АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1099/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач: Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила виділити у власність ОСОБА_2: автомобіль Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору вартістю 91948,44 грн., диван, вартістю 1700,00 грн, пральну машинку марки «LG», вартістю 3200,00 грн, мікрохвильову піч марки «Gorenje», модель МО 20DSII, вартістю 609,00 грн., чайник «Philips», модель НD-4680/55, вартістю 350,00 грн., праску «Philips» GC 2910, вартістю 399,90 грн., стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості частки вказаного спільного майна подружжя в загальному розмірі 49103,67 грн., стягнути з ОСОБА_2 50% від суми заборгованості за кредитними договорами в розмірі 9711,69 грн. та вирішити питання судового збору.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що зазначене майно та боргові зобов'язання є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тому підлягають поділу у судовому порядку внаслідок відсутності домовленості у вирішенні спору у добровільному порядку.

У жовтні відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати автомобіль Daewoo Lanos, тип кузову-хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору спільно набутим майном, придбаним у шлюбі з ОСОБА_1, визнати право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_1, стягнути з відповідача на його користь компенсацію в розмірі 45974,22 грн., що складає Ѕ частину вартості автомобіля та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилався на те, що лише автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, а тому він не заперечує щодо визнання за відповідачем права власності на нього з відповідною компенсацією вартості його частки.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року- в задоволенні позовів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення первісного позову та задоволення зустрічного частково шляхом визнання автомобіля Daewoo Lanos, тип кузову-хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 спільно набутим майном, придбаним у шлюбі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді першої інстанції не заперечував , що автомобіль та інші речі є спільним майном подружжя.

Зазначив, що суд неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків, які би підтвердили обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, джерело і час його придбання, а також безпідставно відхилено клопотання про витребування доказів від ТОВ «Астеліт» та компанії «АР VIP», що мають підтвердити факт того, що придбаний за час шлюбу автомобіль Daewoo Lanos, відповідно до ч. 4 ст. 61 СК України відноситься до речей для професійних занять і використовувався відповідачем здебільшого для перевезення пасажирів в режимі таксі.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

ОСОБА_2 та його представник проти скарги заперечували, просили рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позовів, суд виходив з того, що сторонами по справі не надано до суду належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України щодо наявності на момент звернення до суду заявленого до розподілу в позовній заяві майна.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007р., який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2014 року було розірвано(а.с. 7-9)

У своєму позові ОСОБА_1 вказує на те, що за період перебування у шлюбі сторони придбали майно, яке підлягає поділу, а саме: автомобіль Daewoo Lanos, тип кузову - хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, який згідно інформації, наданої спеціалістами Науково-дослідного інституту судової експертизи та оцінки від 15.08.2014 року, який станом на 15.08.2014 мав орієнтовну ціну 91 948,44 грн.; диван, придбаний на ринку «Юність» влітку 2008 року, вартістю 1700,00 грн.; дитяче двоярусне ліжко «Каспер», придбане на ринку «Юність» влітку 2012 року, вартістю 4800,00 грн.; пральна машинка марки «LG», придбана восени 2008 року, вартістю 3200,00 грн.; пральна машинка марки «LG», придбана восени 2008 року, вартістю 3200,00 грн.; мікрохвильова піч марки «Gorenje», модель МО 20DSII, вартістю 609,00 грн.; чайник «Philips», модель HD-4680/55, придбаний весною 2008 року, вартістю 350,00 грн.; праска «Philips» GC 2910, придбана 27.09.2012 року, вартістю 399,90 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що ОСОБА_1 не надала суду доказів наявності такого майна.

Разом з тим, такий висновок суду є передчасним з огляду на таке.

Згідно з нормою ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

За умовами ч. ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Статтями 70,71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до абз. 1 п. 24 цієї ж постанови до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 надала суду товарний чек №193776/44061 від 08.10.2012 року, який виданий на її ім'я, в якому вказано, що вона придбала Gorenie MO 20 DSII 1 шт. у розмірі 609,00 грн.(а.с.13)

Крім того, було надано чек ТОВ «ДІЄСА» Магазин 036, в якому вказано, що 27.09.2012 року було придбано праску «Philips» GC 2910, вартістю 399,90 грн.(а.с.14).

Проаналізувавши норми, наведені в пунктах 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, судом встановлено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, а саме: мікрохвильова піч марки «Gorenje», модель МО 20DSII, вартістю 609,00 грн. та праска «Philips» GC 2910, вартістю 399,90 грн, яке підлягає поділу з урахуванням вимог щодо їх поділу шляхом виділення вказаної побутової техніки у власність ОСОБА_2 з грошовою компенсацією ОСОБА_1 вартості частки вказаного спільного майна: 609,00 грн. + 399,90 грн. =1008.90 грн.

Щодо іншої побутової техніки та меблів, то колегія суддів не приймає доводів ОСОБА_1 щодо її існування, оскільки це не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами по справі.

SMS повідомлення та листування в мережі Інтернет не є доказами в силу вимог ст. 57 ЦПК України, а тому судова колегія їх відхиляє.

З матеріалів справи убачається і сторонами не заперечується, що автомобіль Daewoo Lanos був придбаний за спільні кошти подружжя згідно договору купівлі - продажу № 3352 від 10 липня 2008 року, вартість якого, складала 62100,00 гривень(а.с.76-79)

ОСОБА_1 у своєму позові ставить питання про виділення ОСОБА_2 вказаного автомобіля з відповідною компенсацією ним її частки, а позивач за зустрічним просить визнати за ОСОБА_1 автомобіль з відповідною компенсацією його частки.

З урахування викладено апеляційна інстанція приходить до висновку про задоволення зустрічного позову частково та визнає автомобіль Daewoo Lanos, тип кузову- хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору спільно набутим майном, придбаним у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки проти цього не заперечує остання, про що вона зазначила в апеляційній скарзі, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, а тому суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь 50% від суми заборгованості за кредитними договорами в розмірі 9711,69 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки в позовних вимогах не конкретизовано, які саме кредитні договори мають місце, їх номери, час укладення, суми кредитних коштів, цілі їх використання, інші істотні умови, тобто, чітко зрозуміти з позовних вимог, про які саме кредитні правовідносини у них йдеться, не є можливим.

Відповідно ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення та про задоволення первісного та зустрічного позовів частково.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 мікрохвильову піч марки «Gorenje», модель МО 20DSII, вартістю 609,00 грн. та праску «Philips» GC 2910, вартістю 399,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки спільного майна подружжя: мікрохвильової печі марки «Gorenje», модель МО 20DSII та праски «Philips» GC 2910 у розмірі 1008.90 грн.

В задоволенні іншої частини первісного позову - відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

В порядку поділу майна визнати право часткової власності на автомобіль Daewoo Lanos, тип кузову- хетчбек, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, білого кольору:

на Ѕ частину автомобіля за ОСОБА_2 та на Ѕ частину автомобіля за ОСОБА_1.

В задоволенні іншої частини зустрічного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: