Справа № 635/9985/14-ц
Провадження № 2/635/354/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 січня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя - Савченко Д.М.,
секретар судового засідання - Журавльова Є.А.,
представник позивача - ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості та повернення майна за договором оренди, -
ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (далі - відповідачі), третя особа ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором оренди (найму) від 27 квітня 2011 року в розмірі 318000 грн. (106000 (сто шість тисяч) грн. - основний борг, 212000 (двісті дванадцять тисяч) грн. - неустойка), та зобов'язати відповідачів повернути позивачеві будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та нерухоме майно, яке у ньому знаходиться, що зафіксувати у підписаному сторонами акті приймання-передачі.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 квітня 2010 року між позивачем і відповідачами укладено договір оренди будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та договір оренди майна, яке знаходиться у вищевказаному будинку. Ціна угоди була визначена фіксованою сумою в 31 000 гривень за користування будинком та 22 000 гривень за користування меблями та іншими речами в зазначеному будинку. Строк дії договору оренди було встановлено до розгляду та вступу в законну силу рішення про право власності на будинок, або до повернення позивача з РФ. Рішення суду про право власності вступило в законну силу 31 травня 2011 року та строк дії договору закінчився. 22 листопада 2012 року представником позивача за довіреністю ОСОБА_1 було направлено, а 24 листопада 2012 року ОСОБА_5 отримано листа, у якому позивач просив відповідачів негайно припинити користування самочинно відбудованим після пожежі будинком, звільнити його та повернути представнику за довіреністю ОСОБА_1. Але відповідачі не повертають будинок і продовжують в ньому проживати. Наведені вище обставини не підлягають доказуванню та були встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2014 року справа № 635/4715/13-ц, яке набрало законної сили з урахуванням змін, внесених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року та рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2014 року справа № 635/1711/14-ц, яке набрало законної сили.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у позові.
Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, та просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, про причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим суд, за згодою позивача, відповідно до положень статті 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31.05.2011 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину житлового будинку у порядку спадкування, стягнення компенсації ? частини витрат на ремонт (реконструкцію) будинку, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Височанської селищної ради та ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок та господарчі споруди (а.с. 47-49).

Як встановлено апеляційним судом, будинок під літерою «А-1» є самочинним будівництвом, до експлуатації не прийнятий, в установленому порядку на зареєстрований, тому відсутні правові підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Рішенням Харківського районного суду від 21.01.2014 року, частково зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 22.04.2014 року (а.с. 5-11), відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поновлення порушеного права, усунення перешкод в користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії, оскільки ОСОБА_3 не є власником самочинно відновленого будинку АДРЕСА_1, право власності на який може виникнути у нього лише з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України) і це право не підлягає захисту у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.

Рішенням Харківського районного суду від 29.09.2014 року (а.с. 12-15) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння та стягнення суми.

27 жовтня 2014 року представником позивача відповідачам направлено претензію з вимогою погасити заборгованість у сумі 106 000 грн. та повернути протягом 10 днів будинок за адресою: АДРЕСА_1, направлення претензії підтверджується копіями поштових документів (а.с. 16-18).

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Підставою для стягнення з відповідачів грошових коштів позивач уважає укладення між позивачем і відповідачами 27 квітня 2010 року договору оренди належного позивачеві житлового будинку.

Визначення договору найму (оренди) наведено у статті 759 ЦК України, згідно з якою за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

При цьому статтею 761 ЦК України визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Отже, орендодавцем може бути власник майна або особа, якій належать майнові права.

Водночас як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 відмовлено у визнанні права власності на спірний житловий будинок у судовому порядку.

Вказаний факт не заперечувався у судовому засіданні представником позивача і третьою особою, які пояснили, що в даний час право власності на будинок ні за ким не зареєстровано.

Отже, ОСОБА_3 не мав права укладати договір про передачу спірного житлового будинку в оренду, оскільки не є його власником, у зв'язку з чим доводи представника позивача про наявність у позивача права вимоги орендної плати за користування будинком та повернення будинку після оренди є безпідставними.

При цьому суд вважає необґрунтованими пояснення третьої особи про те, що позивач мав право укладати договір оренди, оскільки до прийняття судом рішення про відмову у визнанні за ним права власності на спірний будинок був його власником. Такі твердження суперечать вимогам частини другої статті 331 ЦК України, якою визначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Доводи позивача про наявність підстав для зобов'язання відповідачів повернути майно, що знаходиться у спірному будинку, є необґрунтованими, оскільки з наданих позивачем доказів не вбачається конкретного переліку майна, переданого у користування відповідачам, також відсутні докази належності вказаного майна позивачеві.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 759, 761 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості та повернення майна за договором оренди - відмовити.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи, до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.М. Савченко