АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Мазурик О.Ф.

при секретарі Хоменку О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» про визнання вчинення договору під впливом обману, відшкодування збитків в подвійному розмірі та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» про визнання вчинення договору під впливом обману, відшкодування збитків в подвійному розмірі та моральної шкоди, зупинено (а.с. 91).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 14 травня 2015 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказала, що суд першої інстанції незаконно зупинив провадження по даній справі, оскільки вирішення цієї справи можливе до закінчення розгляду іншої справи. Більш того, саме іншу справу №755/13885/14-ц потрібно зупинити до вирішення цієї, оскільки спочатку потрібно встановити чи був договір укладений під впливом обману, а потім вирішувати питання про його недійсність, що ставиться за вимогу у справі №755/13885/14-ц. Крім того, на думку апелянта, суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив мотивів, з яких прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження по справі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутністю, на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Справа № 753/7089/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8461/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, згідно з яким суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, та прийшов до висновку, що дану справу не можливо вирішити до розгляду цивільної справи №755/13885/14-ц про визнання недійсним договору, повернення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема, визнаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналізуючи викладену норму цивільного процесуального законодавства та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів вбачає, що обов'язковою умовою зупинення провадження по справі є неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи яка розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Предметом спору у даній справі є визнання договору № ЕД-1-1-70/13 від 06.12.2013 недійсним на підставі ст.230 ЦК України, а саме введення позивача в оману відповідачем під час укладання вказаного договору, та стягнення із ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

У справі №755/13885/14-ц, за позовом того самого позивача до того самого відповідача, ставиться питання про визнання недійсним договору №ЕД-1-1-70/13 від 06.12.2013, повернення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних. (а.с. 74-80)

За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що дану справу неможливо розглянути до вирішення питання у справі №755/13885/14-ц про визнання договору №ЕД-1-1-70/13 від 06.12.2013 недійсним, оскільки в даній справі є самостійна вимога про визнання вказаного договору недійсним, на підставі ст. 230 ЦК України, вирішивши яку, можливо вирішити й інші вимоги, заявлені позивачем, а саме про стягнення із ТОВ «Судова незалежна експертиза України» на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції послався, також, і на те, що у справі №755/13885/14-ц однією з підстав визнання договору недійсним позивач посилається на положення ст.230 ЦК України, а саме введення її в оману відповідачем під час укладання вказаного договору, що є предметом розгляду і в даній справі.

Колегія суддів не погоджується і з даним твердженням суду першої інстанції, оскільки спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав може бути, за певних обставин, підставою для об'єднання позовів (ч.1 ст.126 ЦПК України), закриття провадження у справі (п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України), але не може бути підставою для зупинення провадження по справі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, прийняте з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ст. 307, ст. 311, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2015 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» про визнання вчинення договору під впливом обману, відшкодування збитків в подвійному розмірі та моральної шкоди - направити до Дніпровського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді