АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Обчислювач-14», ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив розділити спільне майно подружжя та визнати за ним право власності на 4603/10000 частин квартири АДРЕСА_1, а за відповідачем - на 5397/10000 частин цієї квартири.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 червня 2015 року, позов задоволено. Поділено спільно нажите майно, а саме: 9206/10000 частини квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 4603/10000 частини квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 5397/10000 частин квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

28 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив виправити описку в резолютивній частині рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року та викласти її відповідно до позовних вимог, зазначивши про визнання за ним права власності на 4603/10000 частин квартири АДРЕСА_2, загальною площею 50,57 кв.м., житловою площею - 28,02 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя, а за ОСОБА_2 - право власності на 5397/10000 частин квартири АДРЕСА_2, загальною площею 50,57 кв.м., житловою площею - 28,02 кв.м., в порядку поділу спільного майна подружжя.

Заява обґрунтована тим, що для виконання зазначеного рішення в частині реєстрації свого права власності на частину присудженого нерухомого майна він звернувся до органів державної реєстрації, де консультант йому повідомив про неможливість реєстрації права власності у зв'язку з тим, що в рішенні суду не зазначені технічні характеристики нерухомого майна. Оскільки в позові він просив поділити квартиру загальною площею 50,57 кв.м., житловою площею 28,02 кв.м., тобто зазначив про технічні характеристики нерухомого майна, про що не зазначено в резолютивній частині рішення, вважає, що при винесенні судового рішення відбулась технічна описка.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про виправлення описки в резолютивній частині рішення.

Зазначив, що на порушення вимог ч.4 ст.219 ЦПК України він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим не зміг надати суду свої пояснення та скористатися своїми процесуальними правами.

Крім цього, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що зазначення технічних характеристик квартири у резолютивній частині рішення не впливає на суть позовних вимог, а отже і на його права, оскільки технічний паспорт на нерухоме майно знаходиться у відповідача, яка відмовляється його надати для реєстрації його частки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3 просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

Представник ЖБК «Обчислювач-14» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог частин 1, 4 ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як вбачається з матеріалів справи, питання про внесення виправлень в судове рішення було розглянуто судом без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з цим розгляд справи за відсутності учасників процесу, щодо яких немає належних відомостей про їх повідомлення про час і місце засідання, є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду суперечить вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з передачею питання про виправлення описки на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/14830/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.