Провадження №22-ц/784/1204/15 Суддя суду 1-ї інстанції - Боброва І.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва

від 27 лютого 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" та приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Заводський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 пред'явив зазначений позов, який обґрунтував наступним.

01 серпня 2006 року між ним та Акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Аваль" було укладено кредитний договір №CL-401/13/2006, відповідно до умов якого він отримав кредит у сумі 29 368,14 доларів США строком до 31 липня 2012 року з оплатою 12,5 % річних.

Того ж дня, між АКБ "Райффайзенбанк Аваль" та ОСОБА_3 було укладено договір застави належного позивачу транспортного засобу Great Wall Hover CC6460KY, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, синього кольору, кузов номер НОМЕР_2, для забезпечення належного виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором.

На даний час кредитором за зазначеним кредитним договором є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Позивач зазначав, що 05 березня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №824 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором в сумі 30 721,18 доларів США, що еквівалентно 245 400 грн. 78 коп., яка складається з основного боргу в сумі 20 756,29 доларів США, заборгованості по сплаті відсотків в сумі 9 964,89 доларів США. Крім того, з ОСОБА_3 були стягнуті витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн.

Позивач вказував, що виконавчий напис було вчинено з порушенням ч.1 ст.590 ЦК України, ч.6 ст.20 Закону України "Про заставу" та положень Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", оскільки звернення стягнення на рухоме майно можливе тільки за рішенням суду. Крім того, ОСОБА_3 посилався на те, що йому належним чином не було вручено письмової вимоги банку та на порушення нотаріусом положень Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року та Закону України «Про нотаріат» в частині перевірки безспірності його заборгованості перед Банком.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_3 просив визнати вищезазначений виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. З відповідачів на користь ОСОБА_3 стягнуто судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. з кожного.

Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусу не була доведена безспірність заборгованості ОСОБА_3 перед Банком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.ст.21, 22, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 р., в редакції яка діяла на час вчинення виконавчого напису нотаріуса, застава рухомого майна належить до забезпечувальних обтяжень.

За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до ст.ст.87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р., в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У виконавчому написі повинні зазначатися:

дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та адреса стягувача;

найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, за яким виконавчий напис зареєстровано;

дата набрання юридичної сили;

строк пред'явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Пункти 283, 284, 290 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 р. передбачають, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, або витяг з особового рахунку боржника і копія виконавчого напису.

Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2006 року між ОСОБА_3 та АКБ "Райффайзенбанк Аваль" було укладено кредитний договір №CL-401/13/2006, відповідно до умов якого позивач отримав 29 368,14 доларів США, строком до 31 липня 2012 року з оплатою 12,5 % річних (а.с.11-13).

Того ж дня ОСОБА_3 та АКБ "Райффайзенбанк Аваль" уклали договір застави належного позивачу транспортного засобу Great Wall Hover CC6460KY, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, синього кольору, кузов номер НОМЕР_2 (а.с.14-15).

Вказаним договором застави було забезпечено повноту та своєчасність виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору.

10 грудня 2010 року право вимоги за зазначеним договором застави було придбано ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за договором про відступлення права вимоги (а.с.60-62).

Відповідно до досудової вимоги товариства вихідний №18015 від 01 липня 2011 року, яка має дві різні редакції, Банком було визначено заборгованість ОСОБА_3 за основним боргом по кредиту у сумі 20 756,29 доларів США, а заборгованість по сплаті відсотків в одному випадку у сумі 9 964,89 доларів США, а в іншому 8 235,18 доларів США. Станом на яку дату дана заборгованість нарахована, кредитором не зазначено (а.с.44, 53).

05 березня 2012 року ТОВ "ОТП Факторинг Україна" звернулося до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про вчинення виконавчого напису, додавши до неї розрахунок заборгованості позивача за кредитним договором станом на 24 лютого 2012 року у сумі 20 756,29 доларів США основного боргу та 9 964,89 доларів США заборгованості по сплаті відсотків (а.с.43).

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус зазначив, що строк, за який провадиться стягнення, становить з 01 серпня 2006 року по 10 грудня 2010 року (а.с.10).

З додатку 1 до договору комісії від 10 грудня 2010 року випливає, що основний борг ОСОБА_3 за кредитним договором складав 20 756,29 доларів США, а заборгованість по сплаті відсотків - 6 786,54 долари США (а.с.68).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

При вчиненні виконавчого напису нотаріус не у повній мірі пересвідчився, що подані документи підтверджували безспірність заборгованості позивача, оскільки виконавчий напис та розрахунок заборгованості, поданий ТОВ «ОТП Факторинг Україна» містять різний строк, за який провадиться стягнення. У даному випадку нотаріус міг витребувати у стягувача документи на підтвердження заборгованості, наприклад витяг з особового рахунку боржника. Однак, зазначеного не зробив.

Оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: