Справа № 755/6536/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Нестеровському Б.Ю.Івіній М.Ю., Луценко А.О.,

Сазоновій В.Г., Локотковій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_3, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень та додаткові витрати у розмірі 500 гривень 00 копійок - щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до її смерті; стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 гривень та додаткові витрати у розмірі 500 гривень 00 копійок - щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до її смерті.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком, розмір якої складає 1 109 гривень 90 копійок. На жаль інших джерел вона не має. Адреса її реєстрації: АДРЕСА_1, але на даний час вона мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_2. За вказаною адресою вона проживає разом з її батьком - ОСОБА_7, донькою - ОСОБА_6, її чоловіком - ОСОБА_8 та своїм онуком - ОСОБА_8 Проживати за адресою своєї фактичної реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 вона не має можливості, оскільки її сини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно чинять їй перешкоди в користуванні квартирою. Наприкінці минулого року у неї було виявлено злоякісну пухлину. На даний час з 08 грудня 2014 року по 10 березня 2015 року їй було проведено 4 сеансу хіміотерапії. Її донька не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень. Але незважаючи на це, донька та її чоловік - ОСОБА_8 прикладають максимум зусиль аби допомогти їй подолати цю непросту хворобу. Їх допомога носить як матеріальний характер (оплата за проведення сеансів хіміотерапії, придбання необхідних ліків, продуктів харчування) так і нематеріальний (допомога в приготуванні їжі, пранні, прибиранні). Її діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чудово обізнані зі станом її здоров'я, але будь-яких дій спрямованих на допомогу в її лікуванні, нажаль не вчиняють. Вона неодноразово зверталась до них з проханням надати будь-яку матеріальну допомогу, якої вона дуже потребує у зв'язку із лікуванням, наголошуючи на тому, що коштів, які їй надає донька та її чоловік катастрофічно не вистачає. Але всі її прохання та сподівання на допомогу ними ігноруються.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що в листопаді 2014 року лікарі їй постановили діагноз - рак третього ступеня, у зв'язку з чим їй було призначено лікування, додатково кошти йшли на додаткове харчування та здачу аналізів. Її ж пенсія складає лише 1109 гривень та цих коштів не вистачає на її лікування. Відповідачів же, які є її дітьми, не цікавить її стан здоров'я, при цьому вона виховувала їх, допомагала та підтримувала. На її усне прохання допомогти їй, відповідачі відповіли, що допомогу необхідно заслужити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що у свій час позивач, як мати відповідачів, доглядала їй, матеріально утримувала. Відповідачів же факт їх неофіційного працевлаштування не звільняє від обов'язку доглядати матір.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що являється зятем позивачки. Він також був свідком розмов позивачки з її синами - відповідачами, які не допомагають матері та вимагають його переписати на них дачу. Зазначив, що саме він утримує позивачку, доньку позивачки (свою дружину) та онуку позивачки.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що його мати - ОСОБА_3 за останні два роки ні разу не телефонувала йому. Зазначив, що подача даного позову являється помстою, так як паралельно відбуваються слухання справи щодо спірної квартири. Крім того, він не вважає позивачку його матір'ю, так як вона знущається над його дідом, з цього приводу також неодноразово приїздила міліція. Також, позивачка зверталася до міліції, стверджуючи що він її вигнав з квартири, але цей факт не підтвердився. На протязі 2002-2003 років він проживав разом з позивачкою та братом. В подальшому, коли він перебував у тюрмі, мати приїздила до нього рідко на протязі першого року, а потім взагалі приїздила раз на рік. Щодо утримання позивачки, зазначив, що останні два місяці не працює, має на утриманні дитину своєї цивільної дружини. Крім того, саме дружина його наразі утримує. Також, пояснив, що має заборгованість за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_10 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4, батьками якого записані - ОСОБА_11 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5, батьками якого записані - ОСОБА_11 та ОСОБА_3, про що свідчить витяг з актового запису про народження № 1242 від 18 квітня 1985 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Статтею 204 Сімейного кодексу України передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Згідно довідки № 2029 від 03 березня 2015 року, виданої Управлінням ПФУ у Дніпровському районі м. Києва, ОСОБА_3 отримує пенсію за віком у розмірі 1109,90 гривень щомісячно (а.с.6).

Обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків виникає за наявності двох передбачених ст. 202 СК України підстав, а саме: непрацездатності батьків та потреби матеріальної допомоги, в тому числі з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін в силу вимог ст. 205 СК України. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно він наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами. Проте сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання. Стан непрацездатності повинен супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, оскільки без неї батьки не зможуть прожити.

Відповідно до консультативного висновку маммолога - онколога від 21 листопада 2014 року, у ОСОБА_3 виявлено салевой молочної залози T3N2MX (а.с.10).

В подальшому, позивачем були проведені лікувальні заходи, що підтверджується виписними екіпризами (а.с.11 - 14).

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_3 являється її матір'ю. Позивачка хворіє на рак, пройшла шість хіміотерапій. Відповідачі, які є її братами, не приймають участі та не допомагають матері. Вона ж їх виростила, допомагала їм. Також вона утримувала ОСОБА_5 ОСОБА_4 в той час проживав на протязі десяти років з дідусем, але коли він відбував покарання у тюрмі, то мати їздила до нього, возила передачі. Мати зверталася до відповідачів з приводу допомоги, але вони відмовилася, так як нібито не працюють. Зазначила, що їй не відомо, чи працює ОСОБА_4, проте знає, що він не одружений та дітей не має. ОСОБА_5 місяць тому працював, але не знає чи офіційно, також не одружений та дітей не має.

Таким чином, з викладеного вбачається, що позивач отримуючи незначну пенсію, маючи складне захворювання, потребує значних витрат на лікування та сторонньої допомоги.

Судом встановлено, що окрім відповідачів, позивач має також повнолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги № 5820 від 30 грудня 2014 року, ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та їй призначено допомогу при народженні дитини на ОСОБА_8 - 2013 року народження (а.с.20).

Згідно довідки від 30 грудня 2014 року № 5821, виданої Центром по нарахуванню та виплаті пенсій та допомоги, ОСОБА_6 отримує допомогу при народженні дитини щомісячно у розмірі 860,00 гривень з липня 2014 року.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Статтею 203 Сімейного кодексу України визначено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 204 Сімейного кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Судом встановлено та не заперечувалося стороною відповідачів, що відповідачі не надають допомоги на утримання матері, не несуть постійних додаткових витрат на її лікування, не зважаючи на те, що вона цього потребує, з огляду на онкологічне захворювання та похилий вік. При цьому, стороною відповідачів не надано суду доказів ухилення позивачки від їх утримання або позбавлення останньої батьківських прав, щоб позбавляло останню права на утримання.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01 січня 2015 року установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність встановлено у розмірі 949 гривень.

Таким чином, враховуючи, що розмір пенсії позивача становить 1 109,90 гривень, при цьому її розмір не покриває витрат на лікування, додаткових витрат, пов'язаних із складною онкологічною хворобою, а також враховуючи покладений законодавцем обов'язок повнолітніх дітей утримувати батьків, а також те, що відповідачі офіційно не працюють, враховуючи їхній сімейний стан, суд вважає за можливе, в межах розрізу даного спору, стягнути з відповідачів аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно з кожного, а також додаткові витрати на утримання позивача у розмірі 250 гривень щомісячно від дня пред'явлення позову до смерті позивача.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання матері.

Крім того, з відповідачів на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок з кожного, від сплати якого була звільнена позивач.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 202, 204, 205 Сімейного кодексу України, п. 21 Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст.ст. 4, 10, 11, 56, 59-61, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання матері - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень та додаткові витрати у розмірі 250 гривень, щомісячно, починаючи з 30 березня 2015 року і до смерті ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень та додаткові витрати у розмірі 250 гривень, щомісячно, починаючи з 30 березня 2015 року і до смерті ОСОБА_3.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: