Справа № 157/926/15-ц
Провадження №2/157/309/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2015 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Семенюк О.В.,

позивача ОСОБА_1,

його представника ОСОБА_2,

представника Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району -

сільського голови ОСОБА_13,

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на

предмет спору ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району від 12 січня 2012 року № 13/6 про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га,

в с т а н о в и в :

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що рішенням Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району № 13/6 від 12 січня 2012 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Оскільки по вулиці Глинянка вказаного населеного пункту між ОСОБА_5 та ним земельних ділянок не було, їх земельні ділянки розділяв паркан, який належав йому, вважає, що вищевказане рішення порушує його право як законного землекористувача по АДРЕСА_1.

Крім того, він та ОСОБА_5 від користування землею не відмовлялися, у них земля не вилучалася, а тому вважає згадане рішення таким, яке винесене з порушенням норм ч. 6 ст. 118 ЗК України, у зв'язку з чим є незаконним.

Враховуючи наведене, просить визнати незаконним та скасувати рішення Верхівської сільської ради від 12 січня 2012 року № 13/6, яким надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га.

Представник сільської ради подав до суду заперечення на позовну заяву, де заперечив проти позову та зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення законних прав та інтересів позивача не порушено враховуючи таке.

За померлим ОСОБА_6, батьком спадкоємця ОСОБА_1, згідно погосподарських книг за 1971-2008 роки та земельно-кадастрових книг рахувалася присадибна земельна ділянка площею 0,25 га без правовстановлюючих документів.

ОСОБА_1 успадкував житловий будинок, разом з яким до нього перейшло право на ще не приватизовану земельну ділянку. Рішенням сесії сільської ради №25/6 від 29 грудня 2012 року йому надано дозвіл на приватизацію присадибної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель розміром 0,25 га. Вказаний розмір передбачений та обмежений для сільської місцевості Земельним кодексом України.

Оскільки ОСОБА_6 станом на 1955-1963 роки користувався земельною ділянкою розміром 0,37 га, відомості про що містяться в архівній довідці № 396/01-20 від 13 березня 2013 року, не виключено що протягом 1964-1965 роки, в період яких відомостей немає, було прийняте рішення про вилучення земельної ділянки, оскільки згідно погосподарських книг за 1971-2008 роки за померлим ОСОБА_6 розмір присадибної ділянки становив 0,25 га. Крім вказаної земельної ділянки за ОСОБА_6 рахувалися земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які відношення до справи не мають.

ОСОБА_6 правом безоплатної приватизації не скористався, рішення на безоплатну приватизацію йому на надавалось, спірна земельна ділянка не є його присадибною ділянкою.

ОСОБА_4 передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку площею 0,25 га по АДРЕСА_1 на вільній земельній ділянці (із земель житлової та громадської забудови згідно генерального плавну с. Верхи). Об'єкти нерухомого майна, які успадкував позивач, не знаходяться на вищевказаній земельній ділянці.

Враховуючи наведене, вважає, що підстав для задоволення позову немає.

При розгляді справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснили, що позивач після смерті батька постійно користувався земельною ділянкою на яку сільська рада видала дозвіл для виготовлення документації ОСОБА_4 Ця земельна ділянка належала ще дідові позивача за часів Польщі та ніколи не вилучалась, а тому сільська рада незаконно дала дозвіл для виготовлення документації відповідачу.

Представник Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району при розгляді справи пояснив, що спірною земельною ділянкою користувався батько позивача, він же дід відповідача по батьківській лінії. Оскільки ОСОБА_13, як представник, обраний сільським головою на цю посаду 25 жовтня 2015 року, він пояснити про те, хто й коли користувався даною земельною ділянкою не може. Вважає, що сторони як близькі родичі, повинні піти один одному на примирення і закінчити спір мировою угодою.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що він звернувся до сільської ради із заявою про надання йому дозволу на виготовлення документації по землеустрою. Спірна земельна ділянка була вільною, оскільки це було з'ясовано в земельному відділі та в архітектурі. Він виготовив технічну документацію яку було затверджено та видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку і він збудував на даній ділянці житловий будинок.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення позову немає.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Судом установлено, що рішенням Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району від 12 січня 2012 року №13/6 (а.с. 4) ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, площею 0,25 га.

Відповідно до ст. 116 ч.ч. 1, 2 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Позивач при розгляді справи правовстановлюючих документів про те, що він є власником або законним землекористувачем спірної земельної ділянки не подав.

В судовому засіданні встановлено, що батько позивача ОСОБА_6 згідно записів в погосподарських книгах Верхівської сільської ради користувався присадибною ділянкою розміром 0,25 га.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_5 показали, що спірна земельна ділянка була загороджена і нею користувався батько позивача, крім того, ОСОБА_7, як колишній сільський голова, показала, що ОСОБА_4 дану земельну ділянку не обробляв, а на ній був сінокіс і по генеральному плану забудови села там рахувалося місце для забудови. Покійний будь-яких документів на дану земельну ділянку не мав.

Згідно рішення Камінь-Каширського районного суду від 04 липня 2012 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок та надвірні будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 і до смерті належали ОСОБА_6.

Для обслуговування даного житлового будинку йому надано право на земельну ділянку розміром 0,25 га.

На час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4, якому було надано спірну земельну ділянку, в установленому законом порядку виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який досліджено в судовому засіданні.

Рішенням Верхівської сільської ради від 03 жовтня 2012 року № 22/3 затверджено проект землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_2. На підставі цього рішення йому було видано Державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Позивачем оскаржувалося дане рішення і рішенням Камінь-Каширського районного суду від 24 грудня 2012 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Ухвалами Апеляційного суду Волинської області від 06 лютого 2013 року та Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справ від 26 квітня 2013 року вказане рішення залишено без змін.

В силу ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Затверджений проект землеустрою розроблений на підставі рішення Верхівської сільської ради від 12 січня 2012 року № 13/6, яке оскаржується по даній справі. При подачі позовної заяви по даній справі до неї долучена копія названого рішення в якому зазначено, що воно дійсне до 20 червня 2012 року. Із оглянутого в судовому засіданні проекту землеустрою вбачається, що там знаходиться рішення в якому зазначено, що воно дійсне до 12 січня 2013 року.

Позивач та його представник під час розгляду справи покликаються на те, що дане рішення незаконне, оскільки підроблене.

Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_7, колишній сільський голова, ОСОБА_13, як новообраний сільський голова, який у 2012 році був депутатом сільської ради, ОСОБА_8, колишній секретар сільської ради, показали, що питання про надання дозволу на виготовлення проектної документації розглядалося на сесії сільської ради 12 січня 2012 року і такий дозвіл був наданий.

Крім того, ОСОБА_13, як виконуючий обов'язки сільського голови, видавав на вимогу позивача копію вказаного рішення і чому в ньому було вказано його дію до 26 серпня 2012 року пояснити не може.

В той жде час свідок ОСОБА_8 показала і подала суду дане рішення з якого знімав копію ОСОБА_13 в якому дійсно зазначено, що воно дійсне до 26 червня 2012 року, однак це була чернетка.

Із оглянутого в судовому засіданні поданого нею рішення вбачається, що на звороті є надруковано підтвердження сусідньої сільської ради.

Поряд з цим, при огляді судом всіх рішень і протоколів Верхівської сільської ради вбачається, що в папці, де знаходяться ці рішення, як оригінал рішення від 12 січня 2012 року відносно ОСОБА_4 знаходиться рішення про надання дозволу на виготовлення розроблення проекту відведення земельної ділянки, яке було дійсне до 12 січня 2013 року.

Суд, виходячи з того, що питання про надання дозволу дійсно розглядалося на сесії сільської ради і приймалося відповідне рішення, вважає, що воно є законним, де дата його дії зазначена до 12 січня 2013 року.

Покликання позивача та його представника на те, що ОСОБА_4 отримав земельну ділянку всупереч генеральному плану забудови с. Верхи, спростовано в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні начальник відділу містобудування і архітектури та житлово-комунального господарства Камінь-Каширської райдержадміністрації ОСОБА_9 показав, що згідно генерального плану забудови села Верхи виділена земельна ділянка ОСОБА_4 вказана як така, що підлягає забудові. Він на даному плані в судовому засіданні показав де знаходиться та сама земельна ділянка, що збігається із проектом землеустрою. А тому будь-яких порушень при проектування і виділенні земельної ділянки допущено не було.

Начальник Камінь-Каширського районного виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» Шум В.С. пояснив, що проект землеустрою по даній справі був розроблений відповідно до діючих на той час норм і правил та законодавства. Після укладення договору із замовником ОСОБА_4 на підставі рішення сільської ради було виготовлено проект землеустрою, який узгоджено із всіма необхідними організаціями та установами. В проекті знаходиться рішення сільської ради, яке було надано замовником і воно було чинним.

Відповідно до ст. 118 ч. 7 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Виходячи із цього, сільська рада розглянула подану заяву ОСОБА_4 у межах строку встановленого даною статтею ЗК України. Як випливає із матеріалів справи, він заяву подав 10 січня, а сесія її розглянула і задовольнила 12 січня 2012 року. А тому твердження позивача і його представника про допущені порушення сільською радою спростовані.

На підставі повного і об'єктивного дослідження всіх поданих доказів, судом встановлено, що оскаржуване рішення сільської ради є законним і обґрунтованим, а тому затверджена на його підставі документація та визнання права власності на земельну ділянку на якій ОСОБА_4 звів житловий будинок ґрунтується на законних підставах, у зв'язку з чим даний позов є безпідставним.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 116, 118 ч. 7, 121 ч.1, 158 ч. 5 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Верхівської сільської ради Камінь-Каширського району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Верхівської сільської ради від 12 січня 2012 року № 13/6 про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_4 під будівництво житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 площею 0,25 га. відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: В. М. Гордійчук