Справа № 361/5351/14 Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/654/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко
Категорія 18 19.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про стягнення грошових коштів,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи тим, що 27 травня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» (далі ПАТ «Банк Золоті Ворота») в особі начальника відділення № 2 Андреєвої О.С. було укладено договір банківського рахунку № НОМЕР_3, за яким йому було відкрито рахунок № НОМЕР_1, на який ним внесено 151 500 грн. 29 травня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування коштів у розмірі 151 452 грн. на належний йому поточний рахунок № НОМЕР_2, який відкритий у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк»). Така операція виконується у строк до трьох днів, проте протягом вказаного часу гроші не були перераховані. На своє звернення до ПАТ «Банк Золоті Ворота» щодо повернення зазначених грошових коштів готівкою позивач отримав відмову. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 151452 грн та 40 тис. грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Золоті Ворота» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 151 452 грн. та 1 514 грн. 52 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою від 03 грудня 2014 року Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції апелянт - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судове рішення вищезазначеним вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та банком виникли цивільно-правові відносини на підставі договору банківського рахунку, в порушення умов договору банк кошти, які були внесенні позивачем, на вимогу останнього на рахунок іншого банку не перерахував.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не можна з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що 27 травня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк Золоті Ворота» в особі начальника Відділення № 2 Андреєвої О.С. та ОСОБА_2 уклали за місцем знаходження Відділення банку № 2, що розташоване за адресою: місто Бровари, Київської області, бульвар Незалежності, 7, договір банківського рахунку № НОМЕР_3.

27 травня 2014 року, на вказаний рахунок від ОСОБА_2 поступили грошові кошти в розмірі 40000 грн. і 111500 грн., всього - 151500 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача за період з 27 травня по 24 червня 2014 року.

29 травня 2014 року ОСОБА_2 надав Банку платіжне доручення № 1 від 29 травня 2014 року про перерахування з його особового рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ «Банк Золоті Ворота» коштів у розмірі 151452 грн. на відкритий ним рахунок у ПАТ «ОТП Банк» НОМЕР_4.

Також встановлено, що всупереч зазначеним вимогам закону Банк своїх зобов'язань за договором банківського рахунка № НОМЕР_3 від 27 травня 2014 року не виконав, у строк до трьох операційних днів грошові кошти в розмірі 151452 грн. за розпорядженням ОСОБА_2 не перерахував та не видав їх позивачу на його звернення.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача на час ухвалення рішення, (а.с.79) запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 04 серпня 2014 року по 04 листопада 2014 року включно.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничної розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такої рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розмір відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА» можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яки закінчився, та за договорами банківського рахунку. Виплати за зазначеними договорам здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день почати процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше ніж 200 тисяч гривень. За такими договорами виплата коштів здійснюватиметься за списками вкладників, які формує уповноважена особа Фонду.

Відповідно вимог п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема - задоволення вимог вкладників фізичних осіб та інших кредиторів банку.

Відповідно до пункту 5 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону обмеження, встановлене п.1 ч. 5 ст. 36, не поширюється на зобов'язання банку щодо здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації.

У зв'язку з тим, що грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ОСОБА_2, відкритому 27.05.2014 р. в АТ «БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА», надійшли на рахунок ще до запровадження тимчасової адміністрації, то положення п. 5 ч. 6 ст. З6 Закону не застосовуються. Таким чином, місцевим судом не враховано вимоги п. 1 ч. 5 та п.5 ч. 6 ст. 36 Закону, відповідно до яких, після запровадження тимчасової адміністрації не здійснюються операції з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки до запровадження тимчасової адміністрації.

Крім того, не можна погодитись з висновками суду про стягнення з ПАТ "Банк Золоті ворота" судового збору на користь держави, оскільки на час ухвалення рішення діяла тимчасова адміністрація банку, яка в силу п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору у таких справах.

Оскільки суд першої інстанції вищезазначеного не врахував та вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.п. 3, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

На підставі наведеного та керуючись статтями 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» - задоволити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: