АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3258/15 Головуючий 1 інст. - Садовський К.С.
Справа № 2018/2-н-2780/11 Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Карімової Л.В.,

- Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2011 року по справі за заявою акціонерної компанії «Харківобленерго» про видачу судового наказу стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з електропостачання, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2011 року акціонерна компанія «Харківобленерго» (далі по тексту - АК «Харківобленерго») звернулась до суду з заявою і просило видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_3 на загальну суму боргу в розмірі 965 грн. 93 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн..

В обґрунтування заяви АК «Харківобленерго» зазначала, що ОСОБА_3 мешкає у будинку АДРЕСА_1 і є споживачем електроенергії, що постачає АК «Харківобленерго». Особистий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім'я ОСОБА_3

У боржника за період з 30.08.2010 року по 18.09.2011 року утворилась заборгованість у розмірі 965 грн. 93 коп. Несплата споживачем заборгованості завдає шкоди інтересам АК «Харківобленерго» у зв'язку з чим вона змушено було звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу.

25.10.2011 року Київський районний суд м. Харкова видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги з електропостачання у розмірі 953 грн. 93 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн. та на користь держави суд вирішив стягнути судовий збір у розмірі 25 грн. 50 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2011 року залишено без задоволення.

24.03.2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою на судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2011 року. В апеляційній скарзі вона просить скасувати судовий наказ та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Вважає судовий наказ необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказує, що вона справно сплачувала за спожиті послуги з електропостачання, це підтверджується квитанціями про оплату за комунальні послуги, які вона додає до апеляційної скарги, однак дані обставини не були враховані заявником при розрахунку суми заборгованості.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового наказу, постановленого судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судовий наказ залишенню без змін за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви боржника про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з передбаченого законом обов'язку боржника, як споживача послуг наданих АК «Харківобленерго», здійснювати оплату за них, з правомірності видачі судового наказу, виданого відповідно до вимог ст.ст. 95-104 ЦПК України та відсутності підстав для його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу стало неналежне виконання боржником зобов'язань по оплаті вартості спожитих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п. 13 Постанови "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23 грудня 2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи 10.10.2011 року АК «Харківобленерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електроенергію на загальну суму 965,93 грн., за період з 30.08.2010 року по 18.09.2011 року в межах строку позовної давності.

На підтвердження розміру заборгованості за споживачем ОСОБА_3, проживаючої в квартирі АДРЕСА_1, стягувач надав відповідні розрахунки (а.с.5-6).

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не спростовує та не заперечує факт отримання послуг з електроенергії у квартирі в квартирі АДРЕСА_1 за період з 30.08.2010 року по 18.09.2011 року.

Доводи боржника про те, що судом першої інстанції при видачі судового наказу не враховані сплачені суми, відповідно до квитанцій (а.с. 57-63), є безпідставними, оскільки стягувачем надано розрахунки заборгованості за послуги електропостачання у відповідності до встановлених тарифів.

Згідно наданих заявником доказів вбачається, що за період з 01.10.2006 року по 30.08.2010 рік нарахування за використану електричну енергію проводилось по середньому тарифу, а саме 64 кВт, у зв'язку з тим, що на той період часу в щитовій панелі, за місцем проживання ОСОБА_3, не було технічної можливості встановити прилад обліку.

30.08.2010 року в щитовій панелі в будинку АДРЕСА_1 було встановлено прилад обліку електроенергії з-д№ 1838291, наданої в квартиру НОМЕР_2, в якій мешкає ОСОБА_3 з показниками 8188. В подальшому нарахування проводились відповідно до показань приладу обліку електроенергії, однак ОСОБА_3 продовжувала сплачувати за використану електроенергію за середніми розрахунками, тобто, виходячи з 64 кВт., які встановлювалися при відсутності приладу обліку спожитої електроенергії. Зазначена обставина підтверджується довідкою абонента та наданими апелянтом квитанціями (а.с. 5-6, 57-63, 103).

Квитанцій про сплату за спожиту електроенергію, які залишилися не врахованими при розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції при подачі апеляційної скарги не надано.

В даному випадку заявником надано докази з приводу надання та фактичного споживання боржником послуг надання електричної енергії які вказують на правильність і безспірність нарахованої заборгованості, утвореної впродовж зазначеного періоду. Таким чином, посилання апелянта на незаконність видачі судового наказу не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Інші доводи апелянта не є суттєвими і не впливають на вирішення справи.

Колегія суддів відхиляє викладені в заявах та апеляційній скарзі посилання ОСОБА_3 на порушення її процесуальних прав, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої і апеляційної інстанції вжито достатньо заходів з метою забезпечення ОСОБА_3 можливості для реалізації процесуальних прав, однак ОСОБА_3 ухилялася від отримання поштової кореспонденції, створюючи перешкоди для своєчасного вирішення спору, проте негайно реагуючи на будь-які процесуальні дії суду, що свідчить про її обізнаність з перебігом розгляду справи.

Разом з тим, частина 3 ст.27 ЦПК України передбачає, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.3 ст. 307, 308, 313-315, 317,319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Судовий наказ Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ч.3 ст. 307 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий -

Судді: