Справа № 130/1306/15-ц Провадження № 22-ц/772/2556/2015Головуючий в суді першої інстанції Камінський В. П.
Категорія 30 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Стадника І.М., Міхасішина І.В.,

при секретарі Топольській В.О.,

за участю представника апелянта, позивача Жмеринської міської ради Вінниць-кої області Свистун О.В., представника відповідача ОСОБА_4, адвока-та Глівінської С.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Жмеринської міської ради Вінницької області до ОСОБА_4 про стягнення збитків, завданих само-

вільним використанням земельної ділянки,

за апеляційною скаргою представника позивача Жмеринської міської ради Він-ницької області Свистун Оксани Василівни на рішення Жмеринського міськра-йонного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

05 травня 2015 року Жмеринська міська рада Вінницької області звернулася в Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення збитків, завданих самовільним використанням земель-ної ділянки, посилаючись на наступні фактичні обставини.

23 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу набув право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, що розташоване на земельній ділян-ці площею 0,1410 га, кадастровий номер НОМЕР_1, з цільовим призначенням для виробничих потреб. Попереднім власником цього нежитло-вого приміщення із Жмеринською міською радою був укладений договір орен-ди земельної ділянки, на якій розташовується об'єкт нерухомого майна. Рішен-ням 41 сесії Жмеринської міської ради 6 скликання від 31 січня 2014 року № 791 «Про надання дозволів на розробку документації із землеустрою» на за-доволення заяви ОСОБА_4 останньому був наданий дозвіл та розробку такої документації стосовно земельної ділянки по АДРЕСА_1. Однак, відповідач своєчасно технічну документацію не виготовив, договір оренди із власником земельної ділянки не уклав, з 23 серпня 2012 року самовільно користується землею площею 0,1410 га, не сплачуючи при цьому орендну плату, визначену рішенням 12 сесії Жмеринської міської ради 6 скли-кання від 02 вересня 2011 року № 213, завдаючи позивачеві відповідні збитки. Враховуючи неодноразові ігнорування ОСОБА_4 звернень до нього по-зивача з приводу врегулювання питання, що має місце, Жмеринська міська ра-да на підставі статей 22, 1166 ЦК України, 156, 157 Земельного кодексу Укра-їни звернулася в суд з даним позовом ( а. с. 2-6 ).

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2015 року у задоволенні позову Жмеринської міської ради Вінницької області про стягнення збитків, завданих самовільним використанням земельної ділянки, відмовлено у повному обсязі ( а. с. 114-117 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у справі, представник Жмеринсь-кої міської ради Вінницької області Свистун О.В. оскаржує його в апеляційно-му порядку, просить дане рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянтка посилається на ухвалення оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального права, за неповного з'ясування судом обставин справи, недоведеності обставин, що мають значен-ня для справи, які суд вважав встановленими ( а. с. 120-123 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, проаналі-зувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунто-ваність оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до виснов-ку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути закон-ним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги ци-вільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими до-казами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що за дійсним договором купівлі-продажу від 23 серп-ня 2012 року ОСОБА_4 купив у ОСОБА_8 1/2 частину нежитло-вого приміщення теплиці під літ. «А» по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 0,1410 га для виробничих потреб, кадастровий номер НОМЕР_1, що перебувала у користу-ванні ОСОБА_8 відповідно до договору оренди від 24 вересня 2008 ро-ку, укладеного із Жмеринською міською радою на строк 49 років ( а. с. 10-11 ), зареєстрованого у Жмеринській міській раді, в книзі записів реєстрації землі 17 листопада 2008 року за № 716, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії «Центр ДЗК» 07 лютого 2009 року за № 05 згідно витягу з Позе-мельної книги про земельну ділянку № 92012, виданого 22 серпня 2012 року відділом Держкомзему у м. Жмеринка.

23 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до позивача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1; його клопотання було задоволено, Жмеринською міською радою 31 січня 2014 року прийнято відповідне рішення № 791 «Про надання дозволів на розробку документації із землеустрою». Після цього, лише у вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до спеціаліста з питання виготовлення технічної документації на земельну ділянку, якою користується по даний час, розроблену документацію отримав у березні 2015 року, однак договір оренди з власником не укладає, продовжуючи завдавати йому майнові збитки.

Відмовляючи у задоволенні позову Жмеринської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що приписами Закону України «Про оренду землі», Земельного кодексу України, статті 377 ЦК України не передбачено автоматич-ного переходу від орендаря земельної ділянки до набувача майна права корис-тування земельною ділянкою з підстав придбання нерухомого майна. Тому суд вважав, що підстави для задоволення позову відсутні. Припинення права ко-ристування земельною ділянкою за погодженням сторін, на думку суду першої інстанції, не передбачено чинним законодавством, тому є чинним договір оренди землі від 24 вересня 2008 року, укладений на 49 років з попереднім її користувачем ОСОБА_8 В діях відповідача, зазначає суд в оскаржува-ному рішенні, відсутня вина як елемент складу правопорушення, а це виключає можливість відшкодування за його рахунок збитків, завданих внаслідок не-одержання міською радою доходів за час її використання ОСОБА_4

Оскаржуючи рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької об-ласті від 14 липня 2015 року, представник Жмеринської міської ради Свистун О.В. зазначає, що договір користування на умовах оренди земельною ділянкою з попереднім власником нежитлового приміщення ОСОБА_8 розірва-ний рішенням 30 сесії Жмеринської міської ради 6 скликання від 25 січня 2013 року № 534 «Про передачу в оренду земельних ділянок», це рішення органу мі-сцевого самоврядування ніким не оскаржується, не оспорюється, воно є чин-ним, правильним і справедливим. На думку апелянта, саме з вини відповідача протягом трирічного строку не укладений договір оренди, оскільки ОСОБА_4 фактично і безспірно без будь-яких поважних причин неправомірно зволікає з укладенням цього договору, незважаючи на неодноразові письмові звернення до нього міської ради з пропозиціями оформлення правовстановлю-ючих документів на правомірне використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

З доводами апеляційної скарги належить погодитися, вони спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні суду від 14 липня 2015 року; позовна вимога Жмеринської міської ради є законною, об-грунтованою і справедливою.

Суд першої інстанції вдався до юридичної оцінки на предмет законності рі-шення Жмеринської міської ради від 25 січня 2013 року № 534 «Про передачу в оренду земельних ділянок», пунктом 9 якого розірваний договір від 18 липня 2008 року оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1, укладений з ОСОБА_8, хоча це рішення є чинним, ніким не оспорюється та відповідає фактичним обставинам справи. Пунктом 35 згадано-го розірваного договору передбачалася можливість його припинення в інших випадках, визначених законом. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог цієї цивільної справи.

Апелянт обгрунтовано зазначає, що частиною третьою статті 7 Закону України «Про оренду землі» встановлена можливість переходу права оренди земельної ділянки у випадку переходу до тієї ж особи права власності на жи-тловий будинок, будівлю або споруду; в такому випадку припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ді-лянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Дійсно, нормами статей 140-149 Земельного кодексу України передбачено припинення права власності на землю чи права землекористування за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку. Однак, не слід забувати, що суди вирішують справи ви-ключно при наявності між сторонами спорів; в інших випадках питання між суб'єктами права вирішуються шляхом укладання правочинів за взаємною зго-дою та домовленостями.

Частиною четвертою статті 219 ЦК України визначено, що власність зо-бов'язує.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на статті 156, 157 Зе-мельного кодексу України, на рішення виконавчого комітету Жмеринської міської ради від 05 березня 2015 року № 52 «Про затвердження актів про ви-значення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_9», яким затверджений акт від 20 лю-того 2015 року, де визначено розмір збитків, завданих ОСОБА_4 шля-хом самовільного фактичного використання землі, власником якої є міська ра-да, що становлять 11277,37 гривень.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного ), будівлю або споруду, перехо-дить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановле-них для попереднього землевласника ( землекористувача ). Розмір та кадастро-вий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умо-вами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти ( крім багатоквартирних будинків ).

У частинах 1, 2 статті 120 ЗК України зазначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у влас-ності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користу-вання земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка на-була право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташовані на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо житловий будинок, будівля або споруда роз-міщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування зе-мельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж об-сязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється від-повідно до закону.

Відповідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або зем-лекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на зем-лю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння зе-мельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 статті 157 ЗК України передбачено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які викори-стовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ).

Відповідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 12 постанови Пленуму Вер-ховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України особами, що її заподіяли.

Рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької об-ласті від 05 березня 2015 року № 52 затверджено акт від 20 лютого 2015 року про визначення розміру збитків, завданих ОСОБА_4 самовільним, без правовстановлюючого документа або укладеного відповідного договору, вико-ристанням земельної ділянки по АДРЕСА_1, які становлять 11277,37 гривень.

Отже, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення від 14 липня 2015 року не можна визнати законним й обгрунто-ваним відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Статтею 309 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування рі-шення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невід-повідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне за-стосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК Украї-ни, колегія cуддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Жмеринської міської ради Він-ницької області Свистун Оксани Василівни задоволити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 лип-ня 2015 року скасувати.

Позов Жмеринської міської ради Вінницької області задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та прожива-ючого в АДРЕСА_2, на користь Жмеринської міської ради Вінницької області ( м. Жмеринка, вул. Центральна, № 4, одержувач: виконавчий комітет Жмеринської міської ради, , МФО 802015, р/р 0361 ГУДКСУ у Вінницькій області ) збитки, завдані самовільним використанням земельної ділянки площею 0,1410 га по АДРЕСА_1, у розмірі 11277,37 гривень ( одинадцять тисяч двісті сімдесят сім гривень 37 коп. ), у відшкодування судо-вого збору, сплаченого при поданні позовної заяви, в сумі 243,60 гривні, за по-дання апеляційної скарги в сумі 121,80 гривні.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголо-шення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про-тягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: