Справа № 2/225/1161/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Нємиш Н.В.

при секретарі Андрієвій Т.В.

з участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року позивачі звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 13 січня 2014 року о 21 годині 40 хвилин, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині по вулиці Дзержинського м. Дзержинська з боку с. Кірово у напрямку центральної частини м. Дзержинська, біля металево-бетонної опори № 109, скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2121 р/н л0049ДО, яким керував ОСОБА_1 Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Крім того внаслідок даної ДТП було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 2121 р/н л0049ДО, який належить ОСОБА_4 В подальшому за даним фактом СВ Дзержинського МВ ГУ МВС України в Донецькій області було розпочато кримінальне провадження № 0000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_1 був визнаний потерпілим. Відповідно до вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 28.01.2015 року відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЩ № 099001 від 19.10.1988 року, власником транспортного засобу марки ВАЗ 2121 р/н НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_4 На час ДТП, яка відбулась 13.01.2014 року позивач був застрахований в АТ «СК «СТАТУС». Під час розгляду кримінального провадження позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що відповідач ОСОБА_3 станом на час скоєння ДТП не був застрахований. Після набрання вироком законної сили позивач ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з вимогою вирішити питання про здійснення відшкодування власнику транспортного засобу ВАЗ 2121 р/н НОМЕР_2 заподіяної матеріальної шкоди, але йому було відмовлено в отриманні страхових відшкодувань, оскільки він не звернувся протягом одного року з моменту скоєння ДТП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 41/10 від 31.10.2014 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 22625,63 грн. Ринкова вартість зазначеного автомобіля без врахування аварійних пошкоджень станом на 16.10.2014 року складає 21857,15 грн. На теперішній час відповідач ОСОБА_3 відмовляється відшкодовувати в добровільному порядку матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП. Крім того діями відповідача ОСОБА_3 було спричинено матеріальну шкоду, яка полягає в наступному. Після скоєння ДТП ОСОБА_1 витрачав власні кошти на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, на проведення якої він сплатив 860 гривень. Також в результаті ДТП йому були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у звязку з чим він вимушений був проходити лікування у лікарняних закладах, він витрачав власні кошти на придбання лікарських засобів в сумі 6378,49грн. Внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у зміни звичного образу життя, постійних додаткових страждань завдану моральну шкоду він оцінює в 50000 гривень.

В подальшому позивач ОСОБА_1, який діє також в інтересах позивача ОСОБА_4, уточнив позовні вимоги просив стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 22625,63грн. на користь ОСОБА_4, стягнути матеріальну шкоду в розмірі 9263,69грн. на його користь з відповідачів солідарно, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 100000грн.

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, надав до суду заперечення по справі в яких зазначив, що позивач звернувся до суду після спливу річної давності з моменту ДТП. Окрім того підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є вчинення особою, відповідальність якої застрахована, водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку. МТСБУ жодним чином не порушувало права позивача на отримання відшкодування у порядку встановленому законом не вчиняло дій, які б свідчили про невизнання або оспорювання такого права. Для здійснення права, передбаченого законом, на отримання відшкодування за рахунок фонду захисту потерпілих, позивач та МТСБУ мають дотримуватись встановленого Законом порядку проведення такого відшкодування. Законом не передбачено можливості іншого порядку прийняття рішення про виплату відшкодування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що не оспорюється сторонами 13 січня 2014 року о 21 годині 40 хвилин, відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по проїзній частині по вулиці Дзержинського м. Дзержинська з боку с. Кірово у напрямку центральної частини м. Дзержинська, біля металево-бетонної опори № 109, скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2121 р/н л 0049ДО, яким керував ОСОБА_1 Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження та було пошкоджено автомобіль марки ВАЗ 2121 р/н л 0049ДО, який належить позивачу ОСОБА_4

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 28 січня 2015 року було засуджено відповідача ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом (а.с.8-9)

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 41/10 від 31.10.2014 року, що було зроблено за кошти позивача (а.с.22), встановлено, що вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2121 р/н л0049ДО складає 22625,63 грн. (а.с.10-12).

Як вбачається з матеріалів справи власником автомобіля «ВАЗ 2121», реєстраційний номер «Л0249 ДО», яким керував позивач ОСОБА_1, є позивач ОСОБА_4

Внаслідок зазначеної ДТП позивачу ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій шийного відділу хребта з черепною мікросимптоматикою, цефалгія, вестибулопатія. Гемартроз правого колінного суглобу зі стійким больовим синдроом, що відповідно до виписки з історії хвороби, відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а.с.14-16).

Позивач ОСОБА_1 проходив курс лікування в центральній міській лікарні, витрачав власні кошти на придбання лікарських засобів на загальну суму 6803,79 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.17-18,20-21)

При цьому заслуговують на увагу доводи позивача ОСОБА_1 про те, що через отримані ушкодження він не міг використовувати громадський транспорт, а тому вимушений був користуватися послугами таксі. За весь час лікування та реабілітації здоровя він витратив на послуги таксі 100 грн. (а.с. 19).

Окрім того позивачем ОСОБА_1 було витрачено кошти на зберігання пошкодженого автомобіля на автостоянці в сумі 1500 грн., що підтверджується копією фіскального чеку (а.с.23) та проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 860 грн. (а.с.22)

Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні автомобіля «ВАЗ 2121», реєстраційний номер «Л0249 ДО» на суму 22625,63 грн., позивачу ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди, повязаної з лікуванням отриманих тілесних ушкоджень та покращенням свого стану здоровя, компенсацією витрачених коштів на зберігання автомобіля на автостоянці та послуги таксі на загальну суму 9263,79 грн.

У звязку з цим суд зазначає, що між сторонами по справі склалися цивільні правовідносини, які регулюються ЦК України та спеціальним законом ««Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

За положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у деяких випадках відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе ОСОБА_5 (транспортне) страхове бюро України.

Згідно зі ст. 41 зазначеного Закону ОСОБА_5 (Транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених зазначеним вище законом, у разі її заподіяння зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7. ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За положеннями п.1.7 ст.1 зазначеного Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як встановлено в суді цивільно-правова відповідальність, відповідача ОСОБА_3 на час ДТП не була застрахована.

З огляду на наведені положення закону та встановленні обставини, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 мають право на отримання відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22625,23 грн. та 9263,69грн. відповідно, завданої їм особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність з ОСОБА_5 (Транспортного) страхового бюро України.

При цьому суд зауважує, що позивач ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_5 (Транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування, але йому було відмовлено в отриманні страхових відшкодувань, у звязку з пропуском річної давності з моменту ДТП, однак суд вважає, що це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права позивача. Окрім того, зазначена обставина не позбавляє права ОСОБА_5 (Транспортного) страхового бюро України на суброгацію після виплати відшкодування позивачу.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Законодавством встановлено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру, яких особа зазнала внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії іншої особи. Як загальна умова цивільно-правової відповідальності передбачений зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками, що настали.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Неправомірність дій ОСОБА_3 встановлена, при цьому, обсяг та характер психологічних страждань потерпілого - позивача по справі ОСОБА_1 від наслідків дорожньо-транспортної пригоди визначається з урахуванням усіх істотних обставин справи в їх сукупності й повинно відповідати загальним засадам розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує тривалість лікувального процесу з метою поновлення здоровя, відчуття постійного дискомфорту та фізичного болю, порушення нормальних життєвих звязків. Разом з тим, розмір заявленої позивачем моральної шкоди в розмірі 100000 грн. є явно завищеним. Суд вважає, що з урахуванням характеру та глибини душевних страждань позивача ОСОБА_6, пов'язаних з ушкодженням здоровя внаслідок противоправних дій ОСОБА_3, а також засад розумності, виваженості та справедливості на його користь слід стягнути 10000 грн.

При цьому суд зазначає, що моральна шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, так як судом не встановлено обставин, з якими закон пов'язує можливість отримати відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_5 (Транспортного) страхового бюро України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, керуючись вищенаведеними положеннями законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Оскільки ціна позову становить 31889,32 грн. (22625,63+9263,69), то у відповідності до Закону України «Про судовий збір», який діяв на момент подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 318,90 грн.

Крім того, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн.

У відповідності до абзацу 5,6 п.35 постанови від 17.10.2014 року №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Отже, з відповідачів в дохід держави підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 318,90 грн. у рівній частці, тобто по 159,45 грн. з кожного за позовні вимоги майнового характеру.

З відповідача ОСОБА_3 також підлягають стягненню в дохід держави витрати, повязані з розглядом позовних вимог немайнового характеру в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження автомобіля 22625 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять пять) гривень 63 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя в сумі 9263 (девять тисяч двісті шістдесят три) гривні 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір у розмірі 159 (сто пятдесят девять) грн.45коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 403 (чотириста три) грн. 05 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: