У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"16" вересня 2015 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді - Мартинишин М.О.

при секретарі - Кметь Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області

про визнання права власності, -

встановив:

позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом.

Представник позивача подав заяву, в якій просить метою забезпечення позову заборонити Франківському відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ проводити виконавчі дії по виконавчому провадженні №41882441 від 05.02.2014 року з примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/51/13-а, відповідно до якого зобовязано ОСОБА_1 виконати вимоги припису №9-ф від 16.08.2012 року, а саме: демонтувати надбудову над квартирою №3 в будинку №64 по вул. Кондукторська у м.Львові, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може утруднити, та зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого у позивача законні права не будуть захищені.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов'язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У відповідності з роз'ясненнями, викладеними в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав належних доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову та у звязку із відсутністю причин, у звязку з яким потрібно забезпечити позов, а також вжиття заходів забезпечення позову прямо заборонених законом, оскільки таке забезпечення призведе до зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст.4, 151-154 Цивільного процесуального кодексу України,-

ухвалив:

В задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області

про визнання права власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, або протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Мартинишин М.О.