Справа № 570/4160/14-ц
Номер провадження 2/570/98/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника позивача, адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівному

цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до УМВС України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У зв'язку з тим, що він близько 09 год. 00 хв. 22 березня 2013 року, після того як придбав на ринку в м.Луцьку м'ясо-ковбасні вироби для власного споживання, був зупинений працівниками ДАІ, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, і винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею, яка в подальшому була скасована постановою Рівненського районного суду від 14 травня 2013 року, пізніше на місце події прибули працівники ВДСБЕЗ, які самовільно оглянули багажник його автомобіля і побачили там ковбасні вироби, після чого наказали йому їхати до Луцького МВ УМВС України у Волинській області, де він пробув увесь день і лише о 19 год. 30 хв. слідчі на підставі ухвали слідчого судді провели обшук у його автомобілі і вилучили звідти три ящики м'ясо-ковбасних виробів, після чого його примусили о 22 год. 00 хв. повернутися до МВ для допиту, який закінчився близько 23 год. 00 хв., за даним фактом проводилося досудове розслідування, однак 27 травня 2013 року слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яка була скасована ухвалою суду після подачі ним скарги на вказану постанову, а ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01 серпня 2013 року було зобов'язано слідчого повернути йому вилучену при обшуку продукцію, але вона йому так і не була повернута, в результаті таких дій йому були завдані матеріальні збитки з огляду на те, що вказана продукція до цього часу зіпсувалася, позивач звернувся з даним позовом до суду у просить відшкодувати завдану йому неправомірними діями працівників УМВС матеріальну і моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності за участю його представника, позовні вимоги підтримує і просить позов задоволити.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснив, що неправомірність дій працівників УМВС підтверджується трьома рішеннями судів, які набрали законної сили. Вказані неправомірні дії полягали у тому, що відносно ОСОБА_3 була складена постанова про адміністративне правопорушення, яка в подальшому була скасована судом. Крім того, неправомірними були дії щодо реєстрації вказаної події як злочину, оскільки не було дотримано суб'єктності злочину, контрафактна продукція визначалася на око, для кваліфікації дій за ст.227 КК України необхідно, щоб вартість продукції перевищувала 200000 гривень, однак продукції було вилучено на 2400 гривень. При цьому розуміючи, що в даній події немає складу злочину, працівники УМВС продовжували вчиняти протиправні дії і незважаючи на набрання чинності ухвалою Луцького міськрайонного суд про зобов'язання слідчого повернути вилучене майно, ковбасні вироби так і не повернули ОСОБА_3 Зважаючи, що така продукція швидко псується, позивачу були завдані матеріальні збитки, які підлягають відшкодуванню. Крім того, незаконними діями працівників УМВС позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у його незаконному і безпідставному утриманні з 09 год. до 23 год. у відділенні міліції. Все це відбувалося під примусом і з застосуванням психологічного тиску. Зважаючи на це просить позов задоволити і стягнути з відповідачів завдану позивачу матеріальну і моральну шкоду.

Представник відповідача УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 в суді позов не визнала, пояснила, що відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом виявлення недоброякісного продукту, а не відносно позивача. На підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук і вилучено 77,2 кг продукції, яка була передана на відповідальне зберігання ПМП «Вінтер». Спочатку ОСОБА_3 дав покази, що привіз ковбасні вироби для збуту на ринку, а пізніше змінив покази і вказав, що він їх придбав. Після отримання листа із управління ветеринарної медицини про те, що ковбасні вироби повинні бути знищені, слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка в подальшому була скасована. Працівники УМВС неодноразово телефонували і надсилали ОСОБА_3 листи про те, щоб він з'явився і отримав ковбасні вироби, але він за викликом не з'являвся, тому вини в діях працівників УМВС немає. Крім того, вказує, що позивачем не надано жодних доказів того, що йому була завдана моральна шкода. Зважаючи на це, просить відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про дату, місце і час розгляду справи своєчасно і належним чином. Причину неявки суду не повідомив і від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Суд визнав його неявку в судове засідання неповажною і вважає за можливе слухати справу у його відсутності, проти чого представники сторін не заперечили.

Судом встановлено, що 14 травня 2013 року постановою Рівненського районного суду Рівненської області була скасована постанова серії АА2 № 825644 від 22.03.2013 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2013 року було задоволено скаргу ОСОБА_3В і скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження. В даній ухвалі суд встановив, що слідчим СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 під час ведення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0001660 від 22.03.2013 року, було допущено грубі порушення вимог чинного Кримінально-процесуального законодавства України. Зокрема, слідчим при вилученні майна скаржника (ковбасних виробів) не було вирішено питання щодо тимчасового доступу до зазначеного майна або накладення арешту на нього. З таким клопотанням слідчий взагалі не звертався до суду. Крім того, під час проведення подальшого досудового розслідування, слідчим не була належним чином проведена експертиза майна (ковбасних виробів), що свідчить про передчасність висновків щодо його невідповідності санітарним нормам.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2013 року по справі № 161/13239/13-к, скаргу ОСОБА_3 на неправомірні дії слідчого СВ Луцького МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 було задоволено, зобов'язано слідчого повернути ОСОБА_3 ковбасні вироби, які були вилучені 22 березня 2013 року в результаті проведення обшуку у автомобілі «Фольксваген Кадді» державний номерний знак НОМЕР_1, дана ухвала набрала законної сили, однак, до цього часу це рішення суду не виконане.

Відповідно до ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Стаття 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду" встановлює випадки, умови та порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України: "Про оперативно-розшукову діяльність", Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Пунктом 11 ч.1 ст.2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим законом, виникає у випадках встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів.

Зважаючи, що рішеннями суду встановлено, що під час досудового розслідування слідчим було вчинено грубі порушення вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, якими завдано майнової шкоди ОСОБА_3, тому така шкода повинна бути відшкодована.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про те, що слідчий вжив усіх заходів з метою своєчасного повернення вилучених ковбасних виробів, оскільки на підтвердження цих обставин не надано належних доказів. Запис в журналі реєстрації вихідної кореспонденції про відправку ОСОБА_3 листа про явку до слідчого для отримання вилученої продукції, суд оцінює критично, оскільки вказаний запис не підтверджує факт отримання позивачем такого листа.

Згідно наданого представником позивача розрахунку, вартість вилучених ковбасних виробів станом на 2015 рік становить 3895,86 грн., однак зважаючи на те, що на день вилучення їх вартість була нижчою і на даний час немає можливості її встановити, представник позивача просить стягнути матеріальну шкоду в сумі, яка зазначена в позовних вимогах, а саме 2400 грн. Суд погоджується з доводами позивача і вважає, що за рахунок коштів Державного бюджету позивачу повинно бути відшкодовано матеріальну шкоду в сумі 2400 грн.

Що стосується стягнення моральної шкоди, то стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 в результаті вчинення протиправних дій працівниками УМВС була завдана матеріальна шкода, з 2013 року він неодноразово звертався як до органів прокуратури так і до суду з метою захисту своїх прав, однак до цього часу завдані йому збитки не відшкодовані, внаслідок чого він зазнав душевних страждань, які полягають у приниженні честі, гідності, у порушенні права власності, тому суд вважає, що йому була завдана моральна шкода і вона підлягає стягненню з відповідача. Однак, зазначений в позовній заяві розмір моральної шкоди в сумі 20000 грн. є завищеним, а тому до стягнення підлягає моральна шкода в сумі 1000 грн. Вказана сума співрозмірна тим стражданням, які зазнав позивач в результаті вчинення протиправних дій органами УМВС і тій матеріальній шкоді, яка була йому спричинена.

Оцінюючи всі вище наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення законних прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.57, 59, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1172 Цивільного кодексу України, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до УМВС України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3:

- матеріальну шкоду в сумі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень;

- моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.