що вказані фізичні особи тривалий час проживали в гуртожитку Волинського технікуму Національного університету харчових технологій по АДРЕСА_1. Їх поселення у гуртожиток відбулося у 1982 році із дозволу попереднього керівництва даного навчального закладу, так як позивач ОСОБА_3 працювала у відповідача і 13 травня 1989 року була звільнена з роботи за п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі станом здоров'я.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 2013 року знаходяться у психіатричній лікарні, а ОСОБА_2 була примусово госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду від 18 листопада 2013 року. Без попереднього рішення суду, відповідач фактично виселив сім'ю ОСОБА_2 з гуртожитку, звільнивши 08 листопада 2013 року від речей позивачів кімнату в якій вони проживали та позбавив їх доступу до житла, провівши відповідні ремонтні роботи.

У зв'язку з цим прокурор просив суд визнати протиправними такі дії адміністрації відповідача, зобов'язати його не чинити перешкод позивачам у користуванні вказаним житлом, вселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у гуртожиток.

Під час розгляду справи в суді позивач збільшив позовні вимоги та просив також суд зобов'язати відповідача розблокувати вхід у спірне житлове приміщення та зареєструвати їх за даною адресою.

26 грудня 2014 року на підставі ухвали суду до участі у справі залучено на стороні відповідача третю особу - Луцьку міську раду.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії адміністрації Волинського технікуму Національного університету харчових технологій по виселенню ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Зобов'язано відповідача не чинити перешкоди позивачам у користуванні кімнатою в гуртожитку та вселити їх в дане житло.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача в дохід Держави 487 грн 20 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2015 року рішення міськрайонного суду скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові прокурора міста Луцька в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до Волинського технікуму Національного університету харчових технологій, третя особа - Луцька міська рада, про визнання незаконним виселення, усунення перешкод у користуванні та зобов'язання вселити в житлове приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати рішення апеляційного суду Волинської області від 08 червня 2015 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Апеляційний суд з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не погодився з тих підстав, що судом першої інстанції не було залучено до участі у справі дійсного власника гуртожитку - Національний університет харчових технологій, а спір було вирішено щодо неналежного відповідача у справі - Волинського технікуму Національного університету харчових технологій.

В решті рішення суду першої інстанції сторонами спору в апеляційному порядку не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Волинського технікуму Національного університету харчових технологій, третя особа - Луцька міська рада, про визнання незаконним виселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов'язання вселити в житлове приміщення відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук