н/п 4-с/490/33/2015 Справа № 490/4433/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 червня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Нікулічевій А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою

Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби ММУЮ і просив скасувати постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 10 лютого 2015 року за виконавчим документом № 490/4275/13-ц від 24 листопада 2014 року, а також зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання та вчинити всі необхідні дії, передбачені законодавством. Стверджував, що посилання державного виконавця на ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" при винесенні постанови з підстави відсутності у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника є незаконними.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Оскільки неявка сторін в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Суд, повно і всебічно вивчивши матеріали справи, вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано судовий наказ № 490/14275/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 222 грн. 52 коп.

Згідно постанови державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_2 від 10 лютого 2015 року у ВП № 46406002 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 490/14275/13-ц, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки у виконавчому документі відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, що передбачено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження».

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно" внесено зміни до п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", яка містить перелік обов'язкових вимог до оформлення виконавчого документа, виданого судом на примусове виконання рішення суду.

Серед інших вимог, які містить п. 18 Закону, обов'язковою вимогою для оформлення виконавчого документа є зазначення в ньому ідентифікаційного коду суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Відповідно до п. 3.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень до Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пункту 3 частини першої статті її Закону державний виконавець враховує таке: - відсутність ідентифікаційного коду суб'єкта господарювання - стягувача або боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі ідентифікаційного коду; - для фізичних осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається в виконавчому документі, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа, встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилась його мати через свої релігійні переконання, про що є відповідна відмітка у паспорті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержати від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Крім того, постанова Верховного суду України у справі № 6-62цс14, містить правовий висновок про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, в тому числі і для державних виконавців - відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не перешкоджає виконанню рішення суду.

Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, що вказаний судовий наказ скасований й боржником будь-яких заперечень щодо нього не подано, суд приходить до висновку, що відсутність індивідуального ідентифікаційного номера боржника у судовому наказі № 490/14275/13-ц, виданому 24 листопада 2014 року, не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10 лютого 2015 року у ВП № 46406002 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 490/14275/13-ц, виданого 24 листопада 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївобленерго" заборгованості у розмірі 222 грн. 52 коп. - скасувати.

Зобов'язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 490/14275/13-ц, виданого 24 листопада 2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Миколаївобленерго" заборгованості у розмірі 222 грн. 52 коп.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_3