МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-1772/2010
01 березня 2010 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого судді - Жуган Л.В.
при секретарі - Луньовій В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між її померлою матірю ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 07.07.2000 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н-1132, за умовами якого мати позивача придбала у відповідачів квартиру №14, по вул. Адм. Лазарєва, 6 у м. Одесі. На виконання укладеного договору матері позивача були передані ключі від квартири, а відповідачі в свою чергу звільнили її. Оскільки зазначений договір не був посвідчений нотаріально, однак був зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Центр» відповідно до діючого на час укладення договору законодавства, просить визнати договір дійсним.
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила, розглянути справу за її відсутності, просила розглянути справу у заочному порядку.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Таким чином, у звязку з неявкою відповідачів, враховуючи надані обґрунтування позивача, суд вважає за можливе ухвалити про заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах ОСОБА_4, з однієї сторони та ОСОБА_5 з іншої, 07.07.2000 року уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_3, яка діє від свого імені, а також від імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 продала, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1. Лазарєва в м. Одесі, що має загальну площу 20,9 кв.м., складається з однією кімнати, площею 12,9 кв.м., а також з кухні та туалету.
Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н-1132 від 07.07.2000 року, укладений на Одеський універсальній товарній біржі «Центр», без наступного нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в „Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний номер № Н-1132 від 07.07.2000 року.
Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_5 на вищезазначену квартиру є реєстрація квартири № 14, по вул. Ад. Лазарєва, 6 в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за ОСОБА_5, за № 600 стр. 133 кн. 345 пр., що підтверджується договором купівлі-продажу № Н-1132 від 07.07.2000 року.
Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, ОСОБА_5 передала відповідачам обумовлену в п. 5 Договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідач ОСОБА_3 передала ОСОБА_5 ключі від спірної квартири, після чого ОСОБА_5 вселилась до зазначеної квартири.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Іллічівським ЗАГС, 29.07.1980 року, актовий запис № 1892.
13.12.2008 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим першим Приморським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9607.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк, звернулась ОСОБА_2, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 46/2009 до майна померлої 13.12.2008 року ОСОБА_5.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстав для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.
Керуючись ст.ст. 41, 42, 47,227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений «07» липня 2000 року між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені, а також від імені та в інтересах ОСОБА_4, з однією сторони та ОСОБА_5, з іншої, зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» за №Н-1132 - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Жуган