Справа № 236/3048/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 рокум. Красний Лимнан

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріна Л. П. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С ТА Н О В И В :

29.09.2015 року позивач, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 30.09.2015 року на підставі ст. 121 ЦПК України позовну заяву залишено без руху у зв»язку з тим, що позовна заява позивачем подана з порушенням ст.119 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір, встановлений ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 19.05.2015 року у розмірі 487,20 грн.

Вказана ухвала направлена позивачу на її електронну адресу 30.09.2015 року.

08.10.2015 року на виконання зазначеної ухвали позивач направила на адресу суду заяву про відстрочку сплати судового збору з покладенням його у подальшому на відповідача.

При вирішенні вказаної заяви, вважаю необхідним врахувати наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити спласту судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі.

Але згідно роз»яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у п. 29 постанови № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Однак, посилаючись на те, що вона «проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території Донецької області(у м. Донецьк) і позбавлена можливості виїхати з такої, під її піклуванням перебуває неповнолітня дочка і її матеріальне становище не дозволяє їй сплатити судовий збір», позивач не надала суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, надані нею докази, свідчать навпаки про те, що позивач користується послугами «Укрпошти» поза межами території АТО у м. Запоріжжя, звідки відправляє кореспонденцію на адресу суду, разом з відповідачем та їх дитиною проживає в одній квартирі, що ставить під сумнів те, що дитина перебуває саме на її утриманні. Тобто вказані докази спростовують нічим не підтверджену заяву позивача.

Тому вважаю заяву позивача про відстрочку судового збору необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу суду від 30.09.2015 року про виправлення недоліків не виконаною.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119-120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 4,8 Закону України «Про судовий збір», ст.119-121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною і повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання її копії.

Суддя -