16.02.2015 Єдиний унікальний № 371/2224/14-ц
Провадження 2/371/668/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Гаврищука А.В.

за участю секретаря - Січкаренко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Реєстраційна служба Миронівського РУЮ у Київській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Миронівського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5. За життя мати на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого заповіла все належне їй на день смерті майно ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після її смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих у АДРЕСА_1. Позивач, будучи спадкоємцем матері за заповітом, спадщину прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, розпорядився спадковим майном. Оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не має можливості, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

У ході судового розгляду до участі у справі були залучені у якості третіх осіб на предмет спору Реєстраційна служба Миронівського РУЮ у Київській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 заявлені позовні вимоги підтримав, в поясненнях послався на обставини, викладені в поданій до суду позовній заяві, просив їх задоволити.

Представник відповідача Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Руденко С.В. просить слухати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Реєстраційної служби Миронівського РУЮ у Київській області до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_8 до суду не з'явився, подав заяву про визнання позову та відмову від спадщини.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з'явився, судом отримано відомості про те, що вказана особа померла.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

За правилами ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до статті 1217 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов"язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєсстрації цього майна.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 15 травня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районого управління юстиції у Київської області (а.с. 6).

ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 все належне їй на день смерті майно, що стверджується заповітом, посвідченим секретарем Карапишівської сільської Ради народних депутатів Миронівського району Київської області (а.с. 38).

Після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина у виді житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих у АДРЕСА_1 (а.с. 16).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 діяли норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, відповідно до ст. 549 якого визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 за заповітом були її сини ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв фактично, оскільки вступив в управління та володіння будинком під номером АДРЕСА_1 (а.с. 32). Даний факт підтверджується довідкою № 925, виданою 17.10.2014 року виконавчим комітетом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області (ас. 45). Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

Інші спадкоємці: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину не приймали та на неї не претендують, що підтверджується матеріалами спадкової справи та заявою ОСОБА_3 (а.с. ). До суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини вказані спадкоємці не зверталися.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено в зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на дане майно. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи.

Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих, виходячи з наступного.

Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівль» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні - не відносяться до категорії самовільних.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленему Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленному порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Встановлено, що будинок під номером АДРЕСА_1 був побудований у 1960 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а.с. 15). Будинок має затверджений КП КОР Білоцерківським МБТІ технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, зареєстрований в погосподарській книзі (а.с. 11-14).

Відповідно до запису погосподарського обліку (форми № 4, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 95 від 18.04.2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.05.2005 року за № 487/10767) у 1960 році будинок був занесений у погосподарську книгу Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, до 1993 року у даному будинку проживала, користувалася та володіла ним ОСОБА_5. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 925, виданою 17 жовтня 2014 року Карапишівською сільською радою Миронівського району Київської області.

Запис померлої ОСОБА_5 в книгах погосподарського обліку в якості голови двору підтверджує факт належності будинку під номером АДРЕСА_1 саме їй. Даним будинком померла користувалася та володіла на праві власності.

Після смерті ОСОБА_5 право на належне їй спадкове майно набув її син ОСОБА_1.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 328, 392, п. 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, ст.ст. 548, 549 Цивільного Кодексу УРСР,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні можуть оскаржити рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2015 року.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук