АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1059/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівПальонного В. С. , Карпенко О. В.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Касянчук Ольги Василівни на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» про захист прав споживача та стягнення коштів ,-

в с т а н о в и л а :

06 березня 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» про захист прав споживача та стягнення коштів, посилаючись на те, що 12 червня 2014 року між нею, ОСОБА_7 та АТ «Банк «фінанси та Кредит» в особі відділення № 14 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір-заяву № 331832/114674/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 7 місяців в іноземній валюті.

Позивач ОСОБА_7 вказує у позові, що відповідно до п. 1 договору-заяви, вона внесла на депозитний рахунок відповідача 12744 дол. США на строк з 12 червня 2014 року по 12 січня 2015 року на умовах договору під 12 % річних.

Позивач зазначає, що після спливу строку договору вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму вкладу та нараховані проценти на вклад, але отримала тільки невелику частину суми, а саме 16750 грн., а тому і звернулася до суду з даним позовом та просила стягнути з філії «Полтавське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь грошові кошти в сумі 349487 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, представник АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Касянчук О.В. оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвала від 09 березня 2015 року винесена Придніпровським районним судом м. Черкаси без достатнього правового обґрунтування, так як не було досліджено, якому саме суду підсудна дана справа на підставі наданих позивачем доказів і наведених в позові обґрунтувань. Судом не прийнято до уваги, що відповідач, як юридична особа, має юридичну адресу: м. Київ, вул. Артема, 60, а Філія «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно має адресу реєстрації: м. Полтава, вул. Жовтнева, 77, що відноситься до Київського району м. Полтави. Тому просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2015 року про відкриття провадження у справі і передати питання на новий розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який з'явився в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлена ухвала з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, відкриваючи провадження у даній справі, ухвалою від 09 березня 2015 року, не вбачав порушення правил підсудності згідно поданого позову, посилався на те, що даний позов поданий з додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Спір підвідомчий даному суду. Позовну заяву може бути призначено до судового засідання.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача про захист прав споживачів.

Як вбачається із матеріалів справи 12 червня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі заступника начальника відділення № 14 філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» Тертичної Н.В., що діє на підставі Положення про відділення та довіреності № 923 від 25 жовтня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу та ОСОБА_7 було укладено договір-заяву № 331832/114674/7-14, згідно якої вкладник ОСОБА_7 внесла, а банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок у сумі 12744 дол. США на строк з 12 червня 2014 року по 12 січня 2015 року під 12 % річних (п.1. договору-заяви).

Пунктами 3. та 6. даного договору-заяви визначено, що після закінчення строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви, вклад повертається вкладникові та виплачуються проценти, нараховані на нього.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_7 посилалася на те, що вона звернулася до банку з вимогою про повернення вкладу та відсотків, однак банком було виплачено незначну частину суми, а саме 16750 грн., решті коштів позивач отримати не може.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пред'являючи даний позов до Придніпровського районного суду м. Черкаси, позивач ОСОБА_7 посилалася Закон України «Про захист прав споживачів», зокрема на п. 22 ст. 1, згідно якого споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язку найманого працівника.

Згідно п. п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що споживачем, права якого захищаються на підставі закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Отже, Пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених ст. ст. 4 - 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» як до юридичної особи, і саме як споживач банківських послуг про захист порушеного права, пов'язаного із стягненням депозитних коштів на її ім'я, по місцю своєї реєстрації та проживання, вул. Калініна м. Черкаси, яка згідно адміністративно-територіального поділу території міста відноситься до Придніпровського району м. Черкаси, а тому даний позов територіально підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що позивач не обґрунтувала та не надала доказів того, що Придніпровському районному суду м. Черкаси підсудна дана справа, відповідно до положень ст. 109 ЦПК України, оскільки позивач звернулася до суду із даним позовом відповідно вимог ч. 5 ст. 110 ЦПК України та Закону України «Про захист прав споживачів», так як є споживачем, а позовна заява про стягнення грошових коштів була подана до Придніпровського районного суду м. Черкаси у зв'язку з порушенням банком умов договору банківського вкладу (договору-заяви), а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відкривши провадження у даній справі, не допустивши порушень ЦПК України.

Доводи апелянта про те, що позивач ОСОБА_7 вказала в якості відповідача відділення № 175 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», зазначивши адресу відділення у м. Черкаси, в свою чергу, що судом першої інстанції не з'ясувано, чи наділено відділення філії «Полтавське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» повноваженнями виступати від імені банку, як юридичної особи, відповідачем в суді, також не підлягають до задоволення, оскільки відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України суд, під час розгляду справи має право замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Касянчук Ольги Василівни - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 березня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» про захист прав споживача та стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :