Справа № 2-6741/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист авторських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачів 26.08.2015 року звернувся з позовною заявою, в якій просив захистити порушені за фактом реалізації відповідачем ФОП ОСОБА_3 авторські права позивачів як співавторів на самостійні твори - зображення персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_1», персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_2», персонажу «ІНФОРМАЦІЯ_3», які є частинами аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_4», шляхом стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму компенсації в розмірі 36540,00 грн.

Крім того, представник позивачів просив захистити порушені за фактом публічної демонстрації відповідачем ФОП ОСОБА_3 авторські права позивачів на самостійні твори - персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_1», персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_2», персонаж «ІНФОРМАЦІЯ_3» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ІНФОРМАЦІЯ_4», шляхом стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_3 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму компенсації в розмірі 36540,00 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги про захист порушених прав, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вони звертається до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування, не є викладеними обставини щодо порушення прав кожного з позивачів, які підлягають відновленню саме відповідачем, оскільки не зазначено, в чому саме полягає дане порушення і всупереч яким нормативним актам, внаслідок яких саме дій, та з якими правовими наслідками.

Відповідно до розсянень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» контрафактним є примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Разом з тим, представник позивача, посилаючись на розповсюдження відповідачем товару, що має, на його думку, статус контрафактного, в тексті позовної заяви не зазначив, в чому в даному випадку полягає контрафактність товару відповідача, виходячи із визначення поняття контрафактного примірника твору, яке міститься в ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права».

Крім того, позивачами не викладені обставини в обґрунтування своїх тверджень про порушення саме відповідачем їх авторських права шляхом публічного показу, публічної демонстрації авторських прав, оскільки публічний показ передбачає демонстрацію оригіналів та примірників творів безпосередньо або на екрані за допомогою плівки, слайда, телевізійного кадру тощо (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) або за допомогою інших пристроїв чи процесів, а публічна демонстрація - показ аудіовізуальних творів, відеограм чи зафіксованих у них виконань або будь-яких рухомих зображень публіці (глядачам) у призначених для цього приміщеннях (кінотеатрах, салонах, інших видовищних закладах).

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивачів порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачам необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які їх права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вони просять застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Ст. 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання, а відповідач, котрий як і позивач має право на судових захист, має бути обізнаний, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист авторських прав залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: