Справа № 682/1029/15-ц
Провадження № 2/682/434/2015
21.09.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Зеленської В.І
при секретарі Кондратюк Л.О.
з участу представника позивачки адвоката ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського строкового вкладу,
в с т а н о в и в :
06.04.2015 р ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відділення №105 м. Славута Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення банківського строкового вкладу в сумі 168354,10 грн.
Ухвалою суду від 23.07.2015 р за клопотанням позивача здійснено заміну неналежного відповідача - відділення №105 м. Славута Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», належним, яким є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит".
В судове засідання позивач не з"явився .
Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» повторно в судове засідання не з"явився і не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи судом, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Тому суд за згодою представника позивача вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Факт внесення ОСОБА_2 коштів на депозитний рахунок підтверджується меморіальним ордером від 06 листопада 2012 року (а.с.6).
05 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми депозиту. Ця вимога була отримана відповідачем 05 березня 2015 року, про що свідчить штамп на заяві з вказівкою на дату реєстрації та поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.7-10).
Із пояснень представника позивача адвоката ОСОБА_1 вбачається, що до цього часу відповідачем не надано відповіді на вказану заяву, депозитний вклад на суму 168354,10 грн. не повернуто.
Факт неповернення позивачу депозитного вкладу в сумі 168354,10 грн не спростовано відповідачем.
Як визначено ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до положень ч.2 ст. 1060 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Згідно з ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку(гл. 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу, а відповідно до ст. 1074 ЦК України в редакції, що виникла на час виникнення спірних правовідносин, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Не повертаючи кошти, які належать на праві власності позивачу, банк порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України, однак в порушення названих норм позивач позбавлений права користуватися своїм майном у виді грошових коштів, які банк отримав від нього на умовах строковості та платності і у встановлений строк не повернув.
Таким чином неповернення банком позивачу суми депозитного вкладу є незаконним, оскільки позбавляє вкладника права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами, є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам ЦК України.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення суми банківського строкового вкладу законними та обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.
У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 р. N 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 р. N 15) роз"яснено, що до спорів, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема ті, що виникають із договорів страхування, договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг), а також інші відносини, що виникають з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов"Язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін.
На підставі викладеного позивач правомірно звільтнений від сплати судового збору відповідно до п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1683,54 грн.
Керуючись ст. 8, 10, 14, 18, 88, 209, 212, 213, 224, 225-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 1058 ЦК України, суд
в и р і ш и в:
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в дохід держави в розмірі 1683 грн 54 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.
Суддя Зеленська В. І.