УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення апеляційного Вінницької області від 09 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно із відповідачів 19 765,77 доларів США кредитної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 5 листопада 2010 року та договору відступлення прав вимоги ПАТ «ОТП Банк» відступила, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 13 жовтня 2005 року, укладеного між АКБ «Райфайзенбанк України» (правонаступник є ЗАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2, за яким останній не виконав належним чином своїх зобов'язань перед кредитором, а тому станом на грудень 2013 року виникла заборгованість, яка становить 19 765,77 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором 13 жовтня 2010 року між АКБ «Райфайзенбанк України» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась солідарно відповідати за повне і своєчасне погашення ОСОБА_2

Відповідачі не виконують взятих на себе зобов'язань, вимога про дострокове повернення кредитних коштів та відсотків по них залишилась без задоволення, і оскільки боржники добровільно вимог кредитора не виконують, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було вимушене звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору від 13 жовтня 2005 року, яка виникла станом на 23 грудня 2013 року, в сумі 19 765,77 доларів США, що станом на 23 грудня 2013 року становить еквівалент 157 987 грн 79 коп. та пеню в розмірі 12 465 грн 64 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09 грудня 2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2014 року скасовано в частині солідарного стягнення кредитного боргу та солідарного стягнення судового збору та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 Рішення в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 змінено - зменшено розмір судового збору, що підлягає стягненню з 3 441 грн до 1 704 грн 53 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, дійшов вірного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки боржник отримавши кошти у кредит, свої зобов'язання зі сплати процентів за користування грошима не виконує, а тому судом правильно застосовано при вирішенні вказаного спору вимоги ст. 526 ЦК України, зазначивши про те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а поручителі повинні нести цивільно-правову відповідальність за порушення кредитором взятих на себе зобов'язань, при цьому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, щодо наявності правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук