Справа № 489/4704/15-ц
Номер провадження 2-п/489/62/15
Ухвала

Іменем України

06 листопада 2015 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 (далі-заявник) про скасування заочного рішення суду від 01.10.2015 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив

В жовтні 2015 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Заочним рішенням суду від 01.10.2015 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволено.

Відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вона з поважних причин не з'явилася в судове засідання, бо перебувала на стаціонарному лікуванні. Зазначає, що суд при ухваленні заочного рішення не повно з'ясував всі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Просить суд з цих підстав скасувати заочне рішення від 01.10.2015.

В судовому засіданні представник заявника просив заяву задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, для скасування заочного рішення має існувати сукупність двох обставин, а саме неявка з поважних причин та заперечення проти позову, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи судове засідання було призначено 01.10.2015. Судова повістка направлялась на адреси сторін. 29.07.2015 отримано судову повістку, яка направлялась заявнику ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд не може прийняти посилання заявника на ч. 4 ст. 169 ЦПК України виходячи з такого.

Частина 1 статті 169 ЦПК України не містить такої підстави для відкладення розгляду справи як неявка належним чином повідомленого відповідача без подання ним заяви про поважність причин неявки.

Виходячи з системного аналізу статей 169, 224 ЦПК України суд вважає, що при неявці відповідача повідомленого належним чином та відсутності заяви про відкладення у зв'язку з неможливістю явки через поважні причини необхідно проводити заочний розгляд справи з дотриманням ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник посилається на те, що вона позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові джерела доходу, являється непрацездатною і тому позивач зобов'язаний матеріально утримувати її.

Суд роз'яснює заявнику, що ті обставини, на які він посилається не стосуються обставин даної справи, оскільки в судовому засіданні при винесені заочного рішення від 01.10.2015 досліджувалися правовідносини, що регулюються ст. ст. 110-114 СК України про розірвання шлюбу, а заявник посилається на обставини щодо утримання непрацездатної дружини.

Відповідач стала непрацездатною в період шлюбу про, що свідчить довідка МСЕК, тому розірвання шлюбу не позбавляє її права на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання.

В заяві та поясненнях представника не вказується про те, що відповідач бажає зберегти сім'ю. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що провадження відкрито 21.07.2015, повістку позивач отримала 29.07.2015, а судове засідання призначено було на 01.10.2015. Тобто за два місяці з моменту отримання судової повістки відповідач могла, по-перше, повідомити суд про те, що не зможе з'явитись в судове засідання, по-друге, вжити заходів щодо примирення з позивачем.

Отже, зазначені заявником обставини не мають істотного значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки не існує сукупності двох обставин, що передбачені ст. 232 ЦПК України, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 11, 207, 208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 01.10.2015 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Кокорєв