Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

при секретарі Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 15 березня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № BL_КГ100098873, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 12 000 грн. строком до 15 березня 2015 року зі сплатою 0,01% річних. В звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 59 777, 97 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких банк не мав права звернутися до суду, оскільки на даний час майже ліквідований.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі

Як встановлено в судовому засіданні, 15 березня 2012 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 був укладений Договір банківського обслуговування № BL_КГ100098873, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальнику кредит в сумі 12 000 грн. строком до 15 березня 2015 року зі сплатою 0,01 % річних, комісії за управління кредитом в розмірі 3% від суми кредиту /а.с.10-17/.

Банк виконав взяті на себе зобовязання за договором банківського обслуговування та надав позичальнику кредитні кошти в сумі 12 000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 725166 від 15 березня 2012 року /а.с.30/

В звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань по Договору банківського обслуговування № BL_КГ100098873 від 15 березня 2012 року, станом на 12 червня 2015 року виникла заборгованість в сумі 59 777, 97 грн. /а.с.6-7/, яка складається з:

- прострочена сума кредиту 10 972, 87 грн.

- прострочені проценти за користування кредитом 1,55 грн.

- прострочена комісія 11 880 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 36 923, 55 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі фактичні обставини справи, та наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за Договором банківського обслуговування № BL_КГ100098873 від 15 березня 2012 року у розмірі 59 777, 97 грн.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-2015, 218 ЦПК суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, інд. номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, р/р № 1 в ГУ Національного банку України по м. Києву і Київської області, МФО 321024) заборгованість за Договором банківського обслуговування № BL_КГ100098873 від 15 березня 2012 року станом на 12 червня 2015 року у розмірі 59 777, 97 грн., а саме:

- прострочена сума кредиту 10 972, 87 грн.

- прострочені проценти за користування кредитом 1,55 грн.

- прострочена комісія 11 880 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення кредиту 36 923, 55 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, інд. номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 597 грн. 78 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова