Справа № 524/5754/15-ц
17.09.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Кривич Ж.О.,
при секретарі Кулинич М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу, -
У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу.
20 травня 2015 року він особисто звертався до відповідача із заявами про повернення вкладу по закінченню строку дії договору, однак в порушення умов договору, відповідачем до цього часу вклад не повернутий.
Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу у банківському металі золото загальною вагою 4.24 тройських унцій металу та нараховані проценти у банківському металі Золото загальною вагою 0.16 тройських унцій металу.
Просить стягнути з відповідача на його користь депозитний вклад у банківському металі золото загальною вагою 4,24 (чотири цілих двадцять чотири сотих унцій) тройських унцій металу та нараховані проценти у банківському металі золото загальною вагою 0.16 (нуль цілих шістндцять сотих унцій) тройських унцій металу.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1.2 договору, за час користування банківським металом, що складає вклад, протягом строку, визначеного в п.1.1 цього договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти у банківському металі за ставкою 2.50 річних. Згідно п.2.1 нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок відкритий у банку 2638.6.104234.004.
Згідно п.2.3 договору, повернення вкладу та виплата нарахованих на його процентів, здійснюється банком у день закінчення строку, визначеного в п.1.1 цього договору, шляхом перерахування банківського металу (вкладу) з депозитного рахунку 2635.4.104234.003 та нарахованих процентів у банківському металі з рахунку 2638.6.104234.004 на поточний рахунок клієнта (№ 2620) у банківському металі, відкритий у банку.
20 травня 2015 року позивач особисто звертався до відповідача із заявами про повернення вкладу по закінченню строку дії договору, однак в порушення умов договору, відповідачем до цього часу вклад не повернутий.
В порушення умов договору, відповідачем до цього часу вклад та нараховані проценти не повернуті.
Отже, на теперішній день за відповідачем залишається заборгованість по видачі вкладу у банківському металі золото загальною вагою 4,24 тройських унцій металу, що за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи складає 103409.09 грн., та нараховані проценти у банківському металі золото загальною вагою 0,16 тройських унцій металу, що за офіційним курсом НБУ станом на день розгляду справи складає 3902,23 грн.
У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення й використання продукції, яка реалізується не території України, для задоволення своєї особистої потреби мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належна кількість продукції й обслуговування; звертання до суду й іншим уповноваженим органам державної влади за захистом порушених прав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, «кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканим…».
Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Встановленим фактам відповідають правовідносини, які регулюються ст.ст. 15, 16, 626, 629, 638, 1058, 1060, 1061, 1074 ЦК України, відповідно до яких договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на установлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї, встановлених договором. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту відсотки. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним та безпідставним, оскільки відповідно до вимог статті 1066 ЦК України, банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Він не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.
Оскільки стороною договору банківського вкладу є фізична особа, то відповідач не міг відмовити у видачі вкладу. Закон (стаття 1074 ЦК України) не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження такого вкладу. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Вказаний закон станом на день подання позовної заяви відсутній. Отже, дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу є протиправними.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 11 коп.
Керуючись ст. ст. 321, 526, 527, 530, 551, 625, 1058, 1066, 1074 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 225 - 228,233 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення банківського вкладу - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 11 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: