Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/936/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Т.Л.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду із вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначало, що відповідно до кредитного договору № 00078321 від 15.06.2012р позивачем було надано ОСОБА_3 кредит в сумі 250 000грн з остаточною датою погашення 15 червня 2017року зі сплатою 24%річних.

З укладенням кредитного договору у позичальника виник обов'язок повернути кредит та відсотки за договором у строки та розмірах чітко встановлених графіком погашення, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.

Однак ОСОБА_3 не здійснюється щомісячна сплата кредиту, відсотків, у зв'язку з чим станом на 07.03.2014р заборгованість по кредиту становить 187 045грн., по відсоткам 26 723,68грн.

Відповідно до п. 11.2.1 кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує ОСОБА_3 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості за кожний день прострочення. Станом на 07.03.2014р пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків становить 3 084,85 грн.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору було укладено договір поруки № 12736/0038/335076 від 15 червня 2012року, згідно якого ОСОБА_5 виступила поручителем ОСОБА_3 і взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору в повному обсязі цих зобов'язань.

Відповідно п.п.1.1.,1.5 договору поруки ОСОБА_5 несе солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_3 перед позивачем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги банком.

У кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором стягнути з позичальника та поручителя суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.

Банк направляв відповідачам вимогу про виконання порушеного зобов'язання, яка ними не була виконана.

Посилаючись на зазначені обставині просило суд, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 216 853,53грн, а також судові витрати 2168,53грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 02 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 00078321 від 15.06.2012 року станом на 07.03.2014 року в загальній сумі 216 853,53 грн., в тому числі заборгованість за кредитом 187 045 грн., заборгованість по відсоткам 26 723,68 грн., пеня 3084,85 грн., також стягнуто судові витрати в сумі 2168,53 грн. по 1084,26 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. ст. 526, 530, 629 ЦК, за якими договір є обов'язковим для виконання сторонами, а взяті ними на себе обов'язки мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Посилання відповідача на нестабільну ситуацію у країні, оголошення антитерористичної операції не може бути підставою для відмови у позові.

Так, суд першої інстанції надав правильну оцінку наданим сторонами доказам та з'ясував, що заборгованість за кредитним договором виникла раніше ніж обставини, на які посилаються відповідачі.

Крім того заперечуючи проти позову відповідачі посилалися на відсутність належного розрахунку заборгованості та відсутність у них коштів, обумовлену скрутним майновим станом.

Натомість, як правильно зазначив суд першої інстанції, в справі містяться докладні та не спростовані відповідачами розрахунки заборгованості, які відповідають заявленим вимогам, а відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Зокрема, статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, застосування цієї норми передбачає існування лише випадку або непереборної сили та за умови наявності у боржника коштів, тобто підставою застосування цього закону є інші обставини ніж ті, про які зазначає апелянт.

Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Наслідки порушення договору позичальником визначені ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якими передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Суд першої інстанції застосував ці законодавчі положення та дійшов обґрунтованого висновку про те, що зобов'язання за кредитним договором позичальник у повному обсязі не виконав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України банк правомірно вимагає від нього та поручителя повернення суми заборгованості за кредитом.

Посилання апелянта на те, що суд не зменшив розмір неустойки у відповідності до ст. 551 ЦК також є безпідставними.

Так, за ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що стягнений судом розмір пені не перевищує заборгованості, є незначним порівняно із загальною сумою заборгованості, тож немає підстав для застосування цієї норми. Також не підтверджені належними доказами посилання апелянта на скрутний майновий стан, адже кредитні кошти отримано на придбання коштовного транспортного засобу, розмір кредиту становив 250 000 гр., з яких погашено лише 62 955 гр.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 308,314. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 грудня 2014 року по цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: