Провадження №2/761/1805/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого-судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бубела А.М. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість у розмірі 989 770, 76 копійок, судові витрати у розмірі 3 219, 00 грн., а всього - 992 989, 76 грн. в цілях виконання вищезазначеного рішення суду, постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бубелою А.М. від 06.02.2013 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. На час винесення вищезазначеної постанови спірна квартира вже не належала ОСОБА_2, так як рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2011 року було відновлено його ( ОСОБА_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1, однак, відповідні відомості щодо зміни власника квартири проведено не було.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що в рамках зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця з метою забезпечення виконання рішення суду було здійснено арешт майна боржника - ОСОБА_2, а саме: квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_1 не є стороною вищезазначеного виконавчого провадження, а тому не має право на здійснення прав та обов'язків включно з оскарження дій або бездіяльності державного виконавця. Крім того, на його думку, вказаний позов не відповідає вимогам ст.ст.383-387 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку; причину неявки суду не сповістила; заперечень на позов не надіслала; по справі зібрано достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Представник відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції, як і представник третьої особи в судове засідання не з'явились; надіслали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, представника відповідача ОСОБА_2, дослідив надані докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Провіряючи обставини по справі судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2008 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2011 року позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 задоволено частково, постановлено: визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 30.09.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 1036; визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комендант О.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 2076. В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 31.01.2012 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2011 року залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2012 року заходи забезпечення позову, застосовані відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2008 року шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - скасовано.

В ході досудового розслідування кримінальної справи, постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у м. Києві Лавриненка К.М. від 01.02.2011 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, з метою забезпечення можливого в майбутньому заявленого в кримінальній справі цивільного позову.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 12.05.2014 року скасовано арешт накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у м. Києві Лавриненка К.М. від 01.02.2011 року на квартиру АДРЕСА_1, який внесений до Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів майна за № 10781828.

29 листопада 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 989 770, 76 копійок, судові витрати у розмірі 3 219, 00 грн., а всього - 992 989, 76 грн.

04 грудня 2012 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бубелою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2601/11089/12, виданого 29.11.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти - 992 989, 76 грн.

06 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Бубелою А.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини ( ч. 1, 2 ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження " ).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як майно, на яке накладено арешт, а саме: квартира АДРЕСА_1, ОСОБА_2 на праві власності не належить, а тому на даний час відсутні підстави для його арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60 Закону України " Про виконавче провадження ", ст.ст. 10, 11, 60, 159, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа: реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений постановою ВП № 354969 від 06 лютого 2013 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Бубелою Андрієм Миколайовичем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: