Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором комісії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 24 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором комісії передано за підсудністю до Суворовського районного суду міста Одеси.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 20 січня 2015 року справу прийнято до свого провадження.

Представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог та просив задовольнити її в повному обсязі.

В обґрунтування пред'явлених позовних вимог представник позивача вказав, що між позивачем та відповідачем в 2009 році був укладений договір комісії в усній формі без визначення строку його виконання, позивач передав відповідачу наступні прикраси: «жемчуг прісноводний культивований д 9-10мм; жемчуг білий прісноводний 12 мм.; жемчуг лиловий прісноводний культивований 12 мм.; жемчуг прісноводний культивований рас тяжка 6-10 мм. для виставлення їх на продаж в магазині «Золото-антикваріат». По факту передачі прикрас Відповідач видав Позивачу квитанції. Зазначені прикраси були оцінені на суму 1230,00 доларів США.

Станом на 17 лютого 2015 року вартість прикрас складає по курсу НБУ (який дорівнює 26,35 грн.) 32410,50 (тридцять дві тисячі чотириста десять,50) гривень.

Відповідач зобов'язався виставити на продаж зазначену прикрасу. У разі неможливості продажу прикраси у розумний строк відповідач повинен повернути їй прикрасу. Тривалий час Позивачу не повертались а ні гроші, а ні прикраси, але давалась обіцянка вирішити всі питання мирним шляхом, однак 08 квітня 2014 року відмовився повертати грошові кошти та взагалі виконувати умови договору.

У той же день Позивачем була подана заява до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області по факту не повернення коштів. У своїй відповіді від 13.05.2014 року співробітники міліції повідомили що 06.03.2011 року у магазині «Золото-антикваріат» була здійснено пограбування в тому числі вкрали каміння, які належали Позивачу - ОСОБА_1 За вищевикладеним фактом Портофранківським ВМ порушена карна справа за ст. 185, ч.3 ККУ № від 11.03.2011 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчить поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надавав.

уд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між позивачем та відповідачем в 2009 році був укладений договір комісії в усній формі без визначення строку його виконання, позивач передав відповідачу наступні прикраси: «жемчуг прісноводний культивований д 9-10мм; жемчуг білий прісноводний 12 мм.; жемчуг лиловий прісноводний культивований 12 мм.; жемчуг прісноводний культивований рас тяжка 6-10 мм. для виставлення їх на продаж в магазині «Золото-антикваріат».

По факту передачі прикрас Відповідач видав Позивачу квитанції № 741 від 28.01.2009р. та № 902 від 04.07.2009р.

Зазначені прикраси були оцінені на суму 1230,00 доларів США.

Станом на 17 лютого 2015 року вартість прикрас складає по курсу НБУ (який дорівнює 26,35 грн.) 32410,50 (тридцять дві тисячі чотириста десять,50) гривень.

Відповідач зобов'язався виставити на продаж зазначену прикрасу. У разі неможливості продажу прикраси у розумний строк відповідач повинен повернути їй прикрасу.

Тривалий час Позивачу не повертались а ні гроші, а ні прикраси, але давалась обіцянка вирішити всі питання мирним шляхом.

08 квітня 2014 року на черговий дзвінок ОСОБА_2, який є власником магазину «Золото-антикваріат» повідомив Позивачу, що ні чого повертати не збирається та взагалі нічого не заборгував.

У той же день Позивачем була подана заява до Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області по факту не повернення коштів. У своїй відповіді від 13.05.2014 року співробітники міліції повідомили що 06.03.2011 року у магазині «Золото-антикваріат» була здійснено пограбування в тому числі вкрали каміння, які належали Позивачу - ОСОБА_1 За вищевикладеним фактом Портофранківським ВМ порушена карна справа за ст. 185, ч.3 ККУ № від 11.03.2011 року.

Відповідно до ст..ст. 1011,1012 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Договір комісії може бути укладений на визначений строк або без визначення строку, з визначенням або без визначення території його виконання, з умовою чи без умови щодо асортименту товарів, які є предметом комісії. Комітент може бути зобов'язаний утримуватися від укладення договору комісії з іншими особами.

Істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

Приймаючі до уваги той факт що у квитанціях № 741 та 902 чітко визначено майно та його ціна договір комісії між сторонами був укладений на невизначений строк.

Згідно зі ст. 1014 ЦК України комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1021 ЦК України комісіонер відповідає перед комітентом за втрату, недостачу або пошкодження майна комітента. Якщо при прийнятті комісіонером майна, що надійшло від комітента, або майна, що надійшло для комітента, будуть виявлені недостача або пошкодження, а також у разі завдання шкоди майну комітента комісіонер повинен негайно повідомити про це комітента і вжити заходів щодо охорони його прав та інтересів.

Зі змісту статей 10, 60 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одним з обов'язків комісіонера є забезпечення схоронності майна комітента. Для цього він повинен створити належні умови збереження переданого йому майна.

У свою чергу відповідач вказаний обов'язок не виконав, також не було повернуто а ні прикраси, а ні грошові кошти отриманні від реалізації товару.

Відповідно до п.2.ч.1. ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань.

Матеріали справи не містять докази того, що Відповідачем комісіонером ОСОБА_2 були застосовані всі необхідні заходи запобігання втрати майна позивача комітента ОСОБА_1

Матеріали справи не містять докази того, що на час розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, тому суд вважає можливим стягнути 32410,50 (тридцять дві тисячі чотириста десять,50) гривень з ОСОБА_2 як з фізичної особи

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три, 60) гривні.

Керуючись ст.ст. 526, 614, 1011, 1012, 1014, 1021 ЦК України, ст.,ст. 6-14, 60, 212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором комісії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 32410,50 (тридцять дві тисячі чотириста десять,50) гривень;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три, 60) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 80,51 грн.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня оголошення рішення.

Суддя-