Справа № 357/632/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 14.11.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки, згідно якого на ім'я відповідача відкрито картковий рахунок та видано відповідну платіжну картку, також 14.11.2012 року між сторонами укладено договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, відповідно до якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки, відновлювану кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 4687,50 грн. із сплатою позичальником процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 78 % річних, а позичальник зобов'язується повернути отримані кредитні ресурси в строк до 16.11.2014 року та сплатити проценти за користування кредитними ресурсами, позичальник перестала сплачувати чергові платежі, а тому станом на 13.11.2014 року її заборгованість за кредитним договором становить 21 526,41 грн., яка складається із основної заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, пені. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, але в позовній заяві викладено клопотання позивача щодо розгляду справи без участі представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому вказано на те, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов визнала частково, не заперечувала тих обставин, що нею порушено умови кредитного договору, але просила суд зменшити розмір пені з врахуванням її матеріального становища, про що надала письмову заяву.

Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 14.11.2012 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем укладено договір № 006-Z/047583 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Elektron Instant Issue, за умовами якого банк відкриває картковий рахунок в гривні, емітує та надає клієнту платіжну картку, здійснює обслуговування карткового рахунку клієнта та платіжної картки, забезпечує розрахунки за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки в межах видаткового ліміту, що знаходиться на картковому рахунку клієнта, а клієнт сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні платіжної картки та обслуговуванні карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені Тарифами комісійної винагороди банку по операціях емісії і обслуговування платіжних карток, що стверджується копією цього договору.

Відповідно до п.2.6 договору, клієнт доручає банку самостійно списувати з його карткового рахунку кошти на суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки, за платіжними повідомленнями еквайрів, суму комісійної винагороди відповідно до тарифів банку, суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору, суму нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта, суми коштів помилково зарахованих на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами.

Згідно з п.4.1.7 договору клієнт зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці.

У випадку виникнення несанкціонованого овердрафту клієнт зобов'язаний погасити заборгованість, що виникла, у строк до 10 числа місяця наступного за звітним, а також сплатити банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому тарифами банку /п.п. 4.1.9, 4.1.10/.

Умовами договору передбачено відповідальність банку та клієнта за невиконання своїх обов'язків, так, банк несе відповідальність за несвоєчасність зарахування коштів на картковий рахунок; правильність відображення операцій на рахунку.

Клієнт несе відповідальність за несвоєчасне та неналежне виконання умов договору, повну відповідальність за операції з платіжною карткою та безумовну відповідальність за виникнення несанкціонованого овердрафту.

За ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові /володільцеві рахунка/, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.11.2012 року також укладено договір № 040-034030/12-00938-вкл-к про відкриття відновлюваної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки Visa Instant Issue, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 4687,50 грн., зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами в розмірі процентної ставки 78 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 16.11.2014 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені договором, що стверджується копією вказаного договору в матеріалах справи.

Згідно п.2.1.1 договору протягом періоду кредитування, починаючи з 14.11.2012 року і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлювальної кредитної лінії, тобто 16.11.2014 року, кредитний ліміт щомісяця, в день нарахування процентів, зменшується рівними частинами на суму кожного зменшення у розмірі 195,31 грн., при цьому перше зменшення кредитного ліміту здійснюється у день нарахування процентів у місяці, наступному за місяцем, у якому був встановлений кредитний ліміт.

Як передбачено п.3.3 договору, за згодою сторін встановлюється такий режим відновлювальної кредитної лінії, при якому банк протягом періоду дії відновлювальної кредитної лінії проводить списання необхідної суми з картрахунку позичальника /якщо це дозволяє поточний розмір коштів у межах видаткового ліміту на картрахунку позичальника/ у рахунок погашення поточної заборгованості по кредитних ресурсах /при наявності такої заборгованості/, незалежно від того, чи наступив строк повернення кредитних ресурсів, визначений договором.

Нарахування процентів здійснюється щомісяця, один раз на місяць, у день нарахування процентів, на залишок заборгованості позичальника за період з попереднього по поточний день нарахування процентів. Нарахування процентів проводиться за методом факт/360 /п.4.2/.

Відповідно до п.6.1 вказаного договору за прострочення повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 60 % річних від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити проценти за увесь час фактичного користування кредитними ресурсами.

В суді також було встановлено, що відповідачем порушено умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту.

Згідно розрахунку позивача станом на 13.11.2014 року за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором в сумі 21 526,41 грн., а саме: заборгованість за кредитом -976,61 грн., заборгованість прострочена /несанкціонована/ за кредитним договором-3699,14 грн., нараховані відсотки по заборгованості -9793,32 грн., нараховані відсотки по простроченій /несанкціонованій/ заборгованості -1222,39 грн., пеня -5834,95 грн.

Розмір заборгованості за кредитним договором відповідач не оспорювала.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

З врахуванням приписів вищенаведених правових норм та умов укладеного між сторонами договору, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими.

Відповідач просила суд з врахуванням її матеріального становища зменшити розмір нарахованої банком пені.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", положення ч.3 ст.551 ЦК про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054,1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу /наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання/.

Як вказано вище, позивачем нараховано до сплати позичальнику пеню в розмірі 5834,95 грн., розмір якої перевищує навіть заборгованість за тілом кредиту -4675,75 грн.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в Територіальному медичному об'єднанні м. Біла Церква на посаді молодшої медичної сестри і її заробітна плата становить в середньому біля 1560 грн., на її утриманні перебуває син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, якого вона виховує одна, оскільки шлюб з ОСОБА_3 розірвано 27.04.2006 року, що стверджується довідкою про доходи з місця роботи відповідача, копією свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження дитини.

Отже, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, яку належить стягнути з відповідача на користь позивача, до 1000 грн. з врахуванням даних про матеріальне становище відповідача, які суд вважає істотними обставинами для зменшення пені.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 691 грн.46 коп., а саме: заборгованість за кредитом -976,61 грн., заборгованість прострочена /несанкціонована/ за кредитним договором-3699,14 грн., нараховані відсотки по заборгованості -9793,32 грн., нараховані відсотки по простроченій /несанкціонованій/ заборгованості -1222,39 грн., пеня -1000 грн.

На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 549, 551, 610, 611, 1048, 1049, 1050,1054,1066 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 16 691 грн.46 коп. заборгованості та 243 грн.60 коп. судового збору, всього 16935 грн.06 коп.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко