Справа № 308/6483/15-ц
07.09.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Коціпак З.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що позивач - ОСОБА_1 та відповідач по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Оноківської сільської ради, на підставі чого було видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3, актовий запис №89. Даний шлюб існує лише формально, оскільки станом на сьогоднішній день справа з приводу розірвання шлюбу розглядається в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем - матір'ю дитини. За останні пів року відповідач припинив піклуватися про здоров'я дитини, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Однак дитина є малолітня і турбота відповідача, як батька дитини, є невід'ємною частиною у вихованні дитини, оскільки дитина підростає і не повинна відчувати брак уваги зі сторони одного з батьків. Окрім цього, позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не виконує покладений на нього законодавством обов'язок по утриманню малолітньої дитини, а також не надає жодної матеріальної допомоги. Виходячи з вказаних обставин стверджує, що ОСОБА_2, який являється батьком дитини, не приймає участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не має на утриманні інших дітей, окрім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також не має на утриманні непрацездатних батьків, з врахуванням того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина до досягнення ними повноліття, оскільки він працює, хоча й неофіційно, натомість має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. за один місяць негайно; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані з розглядом справи.
У судове засідання позивач не з'явився, натомість надав заяву про розгляд позовної заяви без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі відповідно до викладених у позовній заяві підстав, проти заочного рішення не заперечує, окрім цього долучила до заяви рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.05.2015 р.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. На підставі наведеного суд, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до копії рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2015 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду від 12.09.2012 р. встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1101, батьками якого зазначено - ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
На підставі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.
За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища дитини, яка не має інших доходів, крім утримання батьків.
Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно з вимогами ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, з урахуванням положень СК України, суд, оцінюючи надані докази, вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, а саме, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2015 р. Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.
Також в порядку приписів ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у даній справі щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 166, 180-182,184 СК України, ст.ст. 10, 60, 61, 64, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 228, 294, 296, 367 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити повністю.
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_1) мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2, на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2015 р.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід. код НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Світлик О.М.