АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.

секретар Чубрей І.І.

за участю:ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна із незаконного володіння, стягнення моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про повернення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2015 року,

встановила:

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив:

- зобов'язати ОСОБА_4 повернути йому автомобіль марки Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2;

- стягнути з відповідача на користь позивача 8 000 гривень моральної шкоди.

Посилався на те, що 12 грудня 2013 року на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом, позивач передав ОСОБА_4 належний йому автомобіль марки Mercedes-Benz Vito 110 CDI.

Вказана довіреність була видана на підставі усної домовленості між сторонами про купівлю вказаного автомобіля. ОСОБА_4 сплатив частину вартості автомобіля в сумі 5000 доларів США, а другу частину в сумі 6000 доларів США зобов'язався сплатити до закінчення дії вказаної довіреності.

Однак ОСОБА_4 другу частину вартості автомобіля позивачу не сплатив.

Дії відповідача завдали позивачу моральних страждань, оскільки він хвилювався з приводу відсутності у володінні його власного автомобіля, відсутності контакту з ОСОБА_4 та необхідності звернення до правоохоронних органів.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 237 579 гривень 2 копійки.

Посилався на те, що 11 грудня 2013 року ОСОБА_1 одержав від ОСОБА_4 5000 доларів США в рахунок оплати авансу за купівлю спірного автомобіль. 12 грудня 2013 року ОСОБА_1 одержав від позивача додатково 4 500 доларів США в якості авансу. Таким чином ОСОБА_1 одержав від ОСОБА_4 9 500 доларів США в рахунок купівлі-продажу спірного автомобіля, тобто більшу частину коштів обумовлену сторонами.

Автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, знаходиться у ОСОБА_1

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1.

В решті позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 237 579 гривень 2 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення в частині, що оскаржується суд першої інстанції виходив з того, що в грудні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу автомобіля марки Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 9500 доларів США в рахунок виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу, однак залишок коштів в сумі 1500 доларів США переданий не був.

ОСОБА_4 правомірно користувався спірним автомобілем, однак не виконав свої зобов'язання про повний розрахунок. ОСОБА_1 повернувши автомобіль у свою власність безпідставно отримав грошові кошти в сумі 9500 доларів США, які підлягають поверненню ОСОБА_4

Автомобіль марки Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1 був переданий ОСОБА_1, а тому рішення в частині зобов'язання ОСОБА_4 повернути спірний автомобіль не підлягає до виконання.

Однак з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Так, частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно частини 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розписки ОСОБА_1 від 11 грудня 2013 року він отримав від ОСОБА_4 5 000 доларів США авансу на купівлю у нього автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, та зобов'язався віддати вказаний автомобіль після повного розрахунку в сумі 11 000 доларів США (а.с.63).

12 грудня 2013 року ОСОБА_4 написав розписку про те, що він бере автомобіль з правом викупу до 5 лютого 2014 року та сплатив аванс в сумі 4500 доларів США (а.с.8).

12 грудня 2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 довіреність, якою уповноважив останнього на користування спірним автомобілем (а.с.7).

З довідки УМВС в Чернівецькій області від 10 липня 2014 року №170 автомобіль Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.9).

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції помилково виходив з того, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля так неправильно застосував до спірних правовідносин правила статті 1212 ЦК України виходячи з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в своїй постанові від 3 червня 2015 року у справі № 6-100цс15.

Як вбачається з матеріалів справи і це підтвердили сторони та їх представники в ході апеляційного розгляду справи в грудні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовились укласти в майбутньому договір купівлі-продажу автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, за ціною 11 000 доларів США.

З розписки ОСОБА_1 від 11 грудня 2013 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_4 5 000 доларів США авансу на купівлю у нього автомобіля Mercedes-Benz Vito 110 CDI, державний номер НОМЕР_1, та зобов'язався віддати вказаний автомобіль після повного розрахунку в сумі 11 000 доларів США (а.с.63).

12 грудня 2011 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_4 довіреність, якою уповноважив останнього на користування спірним автомобілем (а.с.7).

12 грудня 2011 року ОСОБА_4 написав розписку про те, що він бере автомобіль з правом викупу до 5 лютого 2014 року та сплатив аванс в сумі 4500 доларів США (а.с.8).

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладений не був, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_1 грошова сума в розмірі 9500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції ухвалив рішення в частині, що оскаржується, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на те, що ОСОБА_1 повернувши автомобіль у свою власність безпідставно, в розумінні статті 1212 ЦК України отримав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 9500 доларів США.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на частину 5 статті 653 ЦК.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на ту обставину, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 відповідно до правил ст. 570 ЦК України слід стягнути 237 579 гривень 2 копійки, що є еквівалентом грошових коштів в сумі 9500 доларів США які ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 в якості авансу.

В решті рішення, в частині, яка оскаржується, слід залишити без змін.

Помилковим є доводи скарги про те, що 11 грудня 2013 року ОСОБА_1 не отримував ніяких коштів.

Такі доводи апеляційної скарги спростовується наданою відповідачем розпискою від 11 грудня 2013 року.

Відповідно до змісту вказаної розписки ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 5000 доларів США в рахунок сплати авансу за автомобіль (а.с.63).

З пояснень ОСОБА_1, які він дав суду апеляційної інстанції, вбачається, що він визнає факт отримання від ОСОБА_4 коштів в сумі 4500 доларів США та факт написання розписки про отримання від відповідача коштів в сумі 5000 доларів США, яку він передав відповідачу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 25 вересня 2015 року змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду на ту обставину, що ОСОБА_1 повернувши автомобіль у свою власність безпідставно, в розумінні статті 1212 ЦК України отримав грошові кошти від ОСОБА_4 в сумі 9500 доларів США.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на частину 5 статті 653 ЦК.

Доповнити мотивувальну частину рішення посиланням на ту обставину, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 відповідно до правил ст. 570 ЦК України слід стягнути 237 579 гривень 2 копійки, що є еквівалентом грошових коштів в сумі 9500 доларів США, які ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 в якості авансу.

В решті рішення, в частині, яка оскаржується, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: