У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,
суддів: Висоцької В.С.,Маляренка А.В.,Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа − Управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, про визнання права на перерахунок заробітної плати та стягнення заборгованості, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, на обґрунтування якого вказав, що у 1987 році він працював підземним гірничим робітником очисного забою на шахті Благодатна ВО «Павлоградвугілля», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі − ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»). З 01 липня по 20 грудня 1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зонах небезпеки № № 0, 1, 3 та йому надано статус 2-ої категорії ліквідатора Чорнобильської катастрофи. Відповідно до довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 21 травня 2012 року № 13/230 йому за період перебування на військових зборах була нарахована заробітна плата за період з липня по грудень 1987 року в сумі 7 233,50 руб.

З урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визнати неправомірними дії відповідача ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо відмови йому у перерахунку неправильно нарахованої заробітної плати з 01 липня по 20 грудня 1987 року; встановити, що з 01 липня по 20 грудня 1987 року його розмір заробітної плати становить 11 933,09 руб.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з 01 липня по 20 грудня 1987 року та видати довідку про заробітну плату, в якій зазначити, що оплата праці за липень 1987 року становить 3 626,97 руб., за серпень 1987 року становить 3 004,27 руб., за вересень 1987 року становить 2 091,16 руб., за жовтень 1987 року становить 323,19 руб., за листопад 1987 року становить 1 948,09 руб., за грудень 1987 року становить 939,41 руб., на загальну суму 11 933,09 руб.; стягнути з відповідача на його користь перераховану заробітну плату у розмірі 72 187,46 грн за період 01 липня по 20 грудня 1987 року та судові витрати на проведення експертизи у розмірі 3 680 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року позов частково задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_6 заборгованість з заробітної плати в розмірі 72 187 грн 46 коп. Зобов'язано ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» видати ОСОБА_6 довідку про розмір заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня по 20 грудня 1987 року у загальній сумі 11 933,09 руб., у тому числі за липень 3 626,97 руб., серпень 3 004,27 руб., вересень 2 091,16 руб., жовтень 323,19 руб., листопад 1 948,09 руб., грудень 939,41 руб. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року доповнено рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року та вказано, що рішення в частині стягнення заборгованості з заробітної плати підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Сума, що підлягає стягненню, визначена без утримання прибуткового податку та інших обов̓язкових платежів.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року в частині стягнення з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_6 заборгованості по заробітній платі в розмірі 72 187 грн 46 коп. скасовано. Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_6 заборгованість з заробітної плати з 01 липня по 20 грудня 1987 року в розмірі - 0,08 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Додаткове рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2014 року скасовано.

У касаційній ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просить змінити рішення апеляційного суду в частині розподілу судових витрат не передаючи справу на новий апеляційний розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а касаційна скарга ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що у відомостях про нарахування заробітної плати оплата праці позивача за роботу у Чорнобильській зоні зазначена загальними сумами без розшифровки проведених нарахувань, а тому відповідно до ст. 115 КЗпП України, позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на його користь заборгованості по заробітній платі в сумі 72 187 грн 46 коп. з урахуванням індексів інфляції і перерахунком у гривню відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці».

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині стягнення з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_6 заборгованості з заробітної плати в розмірі 72 187 грн 46 коп., апеляційний суд керувався тим, що вказана норма статті не була чинною на вказаний у позовній заяві період, а тому вимоги позивача щодо застосування індексу інфляції до недоплаченої йому суми заробітної плати з 01 липня по 20 грудня 1987 року не можуть бути застосовані.

Такий висновок суду є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які правильно застосовані з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії (а. с. 10).

Відповідно до довідки військової частини № 64354 Міністерства оборони України від 20 грудня 1987 року № 1702/28, а також архівної довідки Міністерства оборони України від 16 квітня 2013 року № 23460 ОСОБА_6 був призваний на учбові збори Павлоградським військкоматом та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 1987 року (наказ № 7) по 20 грудня 1987 року (наказ № 155) у зонах небезпеки № № 0, 1, 3 (а. с. 14).

Відповідно до довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 21 травня 2012 року за № 13/230 позивачу за період перебування на військових зборах була нарахована заробітна плата з липня по грудень 1987 року в сумі 7233,50 руб. А з 2000 року він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області та отримує пільгову пенсію за віком по списку № 1 згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а. с. 16).

Згідно з висновком судово-економічної експертизи, проведеної згідно з ухвалою суду від 18 листопада 2013 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса від 18 березня 2014 року № 12309, визначено два варіанти оплати праці позивача за період перебування на спеціальних військових зборах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня по 20 грудня 1987 року, в обсязі наданих документів, а саме:

− варіант № 1 (розрахунок оплати праці з 01 липня по 20 грудня 1987 року згідно з довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 квітня 2013 року № 23460) − 11933,09 руб., у тому числі: липень − 3626,97 руб., серпень − 3004,27 руб., вересень − 2091,16 руб., жовтень − 323,19 руб., листопад − 1948,09 руб., грудень − 939,41 руб.

− варіант № 2 (розрахунок оплати праці за період з 01 липня 1987 року по 20 грудня 1987 року згідно з довідкою військової частини № 64354 від 20 грудня 1987 року № 1702-88) − 7999,55 руб., у тому числі: липень − 2056,24 руб., серпень − 1948,09 руб., вересень − 1731,35 руб., жовтень − 477,95 руб., листопад − 874,08 руб., грудень − 911,84 руб.

Довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 квітня 2013 року № 23460 містить більш повний перелік виконаних робіт, а сааме: роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 3-й зоні небезпеки, що дає право підвищувати розмір годинної тарифної ставки мінімум на 80 %, роботи у 1-й зоні небезпеки, що дає право підвищувати розмір годинної тарифної ставки мінімум на 20 %, роботи в зоні «0» (зона особливого контролю), що проводиться без підвищення годинної тарифної ставки (а. с. 13).

Згідно з ст. 34 Закону України «Про оплату праці» провадиться компенсація втрати частини заробітної плати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати поширюється на випадки порушення передбачених ст. 115 КЗпП України строків виплати заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, звертаючись із позовом про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків виплати заробітної плати з 01 липня по 20 грудня 1987 року, просив задовольнити позов на підставі ст. 34 Закону України від 24 березня 1995 року «Про оплату праці».

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що посилання на Закон України «Про оплату праці» є безпідставним, оскільки вказаний Закон не був чинний у зазначений у позові період з 01 липня по 20 грудня 1987 року.

Однак, вирішуючи питання про стягнення судових витрат на користь сторін, апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правилами, передбаченими статтею 88 ЦПК.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції зазначені порушення вимог процесуального закону не усунув, а тому в цій частині його не можна вважати законним та обґрунтованим.

З огляду на зазначене, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. За таких обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» частково задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року в частині судових витрат скасувати та справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року (у нескасованій апеляційним судом частині) та в іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді: В.С. Висоцька А.В. Маляренко О.В. Умнова І.М. Фаловська