Справа № 202/4777/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Пугач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із скаргою у якій посилається на незаконність дій та рішень державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3

Просить суд: визнати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45080324 незаконною і зобовязати державного виконавця перевірити виконання рішення суду по справі.

В судовому засідання стягувач підтримала вимоги скарги та просила її задовольнити, посилаючись на викладені у скарзі обставини.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що судове рішення виконується у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду.

Суд, вислухавши пояснення стягувача, відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та участі у їхньому вихованні, були задоволені частково.

Присуджено, усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з її онуками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, зобов'язавши ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод. Рішенням визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з її онуками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме встановлено, що:

- кожної першої та третьої неділі місяця з 09:00 години до 19:00 години ОСОБА_1 має право побачення та спілкування з онуками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом систематичних зустрічей в місцях та помешканнях приналежних до обєктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, а також за місцем свого проживання, без присутності батьків дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_2;

- один раз на рік ОСОБА_1 має право на строк не більше чотирнадцяти календарних днів, під час літніх канікул ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, запросити їх на тимчасове проживання до свого місця мешкання, а також з можливістю поїхати із онуками на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше 14 днів, завчасно, письмово попередивши про це батьків дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_2. В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Рішення набрало законної сили та 27 жовтня 2014 року позивачці було видано виконавчого листа на примусове виконання.

15.10.2014 року державним виконавцем Семенченко В.О. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, а 17.10.2014 року було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приймаючи останнє рішення, з яким не погоджується стягувач, державний виконавець посилався на те, що ОСОБА_2 на прийомі 16.10.2014 року було доведено до відома вимоги виконавчого документу та зобовязано не чинити перешкод позивачці у спілкуванні з онуками, попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України за умисне невиконання рішення суду, складено акт та відібрано відповідну заяву.

Проте, враховуючи, що відносини сторін у справі є вкрай неприязними, державний виконавець лише обмежився вищевказаними діями, та у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» не перевірив добровільного виконання рішення суду боржниками.

Як видно з наданих стягувачем документів, вона на початку жовтня 2010 року зверталася до правоохоронних органів щодо неправомірних дій ОСОБА_2 щодо невиконання судового рішення і встановлення перепон у реалізації її прав у спосіб, що був визначений судом.

Отже, за таких обставин, рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не може вважатися обґрунтованим, та таким, що прийнято із з'ясуванням усіх фактичних обставин провадження, з огляду на що його слід скасувати, після чого відновити провадження та перевірити у відповідності до вимог Закону чи в дійсності рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у цій справі виконується у добровільному порядку.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 210, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 17.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 45080324 неправомірними.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 17.10.2014 року про закінчення виконавчого провадження № ВП № 45080324.

Зобов'язати державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_3 належним чином і у точній відповідності із вимогами Закону України «Про виконавче провадження» виконати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення її без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Шклярук