АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/272/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Мельник І.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівВишні Н. В. , Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М.М.

за участю:

представників позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Другої черкаської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину,-

в с т а н о в и л а :

18 липня 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат - ОСОБА_9, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 7/100 частин будинку АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

21 червня 2014 року постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину будинку, оскільки він є спадкоємцем другої черги після померлого ОСОБА_9, а онук померлого ОСОБА_10, який також звернувся із заявою про прийняття спадщини, має право на першочергове прийняття спадщини за правом представлення.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, тому просив суд визнати її незаконною, а також зобов'язати державного нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. видати ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину 7/100 частин будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9, після смерті якого відкрилась спадщина на 7/100 частин будинку АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).

Померлий ОСОБА_9 був братом позивача ОСОБА_8, що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с. 6).

Із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_9 до нотаріальної контори звернулись: ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 (а.с. 35-52, 55).

В матеріалах спадкової справи відсутня заява позивача ОСОБА_8 про прийняття спадщини, а посилання в апеляційній скарзі на пояснення представника позивача ОСОБА_7 щодо наявності вказаної заяви не підтверджені відповідними належними та допустимими доказами.

Постановою нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори Демиденка О.А. від 21.06.2014 року відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я ОСОБА_8, а саме на частину житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що залишилась після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_9 в порядку ст. 1266 ЦК України згідно права представлення звернувся онук померлого ОСОБА_10, батько якого, тобто син померлого - ОСОБА_13, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_10 є онуком померлого ОСОБА_9 та за право представлення має право на першочергове прийняття спадщини після померлого спадкодавця.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, оскільки останній є спадкоємцем другої черги, та матиме право на спадкове майно, у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Судом першої інстанції при розгляді справи було вірно враховано положення Глави 86 ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Звернення ОСОБА_10 до суду із позовом до Черкаської міської ради, ОСОБА_12, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування, на який вказує апелянт, не впливає на вирішення даної цивільної справи по суті та не стосується предмету позову.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції при всебічному, повному дослідженні доказів прийшов до вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_8 та визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що ксерокопія свідоцтва про смерть ОСОБА_13 (а.с.50) є неналежним доказом, оскільки копія даного свідоцтва належним чином завірена нотаріусом Санки-Петербурга, вона мається в матеріалах спадкової справи і ксерокопія останньої належним чином завірена і надана в розпорядження суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Другої черкаської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :