Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4348/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29.10.2012р. засуджено ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами; на підставі ст. 75КК звільнено ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. 06.11.2010р. бл. 06год. 15хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул.. Ільїна, в напрямку від вул.. Леніна до вул.. Б.Хмельницького м. Черкаси, на перехресті з вул.. Піонерська, порушуючи вимоги п.2.3 б) ПДРУ, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну у вигляді пішохода ОСОБА_4, 1929р.н., який перетинав проїзну частину вул.. Ільїна по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля та скоїв наїзд на останнього. Внаслідок наїзду автомобіля ВАЗ на ОСОБА_4, останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що потерпілий був її батьком і під час судового слідства по вказаній кримінальній справі її було визнано потерпілою. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, які спричинили смерть батька позивача, останній спричинено моральної шкоди, яка полягає у значних психічних переживаннях, які вона перенесла після того, як дізналась про ДТП, перебування батька в реанімаційному відділенні лікарні та у зв»язку із його смертю. Душевний біль та страждання від пережитого горя, ще більше посилилися, коли через два роки після цієї події померла її матір, яка не змогла змиритися із смертю свого чоловіка - її батька, з яким прожила все життя. Крім того, зазначає, що ці події змінили звичайний спосіб її життя; багато часу витрачала на вивчення юридичної літератури, консультації адвокатів та спеціалістів тощо. Оцінює моральну шкоду в розмірі 50000грн. 00коп.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування завданої їй злочином моральної шкоди в розмірі 50000грн. 00коп., а також стягнути судові витрати.

Дані справи об»єднані в одне провадження ухвалою суду від 24.12.2013р.

Під час розгляду справи в якості співвідповідача залучено ВАТ НАСК «Оранта».

Ухвалою суду від 05.06.2015р. справа за позовними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, залишена без розгляду відповідно до ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що в результаті ДТП помер батько позивача, що підтверджується набувшим законної сили судовим рішенням. Моральна шкода, яка завдана ОСОБА_1 полягає в тому, що вона втратила рідну людину, перенесла тяжкі психологічні переживання, що є співмірним 50000грн. Також зазначив, що ОСОБА_1 проживає в Німеччині. На звернення до НАСК «Оранта», страхова компанія відмовила ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування. Судові витрати полягають у сплаті судового збору в розмірі 500грн. та правової допомоги адвоката в розмірі 1500грн., яка складається з: підготовки позову, організації подачі позову, участь в судових засіданнях. На пропозицію відповідача сплатити позивачці моральну шкоду в розмірі 10000грн., - відмовився. Шкода, завдана ОСОБА_3 (брат ОСОБА_1.) ОСОБА_2 відшкодована повністю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги визнали частково, а саме, - згоден сплатити ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000грн., включаючи судові витрати. Вина ОСОБА_2 у вчинення ДТП, внаслідок якого настала смерть потерпілого, - не оспорюється і підтверджується судовими рішеннями. Вважають, що позивач не обґрунтувала розмір моральної шкоди - 50000грн, який є завищеним; відсутні докази завданої моральної шкоди. ДТП мало місце в 2010 році, позивач не є громадянином України і проживає в Німеччині, а тому в її житті не настало істотних змін, оскільки вона тривалий час не проживала разом з батьком, постійно з ним не спілкувалась; ОСОБА_3 - брату ОСОБА_1, повністю відшкодовано ОСОБА_2 збитки в розмірі 30000грн., враховуючи, що він проживав разом з потерпілим. Просить врахувати, що ОСОБА_2 та його дружина є пенсіонерами, в них погіршується стан здоров»я, що потребує матеріальних витрат; отримав кредит в банківській установі для відшкодування шкоди рідним потерпілого. Також не заперечують проти відшкодування ОСОБА_1 оплати правової допомоги адвоката в розмірі 500грн.

В судове засідання відповідач ВАТ НАСК «Оранта» не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що вироком апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2014р. ОСОБА_2 засуджений за ст. 286 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі п.«ґ» ст.1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.14р. його звільнено від відбування призначеного основного покарання; вирішено цивільний позов ОСОБА_3 та питання щодо судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2014р. вказане судове рішення залишено без змін.

Встановлено, що 06.11.2010р. бл. 06год. 15хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д/з НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю понад 60км/г по проїзній частині вул. Ільїна, в напрямку від вул. Леніна до вул. Б.Хмельницького м. Черкаси, на перехресті з вул. Піонерська, порушуючи вимоги п.п.12.3, 12.4, 18.1 ПДРУ, проявив неуважність, не відреагував на зміну обстановки і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, 1929р.н., який перетинав проїзну частину вул. Ільїна по пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду автомобіля ВАЗ на ОСОБА_4, останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в лікарні.

Відповідно до даних свідоцтва про народження ОСОБА_7 (ОСОБА_1 після укладення шлюбу 24.10.1998р. запис №04/1996), її батьком записаний ОСОБА_4.

Крім того, встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 (рідний брат ОСОБА_1.) повністю відшкодовано збитки, в т.ч. моральну шкоду, завдані його протиправними діями. З даними обставинами погодився і представник позивача ОСОБА_5 під час розгляду даної цивільної справи.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Як передбачено ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Що стосується відшкодування позивачеві відповідачем моральної шкоди, то враховуючивимоги ст. 23 ЦК України, роз»яснення п.3, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ст. 1167ЦК).

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (ч.2 ст. 1168ЦК).

Як передбачено ч.ч.1,2 ст. 1187ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, всі обставини, в тому числі факт спричинення і розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню, мають бути доведені сторонами у загальному порядку.

В судовому засіданні встановлено факт порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_1 від протиправних дій відповідача ОСОБА_2, що підлягає захисту у способи, визначені законом.

Враховуючи, що внаслідок ДТП, яка мала місце 06.11.2010р. з вини відповідача ОСОБА_2 сталася смерть ОСОБА_4 - батька позивача ОСОБА_1, суд вважає, що від протиправних дій відповідача остання зазнала моральних страждань, перенесла психологічні переживання. Також суд враховує глибину душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 з-за смерті рідної їй людини, що є непоправним горем.

Між тим, визначаючи розмір стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд враховує вік відповідача ОСОБА_2, який 1952р. народження і являється пенсіонером, його спроби відшкодувати позивачеві ОСОБА_1 завдану шкоду, про що свідчать дані фіскального чеку від 26.12.2013р.; ту обставину, що ОСОБА_1 відмовилась отримувати за переказом грошові кошти, проти чого не заперечував в судовому засіданні її представник; матеріальний стан відповідача, - суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 10000 грн. 00коп. моральної шкоди, а не50000грн. 00коп., як визначено позивачем.

В судовому засіданні не встановлено обставин щодо порушення прав чи інтересів позивача ОСОБА_1 з боку співвідповідача ВАТ НАСК «Оранта», а тому підстав для стягнення з нього моральної шкоди немає.

Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме, - стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10000грн. 00коп. в рахунок відшкодування завданої їй злочином моральної шкоди; в іншій частині позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 80, 84, 88 ЦПК України, необхідно з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягнути судовий збір в розмірі 229грн. 40коп. (квитанція від 05.09.2013р.), враховуючи положення ЗУ «Про судовий збір» та дату подання позову до суду - 06.09.2013р., а також витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_5 в розмірі 800грн. 00коп. На думку суду, розмір правової допомоги - 1500грн. є явно завищеним і необґрунтованим.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 79, 84, 88, 174, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10000грн. 00коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 229грн. 40коп., а також витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 800грн. 00коп., а всього 1029грн. 40коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька