У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Семенюк Світлана Іванівна, публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Семенюк Світлана Іванівна, про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 6 серпня 2008 року між нею, за погодженням з її чоловіком - ОСОБА_7, та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0606 га, на якій розташований будинок. Проте грошових коштів за договорами купівлі-продажу відповідач у визначеному договорами порядку не провів не сплатив, зобов'язання за розпискою від 20 грудня 2009 року про повернення грошових коштів до 1 лютого 2011 року також не виконав. Крім того, їй стало відомо, що відповідач 6 серпня 2008 року вказані житловий будинок та земельну ділянку передав в іпотеку банку без їх відома.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просила суд розірвати договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, застосувати наслідки розірвання правочинів, повернувши сторони за договорами до попереднього стану та визнати право власності на житловий будинок та земельну ділянку за нею.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2012 року до участі в справі в якості третьої особи залучено публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»).

У червні 2013 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на те, що між банком та відповідачем ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит, який він своєчасно не повертає. Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2010 року з відповідача на користь банку стягнуто заборгованість в розмірі 82 547 доларів 05 центів США та 44 399 грн 87 коп. В забезпечення договору було укладено іпотечний договір, згідно з яким в іпотеку банку передано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Рівненська область, м. Костопіль, вул. Острізька, 19а. Свої зобов'язання за кредитним договором та рішенням суду ОСОБА_5 не виконує, тому банк просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладені 6 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розірвано. У решті її позову та в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті - рішення суду залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» судові рішення не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи рішення суду та відмовляючи ОСОБА_4 в позові, апеляційний суд, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, згідно з якою висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку, на придбання якого отримано кредит, та земельної ділянки, оскільки вони не містять умов щодо розстрочення платежу.

Інші доводи касаційної скарги не стосуються підстав розірвання договорів купівлі-продажу, а стосуються грошового зобов'язання з ОСОБА_5

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду в частині позову ОСОБА_4 без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 7 травня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта