Номер провадження: 22-ц/785/5268/15
Головуючий у першій інстанції: Петренко В. С.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ПАТ «Дельта-Банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 469 080,82грн., яка складається з: 427 858,01грн. - заборгованість за кредитом, 41 222,81грн. - заборгованість за відсотками, а також просив суд стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір у розмірі 3 654,00грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 01.08.2008року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №1503/0808/45-037, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 36 000, 00 доларів США з розрахунку 11,90% річних за користування кредитом на строк з 01.08.2008року по 01.08.2036року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 01.08.2008року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем - ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1503/0808/45-037-Р-1, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором №1503/0808/45-037 від 01.08.2008року у сумі 36 000,00 доларів США строком до 01 серпня 2018року, з процентною ставкою 11,90% річних за їх використання.

Крім того, позивач зазначає, що 14.08.2013року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Омега Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта-Банк» замінює ПАТ «Омега Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Омега Банк» до ПАТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта- Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Невиконання відповідачами зобов'язань по укладеним договорам зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.

У судове засідання 15.04.2015року представник позивача не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

У судове засідання 15.04.2015року з'явився представник відповідача - ОСОБА_3, просив відмовити у задоволенні позову ПАТ «Дельта-Банк» у повному обсязі з підстав, вказаних у запереченнях на позов.

Відповідач ОСОБА_4 про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином шляхом надсилання судових ухвал та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві та довідці відділу адресно - довідкової роботи головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд розглянув справу без участі відповідача ОСОБА_4, за наявними в ній матеріалами.

Рішенням суду позов задоволено.

На рішення суду представник ОСОБА_3 принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони, яких сповіщено про день та час розгляду справі у судове засідання не з'явились, тому судова колегія на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України розглядає справу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

01 серпня 2008року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачкою - ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1503/0808/45-037, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику грошовій кошти у вигляді кредиту у розмірі 36 000,00 доларів США, на строк по 01 серпня 2018року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90% річних за весь строк фактичного користування кредитом. Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 49,0кв.м.

Відповідно до п. 3.1.1. кредитного договору №1503/0808/45-037 від 01.08.2008 року починаючи з 10.09.2008року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 514,42 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. кредитного договору №1503/0808/45-037 від 01.08.2008року позичальник зобов'язаний забезпечити своєчасну оплату ануїтет них платежів, передбачених даним договором шляхом забезпечення наявності на рахунку зазначеному в п. 3.1.3. грошових коштів у сумі, достатній для здійснення таких платежів, до настання терміну їх сплати. Належним чином виконувати свої зобов'язання за цим договором, в тому числі передати об'єкт нерухомості в іпотеку банку відповідно до умов п. 2.1. цього договору.

П.п. 9.1., 9.2. кредитного договору №1503/0808/45-037 від 01.08.2008року передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. З.1., 3.3. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. 9.2., 9.3. цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п.5.5. цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №1503/0808/45-037-Р-1 від 01.08.2008року, 01 серпня 2008року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем - ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1503/0808/45-037-Р-1, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з кредитним договором №1503/0808/45-037 від 01.08.2008року у сумі 36 000,00доларів СІЛА строком до 01 серпня 2018року, з процентною ставкою 11,90% річних за їх використання.

Відповідно до п.п. 2, 4 договору поруки №1503/0808/45-037-Р-1 від 01.08.2008року поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами. У разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом трьох банківських днів з моменту отримання поручителем надісланої банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням, надісланою банком за адресою, зазначеною у реквізитах поручителя в цьому договору, або повідомлених поручителем згідно п. 9 договору.

19.11.2009року між ПАТ «Сведбанк» та відповідачкою - ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору 1503/0808/45-037 від 01.08.2008року, відповідно до умов якого, кредитні кошти були надані на строк по 01 серпня 2036 року.

Крім того, 19.11.2009року між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем - ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №1503/0808/45-037-Р-1 від 01.08.2008року, у якій зазначено, що кредитні кошти були надані на строк по 01 серпня 2036року.

Грошові кошти у розмірі 36 000,00доларів США, що складає еквівалент у гривні 174 423,60грн. були отримані відповідачкою - ОСОБА_3, що підтверджується заявою на видачу готівки №2955221/0420 від 01 серпня 2008року (а.с. 78).

З матеріалів справи вбачається, що 14.08.20ІЗроку між ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Омега Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта- Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта-Банк» замінює ПАТ «Омега Банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Омега Банк» до ПАТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта-Банк» переходить (відступається) право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

14.08.2013року між ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено акт приймання - передачі, згідно з яким, ПАТ «Омега Банк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо кредитного договору №1503/0808/45-037 від 01.08.2008року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та відповідачкою - ОСОБА_3

Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 13.08.2014року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів з досудовими вимогами №31.4- 08/8054/14, №31.4-08/8078/14 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.29- 30), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 31-32).

Відсутність відповіді на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із відповідним позовом.

Ч. 1 ст. 553, 4.1, 2 ст. 554 ЦК України передбачають, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується з п. 2 договору поруки, якими передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами.

Таким чином, позичальник - ОСОБА_3 та поручитель - ОСОБА_4 є відповідальними перед кредитором - ПАТ «Дельта Банк» як солідарні боржники.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як вбачається із наданого представником позивача довідки заборгованості, розрахунку заборгованості за договором кредиту станом на 21.08.2014року, у відповідачки наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 469 080,82грн., та складається з: 427 858,01грн. - заборгованість за кредитом, 41 222,81грн. - заборгованість за відсотками.

Доказів сплати зазначеної суми відповідачкою - ОСОБА_3, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

Щодо доводів апеляційної скарги.

Посилання представника ОСОБА_3 на те, що вона не отримувала повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором №1503/0808/45-037 від 01.08.2008р., як це передбачено ч. 2 ст. 516 ЦК України, а також те, що відповідачка не була повідомлена про зміну кредитора за кредитним договором №1503/0808/45-037 від 01.08.2008р., не приймається судом до уваги, оскільки в матеріалах справи наявне повідомлення ПАТ «Омега Банк», який є правонаступником ПАТ «Сведбанк», від 19.08.2013року за вих. №8323/SDK-1/l на ім'я ОСОБА_3 про відступлення прав вимоги ПАТ «Дельта-Банк» (а.с. 91).

Зазначене повідомлення було надіслано на адресу відповідачки 21.08.2013року, що підтверджується відомістю на просту письмову кореспонденцію, оплачену з використанням відбитків державного знака маркувальної машини, а також списком згрупованих поштових відправлень (а.с. 93-96).

Також, не приймаються судом до уваги посилання відповідачки на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не дає можливість зробити висновок про дійсний розмір заборгованості відповідачки та визначити, які саме суми повинна сплатити відповідачка, оскільки вони, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не обґрунтовані будь-якими доказами, клопотань про призначення судової економічної експертизи для з'ясування відповідності розрахунку заборгованості укладеному кредитному договору, представником відповідачки також заявлено не було.

Крім того, представник відповідачки зазначає, що позивачем не надано доказів існування рішення уповноваженого органу ПАТ «Дельта Банк» про дострокове стягнення кредиту з ОСОБА_3 за кредитним договором №1503/0808/45-037 від 01.08.2008р.

Однак з зазначеними доводами погодитися не можна, оскільки умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-яких своїх зобов'язань за цим договором та/або умов договору іпотеки, зазначеного в п. 2.1. цього договору, та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п. З.1., 3.3. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. 9.2., 9.3. цього договору. Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом ЗО календарних днів з моменту її надіслання банком за адресою позичальника, зазначеною в реквізитах цього договору або адресою, повідомленою позичальником відповідно до п.5.5. цього договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається банку відділенням зв'язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

13.08.2014року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів з досудовими вимогами №31.4-08/8054/14, №31.4-08/8078/14 сплатити прострочену (поточну) заборгованість (а.с.29-30), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 31-32).

Таким чином, судова колегія зазначає, що умовами кредитного договору передбачено право банку вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, а направлення вимоги сплатити прострочену (поточну) заборгованість свідчить про те, що банк скористався своїм право на досудове врегулювання спору.

Таким чином. доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева