Справа № 363/264/15ц Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 22-ц/780/3925/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 38 01.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А., Фінагєєва В.О.

при секретарі: Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4. Відповідно до заповіту від 23 грудня 2009 року, ОСОБА_4 заповідала позивачу ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та присадибну ділянку площею 0,36 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Державним нотаріусом Вишгородської районної державної нотаріальної контори Загвоздіною А.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки в нього були відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері на спадкове майно.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду, третя особа ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що нічого не знала про існування заповіту. Заявила свої претензії на частину спадкового майна так як має право на обов'язкову частку у спадщині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Законним і обґрунтованим відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України в мотивувальній частині рішення суд має зазначити встановлені судом обставини і визначити відповідно до них правовідносини, мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги чи відхиляє докази, застосовує зазначені у рішенні нормативно-правові акти.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача- ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, зареєстрованого відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 11050. Відповідно до заповіту від 23 грудня 2009 року, посвідченого головою Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області Кальченко Н.В., ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_3 жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та присадибну ділянку площею 0,36 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітом шляхом подачі заяви № 939 від 05 вересня 2013 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Третя особа ОСОБА_2 також звернулася 11 вересня 2013 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини. Про зміст заповіту, посвідченого головою Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області Кальченко Н.В. 23 грудня 2009 року за реєстровим номером 19, за яким ОСОБА_4 заповідала своє майно ОСОБА_3 їй стало відомо.

Відповідно до довідки, виданої Толокунською сільською радою Вишгородського району Київської області № 112 від 21 серпня 2013 року, ОСОБА_4 проживала в АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки, виданої Толокунською сільською радою Вишгородського району Київської області № 02-10/10 від 30 січня 2015 року, згідно даних господарської книги Толокунської сільської ради № 4, власником будинку, який знаходиться за вищезазначеною адресою, є померла ОСОБА_4

Згідно довідки на нерухоме майно виданої КП «Вишгородське БТІ» від 15 січня 2015 року № 18, вищевказаний житловий будинок станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано. Даний житловий будинок був збудований у 1960 році.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що на день смерті ОСОБА_4 заповіт не змінено і не скасовано. Спадкоємцем до майна після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_3 Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону є складання заповіту особою, яка не мала на це права або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту.

На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

До заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами застосовуються положення ст 1247 ЦК України. Такі заповіти прирівнюються до заповітів посвідчених нотаріусами, та порядок їх посвідчення затверджений постановою КМ від 15.06.1994 № 419 «Про порядок посвідчення заповітів і доручень прирівнюваних до нотаріально засвідчених». Згідно п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено обов'язок вчинення цих дій.

Суд першої інстанції не перевірив повноваження посадової особи, що вчиняла нотаріальні дії і прийшов до передчасного висновку про задоволення позову.

Заповіт складений за підписом ОСОБА_4 від 23.12.2009 року підписав голова Толокунської сільської ради Кальченко Н.В. в той час як зміст ст 1241 та 1307 ЦК України роз'яснювався секретарем сільської ради (а.с.7).

Оскільки вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення справи, а також судом не були застосовані норми закону, які підлягали застосуванню, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права і тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до Толокунської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: