Справа № 158/2404/14-ц Провадження № 22-ц/773/38/15 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 24 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В. ,

суддів - Подолюка В. А., Русинчука М. М.,

при секретарі Лимар Р. С.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водовідведення, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року Цуманське виробниче управління житлово-комунальне господарство (далі - Цуманське ВУЖКГ) звернулося в суд із зазначеним позовом. Вказувало на ті обставини, що відповідач ОСОБА_2, яка проживає АДРЕСА_1 самовільно, без укладання відповідного договору, користується послугами з централізованого водовідведення, які надає виробниче управління. Крім того позивач зазначав, що оскільки відповідач розрахунок за отримані послуги не проводить то заборгованість по їх оплаті за період з 1 січня 2014 року по 30 квітня 2014 року становить 21498 грн. 29 коп. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Цуманського ВУЖКГ заборгованість за послуги із централізованого водовідведення у розмірі 21498 грн. 29 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить його скасувати як незаконне і необґрунтоване, прийняте судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, у якому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

У письмовому запереченні на скаргу позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, просив залишити його без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за надані послуги з водовідведення відповідає нормам чинного законодавства.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є одним із співвласників квартири по АДРЕСА_1 та проживає у ній. Дана квартира є об'єктом спільної сумісної власності чотирьох осіб, частки яких у ній не виділені (а. с. 107 - 111). Централізоване водопостачання вказаної квартири здійснюється Цуманською ВК № 84 на підставі договору укладеного з ОСОБА_2, відповідно до умов якого норма споживання холодної води на одну особу в місяць становить 4,2 м. куб. (а. с. 9, 49 - 50).

Послуги з централізованого водовідведення щодо даної квартири здійснює позивач Цуманське ВУЖКГ за тарифами встановленими рішенням виконкому Уманської селищної ради № 41 від 28.04.2011 року (а. с. 9, 17 - 18).

Крім того встановлено, що послугами централізованого водовідведення, які надаються позивачем, відповідач користується без укладення відповідного договору (а. с. 19 - 20, 51 - 52).

Отже, незважаючи на відсутність між сторонами вказаного договору, наведені обставини свідчать про те, що між сторонами по справі виникли фактичні правовідносини з централізованого водовідведення, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року і згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати такі послуги у строки встановлені договором або законом.

Наведене дає підстави зробити висновок про те, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг між сторонами спору не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, згідно затверджених норм і тарифів, якщо він фактично користується ними.

Саме такий висновок, зроблений судом першої інстанції є правильним.

Разом з тим, беручи за основу для обрахування суми заборгованості відповідача ОСОБА_2 за одержані послуги з водовідведення механізм нарахувань передбачений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що дані Правила застосовуються у правовідносинах між виробником (надавачем) таких послуг і їх споживачами юридичними особами, фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги з водовідведення, надані їх виробником (надавачем) оплачуються споживачем фізичною особою з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Отже, розрахунок спожитих ОСОБА_2 послуг з водовідведення повинне здійснюватись відповідно до тарифів, встановлених рішенням Цуманської селищної ради Ківерцівського району № 41 від 28 квітня 2011 року, дія яких продовжена рішенням селищної ради № 36 від 31 травня 2012 року і встановленої норми споживання холодної води, що складає 4,2 м. куб. на 1 особу із розрахунку 5,87 грн. за 1 м. куб.

Оскільки у квартирі зареєстровано, а отже проживає 4 особи, які є її співласниками, то за 1 місяць вартість оплати за водовідведення становить (4,2 м. куб. * 4) * 5,87 грн. = 98 грн. 62 коп., а за період з 01 січня 2014 року по 30 квітня 2014 року - (98,62 грн. * 4) = 394 грн. 46 коп.

Такі розрахунки підтверджуються середнім нормативом фактичного споживання послуг в Україні, на які надаються пільги та субсидії, визначені постановою КМ України від 06 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування».

Оскільки судом першої інстанції обставини справи встановлені правильно, однак неправильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, то в силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвалене судом рішення в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за надані послуги підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 26 листопада 2014 року у даній справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Цуманського виробничого управління житлово-комунального господарства Ківерцівського району Волинської області 394 (триста дев'яносто чотири) грн. 46 коп. заборгованості за послуги централізованого водовідведення.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді