Справа № 153/2055/14 Провадження № 22-ц/772/2198/2015Головуючий в суді першої інстанції Дзерин М. М.
Категорія 3 Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Оніщука В.В., Медвецького С.К.

При секретарі : Франчук О.П.

За участю : представника позивача Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації по довіреності - Комісарчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів про зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 червня 2015 року, встановила :

У грудні 2014 р. Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 щодо повернення автомобіля марки ЗАЗ - 11027, 2006 року випуску, який у 2006 році був безоплатно виданий інваліду війни 2 групи ОСОБА_5 згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» від 19.07.2006 р. №999 та списку, затвердженого протоколом засіданні колегії Головного управляння праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 09.05.2006 р. Зазначили, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 інваліда ОСОБА_5 відповідач - ОСОБА_4, як член сім'ї останнього, мав право у передбаченому п. 16 вищезгаданого «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» переоформити автомобіль на своє ім'я за умови сплати його залишкової вартості з урахуванням зносу, однак відмовляється, у зв'язку з чим просили зобов'язати ОСОБА_4 повернути у повній комплектності даний автомобіль Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. на розрахунковий рахунок Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів.

17.04.2015 р. представник відповідача адвокат Вітвіцький О.Ю. звернувся із зустрічною позовною заявою до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про зобов'язання визначити розрахункову суму ступеня зношення спірного автомобіля марки ЗАЗ-11027 для його викупу ОСОБА_4, про що скласти довідку-рахунок за формою, яка затверджується Мінсоцполітики, а також надати ОСОБА_4 реквізити рахунку, на який необхідно буде сплатити залишкову вартість автомобіля з урахуванням ступеня зношення.

Заявою від 08.06.2015 р. представник ОСОБА_4 - адвокат Вітвіцький О.Ю. просив задовольнити подане клопотання про застосування строків позовної давності до первісного позову, а зустрічний позов залишити без розгляду (а.с.107).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 08.06.2015 р. у задоволенні первісного позову Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу - відмовлено у зв'язку з спливом строку позовної давності. Зустрічний позов ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів про зобов'язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Не погодившись, Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації в апеляційній скарзі просить скасувати рішення і прийняти інше, яким позов Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права, а саме помилковість висновку щодо порушення трирічного строку звернення до суду, який у дійсності має обраховуватися з 01.09.2012 р., тобто з дня відмови відповідача повернути майно за відсутності підстав для залишення автомобіля.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації за вищенаведених доводів скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Вінницьке обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів на розгляд справи не з'явилось, однак повідомлені належними чином про час і місце розгляду справи.

Аналогічно й відповідач ОСОБА_4, який надіслав заяву щодо розгляду апеляційної скарги у його відсутності та, вважаючи рішення суду першої інстанції законним і правильним, просив його залишити без змін, а скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом установлено, що 09.05.2006 р. ОСОБА_5, інвалід війни 2 групи, звернувся до Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації з заявою про безкоштовне забезпечення його автомобілем Таврія з ручним керуванням та виплачувати компенсацію на бензин. ОСОБА_5 також зазначив про обізнаність того, що цей спецтранспорт видається для його користування і являється державним майном (а.с.13).

Згідно черговості та списку № 15 інвалід війни 2 групи ОСОБА_5 09.05.2006 р. через Головне управління праці та соціального захисту населення безкоштовно за кошти державного бюджету одержав автомобіль ЗАЗ - 110270 з ручним керуванням (а.с.8, 12).

З матеріалів справи убачається, що рішенням Порогівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 04.05.2007 р. №30 призначено опікуном над інвалідом ВВВ ОСОБА_5 - гр. ОСОБА_4, жителя АДРЕСА_1 (а.с.84).

Відповідно довідки за № 336, виданої виконкомом Порогівської сільської ради Ямпільського району, правнук ОСОБА_4 перебуває у складі сім'ї ОСОБА_5 (а.с.9).

Листом від 15.05.2007 р. № 04-904 Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації згідно медичних показників інваліду війни 1 групи ОСОБА_5, розглянувши питання про передачу права керування автомобілем, не заперечило щодо видачі тимчасового талону ОСОБА_4 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

У серпні 2012 р. листом від 10.08. № 04-731 Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації повідомило ОСОБА_4 про необхідність сплати залишкової вартості автомобіля ЗАЗ-11027, виданого інваліду ОСОБА_5, або повернути його Головному управлінню (а.с.11).

Вартість автомобіля ЗАЗ - 11027, 2006 року випуску, з урахуванням ступеню зношення, становить 14325,09 грн. (довідка - рахунок на а.с.14).

Також суд у рішенні зазначив встановленими обставини щодо відмови ОСОБА_4 сплатити вартість автомобіля з урахуванням ступеня його зносу та його добровільної передачі Департаменту соціальної політики облдержадміністрації.

Нормативно-правовим актом, який регулює спірне у даній справі питання про вилучення після смерті інваліда, який помер у 2009 р., автомобіля отриманого ним безоплатно за кошти державного бюджету є Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999.

Відповідно до пункту 16 згаданого Порядку (у редакції, чинній на час смерті інваліда) автомобіль, яким інвалід був забезпечений головним управління соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда (абзац 1 п. 16).

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, не наводячи у рішенні ніякої аргументації, виходив з того, що строк загальної позовної давності у три роки (ст. 257 ЦК України), про застосування якої заявлено стороною у спорі, сплинув (п. 4 ст. 267 ЦК України).

Проте, з таким висновком, зробленим у невідповідність обставинам справи та з порушенням норм матеріального справа, погодитись не можна.

Так, аналіз положень пунктів 16 та 41 згаданого Порядку забезпечення інвалідів автомобілями дає можливість вважати, що право управління соціального захисту або виконавчої дирекції на повернення (вилучення) автомобіля у разі смерті інваліда опосередковується з відсутністю підстав для залишення транспортного засобу члену сім'ї.

Водночас нормами Порядку не встановлюються строки здійснення права щодо повернення автомобіля або обов'язку залишення транспортного засобу члену сім'ї у разі смерті інваліда, а також обмежувальні строки.

Натомість, п. 16 Порядку передбачає обов'язок члена сім'ї померлого інваліда здійснити сплату з дня смерті інваліда до державного бюджету в разі бажання члена сім'ї залишити автомобіль у власність.

У такому разі порушення права Департаменту соціальної політики на повернення (вилучення) транспортного засобу пов'язано з відмовою члена сім'ї повернути майно за вимогою власника за відсутності підстав для залишення автомобіля.

Частина 1 статті 261 ЦК України визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_4 на запрошення не з'явився (лист від 10.08.2012 р. № 04-731, де зазначено про необхідність з'явитись до 01.09.2012 р. та у разі неявки Головне управління буде розцінювати це як відмову від сплати залишкової вартості автомобіля або його добровільного повернення), право Департаменту соціальної політики на повернення (вилучення) автомобіля слід вважати порушеним з часу його невизнання його відповідачем, а саме з 01.09.2012 р.

За таких обставин посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставним, а майнові вимоги позивача обґрунтованими.

На вищезазначене суд першої інстанції належної уваги не звернув та безпідставно відмовив у задоволенні позову як наслідку спливу позовної давності, строк якої тривалістю у три роки Головним управлінням праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації (розпорядженням голови облдержадміністрації від 29.12.2012 р. № 750 зі змінами згідно розпорядження від 27.03.2013 р. № 125 реорганізовано в Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації) не був пропущений.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Відтак, з підстав ст. 309 ЦПК України, зокрема невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, ухвалене у справі рішення у його частині, що перевірялась апеляційним судом в межах доводів скарги, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову стосовно зобов'язання відповідача повернути спірний автомобіль.

Судові витрати у сплаті судового збору розподіляються апеляційним судом за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації - задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу - скасувати і ухвалити нове рішення, яким зазначений позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації у повному комплекті автомобіль ЗАЗ - 11027, 2006 року випуску, кузов

НОМЕР_1, який раніше був безоплатно за кошти державного бюджету виданий інваліду війни 2 групи ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 :

-на користь Вінницького обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів 243,60 грн. судового збору за подачу позовної заяви;

-на користь Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації 121,80 грн. судового збору з апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.О.Чуприна

Судді : /підпис/ В.В.Оніщук

/підпис/ С.К.Медвецький

З оригіналом вірно: