Справа № 344/8551/15-ц
Провадження № 2/344/3517/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

06 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.

секретаря Білоган Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що вона проживає в квартирі №50, яка знаходиться в буд. №16 по вул. Симоненка в м. Івано-Франківську та зареєстрована в ній з 10.10.1979 року. Також в даній квартирі з 10.11.1999 року зареєстрований її син ОСОБА_2 та не зважаючи на це, понад 7 років в квартирі не проживає, оскільки виїхав в Австрію, де зараз і знаходиться. За вказаних обставин просила визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі №50, яка знаходиться в буд. №16 по вул. Симоненка в м. Івано-Франківську.

Позивачка в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу у її відсутності. ОСОБА_3 вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце й час слухання справи, про суть позовних вимог, через оголошення в газеті, у суд повторно не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Заперечення на позов не надав, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання , у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст.33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Позивач ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до виписки з будинкової книги (а.с.13), в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, онуки - ОСОБА_4, ОСОБА_5, син - ОСОБА_2, дочка - ОСОБА_6.

Згідно заяви, виданої КП "Єдиний розрахунковий центр" № 01-0311155 від 30.06.2015 року (а.с.23), в квартирі АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає по даній адресі з 2008 року.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Згідно зі ст. 71 ЖК України житлове приміщення зберігається за наймачем та членами його родини у випадку їх відсутності протягом шести місяців.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який понад 6 місяців не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11,15, 60,88 ЦПК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_3 ак ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням-задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Татарінова О.А.