Справа № 136/2797/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"12" січня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО ЛУКАШІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1. Після його смерті залишилось майно, яке покійний заповідав йому , в тому числі і житловий будинок "А" з прибудовою "а" , ганком та козирком, 1964 року побудови, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 35,0 кв. м. та господарські будівлі: літню кухню «Б», сарай "б", сарай «В», сарай «в», погріб з шиєю "Г", гараж «Д», огорожу №1, ворота №2, хвіртку №3 , криницю №4, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця, відповідно до діючого законодавства, спадщину після смерті батька прийняв у встановленому законом порядку. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, так як виявилось, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить спадкодавцю не представляється можливим.

В судове засідання позивач не з'явився. Надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився. Надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін і розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

03 лютого 2005 року, ОСОБА_1 склав заповіт, який був посвідчений секретарем Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, 03.02. 2005 року, за реєстром №16, згідно з яким спадкодавець заповідав все своє майно синові ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 помер ( свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1).

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2014 року, винесеною приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу, позивачеві відмовлено у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який залишився після смерті ОСОБА_1 , в зв'язку з тим, що даний будинок належить колгоспному двору, а тому належить його членам на праві сумісної власності, тобто встановити яка частка зазначеного будинку належить ОСОБА_1 не представляється можливим.

В силу ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Позивач прийняв спадщину у відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України, подавши протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (03.07.2014 року) заяву нотаріусу про прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи. Згідно з цими ж матеріалами, осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині - немає.

Згідно з матеріалами спадкової справи, заяви про відмову від спадщини позивач не подавав. 16.12.2014 року на його ім'я нотаріусом видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, що залишилась після смерті ОСОБА_1.

До складу спадкового майна входить цілий житловий будинок "А" з прибудовою "а" , ганком та козирком, 1964 року побудови, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 35,0 кв. м. та господарські будівлі: літня кухня «Б», сарай "б", сарай «В», сарай «в», погріб з шиєю "Г", гараж «Д», огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3 , криниця №4 які розташовані в АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом № 14 про право особистої власності на житловий будинок, виданим виконкомом Лукашівської сільської ради н.д. 10.02.1991 року, зареєстрованим Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 10.02. 1991 року за №14, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_1 .

За діючим на час видачі свідоцтва законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української РСР -1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після його припинення, мали ті члени колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року ( дата введення в дію Закону України «Про власність») не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

У відповідності до довідки , виданої Лукашівською сільською радою Липовецького району №637 від 18.12.2014 року, станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , мав статус майна, яке належало колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с.18) .

Згідно зі свідоцтвом про народження позивача ( а.с.6) , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - були його батьками.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 - померла ( а.с.7).

Розділом 11 «Право власності» глави 11 «Спільна власність», ст.. 120 Цивільного кодексу Української РСР «Власність колгоспного двору» 1964 р. закріплено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 , яка була членом колгоспного двору станом на 15.04.1991 року, витребувала свою частку з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, судом не здобуто.

Земельна ділянка під спадковим будинком була приватизована спадкодавцем на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ВН №08313 від 28.08.2001 року. В даний час, на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу 16.12.2014 року, земельна ділянка для обслуговування спадкового житлового будинку - належить позивачеві ОСОБА_2..

Таким чином, матеріали справи свідчать, що, на підставі свідоцтва № 14 про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Лукашівської сільської ради н.д. 10.02.1991 року, зареєстрованого Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації 10.02. 1991 року за №14, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, належав виключно одноосібно спадкодавцю ОСОБА_1.

. Інвентаризаційна вартість житлового будинку, господарських будівель і споруд , відповідно до технічного паспорту, складає 69757 гривень.

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися наслідок його смерті.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Статтею 130 ч.4 ЦПК України передбачено ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Отже, відповідно до вимог діючого законодавства, позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, у зв»язку з чим суд позов задовольняє у повному обсязі.

На підставі глави 84 ,ст.ст. 1218, 1223, 1268 ,1270, 1296,1297,1298 ЦК України , керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на цілий житловий будинок "А" з прибудовою "а" , ганком та козирком, 1964 року побудови, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 35,0 кв. м. та господарські будівлі: літню кухню «Б», сарай "б", сарай «В», сарай «в», погріб з шиєю "Г", гараж «Д», огорожу №1, ворота №2, хвіртку №3 , криницю №4 які розташовані в АДРЕСА_1 .

На підставі статті 1299 ЦК України право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку, рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська