Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5526/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Смоляра А.О.

при секретарі : Бак М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання угоди удаваною, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно в порядку поділу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати договір дарування від 23.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удаваним, та визнати таким, що 23.11.2010 року укладався договір купівлі - продажу будинковолодіння по пров. Радгоспний, 36 у м. Черкаси; Визнати договір дарування від 23.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удаваним, та визнати таким, що 23.11.2010 року уклався договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 606 кв.м. по пров. Радгоспний 36, що у м. Черкаси; Визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, житловий будинок з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою провул. Радгоспний, 36/1, у м. Черкаси. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою провул. Радгоспний, 36/1, у м. Черкаси. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою провул. Радгоспний, 36/1, у м. Черкаси.

Свій позов мотивує тим, що 19.05.2007 року він та ОСОБА_5 зареєстрували у відділі РАЦСУ Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 532. Від даного шлюбу у них є малолітня дитина: дочка ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2013 року шлюб між ними розірвано.

Вважає, що за час спільного проживання однією сім'єю ними набуто таке майно, що зареєстровано на ім'я відповідачки: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходиться за адресою пров. Радгоспний 36/1, що у м. Черкаси, які були придбані 23.11.2010 року, за спільні кошти, але купівля - продаж була юридично оформлена (у нотаріуса ОСОБА_3Я.) договором дарування будинку від 23.11.2010 р. нотаріальний запис № 4239, та договором дарування земельної ділянки від 23.11.2010 р., нотаріальний напис 4242, між відповідачкою ОСОБА_5 та колишнім власником будинку ОСОБА_4, який отримав їх спільні гроші від відповідачки за купівлю вказаного будинку і земельної ділянки в сумі еквівалентній 10 тис. доларів США.

В подальшому старий будинок було зруйновано, а на його місці протягом кількох років спільного життя у шлюбі з 2010 р. по 2014 року за спільні кошти було збудовано новий житловий будинок.

Вказані грошові кошти він заробляв, працюючи будівельником в Росії, перераховуючи їх дружині та на свій депозитний рахунок у ПАТ «ПриватБанк», яким вона користувалася по довіреності. Також, між ними існували розписки як від його імені,так і від імені відповідача, про надання коштів на будівництво будинку.

На момент розгляду судом справи про розірвання шлюбу у 2013 році між ними існувала мирова домовленість щодо користування належними їм на праві спільної власності подружжя житловим будинком та земельною ділянкою. Він з відповідачкою домовились, що разом добудують вказаний житловий будинок, продадуть його, а після продажі відповідачка зобов'язувалась половину коштів від продажу (з урахуванням витрат кожного на добудову будинку) віддати йому. Даний факт підтверджується розпискою, наданою відповідачкою на його ім'я від 25.10.2013 року. Вважає, що дана розписка свідчить про визнання відповідачкою об'єкта нерухомості спільно нажитим майном подружжя.

У листопаді 2013 році питання розділу спільно нажитого майна подружжя між ними не виникало. Більш того вони за спільні грошові кошти разом добудовували вказаний будинок у 2014 році.

25.10.2013 року відповідачка власноруч написала розписку про те, що після продажу будинку вона зобов'язувалась половину коштів від продажу віддати позивачу.

На даний час своєї домовленості відповідачка не дотримується, а тому він не має змоги користуватися належною йому частиною майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Також є спір щодо поділу вказаного майна, що також належить їм як спільно нажите ними за час шлюбу майно. Так як побудований (нажитий) житловий будинок відповідачка у 2014 році переєструвала за новою адресою: провул. Радгоспний, 36/1, що у м. Черкаси та отримала 23.02.2015 року свідоцтво на право власності на вказані набуті сторонами за час шлюбу житловий будинок і земельну ділянку, але вже на своє дошлюбне прізвище «Дишлюк». Спілкуватися з ним про розділ майна або його спільний поділ грошових коштів вона не бажає, уникає спілкування, при цьому одночасно виставила спірний будинок на продаж.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просили суд позов задовольнити повністю з підстав наведених в уточненій позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення.

Представник відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_3 послався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що отримувала від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США за продаж будинку та особисто їх перераховувала. На прохання покупця ОСОБА_5 угода була оформлена як дарування, бо її чоловік на той час був на заробітках у Росії та не міг бути присутній і письмово погодитися, як це вимагається при укладанні договору купівлі-продажу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного обєктивного та всебічного їх дослідження вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст.60, 70 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Тобто набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина ні чоловік не зобовязані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, що набуте за шлюбу. У відповідності до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь - яке майно, за винятком виключеь цивільного обороту.

В розумінні ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових або грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнано за рішенням суду спільно нажитим майном подружжя.

Згідно до статті 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом; при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування та розпорядження спільним майном подружжя, якщо інше не встановлено між ними.

В судовому засіданні достовірно встановлено, і це не заперечується відповідачкою, що сторони 19.05.2007 року зареєстрували шлюб. 15.04.2009 року у подружжя ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_6.

За час спільного проживання подружжя ОСОБА_5 23.11.2010 року, діючи спільно і за взаємною згодою, за спільні сумісні кошти придбало житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою пров. Радгоспний 36/1, що у м. Черкаси, що були зареєстровані на ім'я ОСОБА_1 Даний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Але угода купівлі-продажу між ОСОБА_5 та колишнім власником будинку ОСОБА_4 була юридично оформлена у нотаріуса ОСОБА_3 договором дарування будинку від 23.11.2010 р., нотаріальний запис № 4239, та договором дарування земельної ділянки від 23.11.2010 р., нотаріальний напис 4242.

ОСОБА_4 отримав спільні гроші подружжя від відповідачки за купівлю вказаного будинку і земельної ділянки в сумі еквівалентній 10 тис. доларів США. Це фактично підтверджує факт того, що укладений між сторонами правочини були саме договорами купівлі - продажу, а не дарування.

В подальшому придбаний будинок було зруйновано, а на його місці протягом спільного життя у шлюбі з 2010 р. по 2014 року за спільні кошти було збудовано новий житловий будинок. Вказані грошові кошти позивач заробляв, працюючи будівельником в Росії, перераховуючи їх відповідачці та на свій депозитний рахунок у ПАТ «ПриватБанк», яким відповідачка користувалася по довіреності Також, між сторонами існували розписки, як від імені позивача,так і від імені відповідача, копії яких наявні в матеріалах справи, про надання коштів на будівництво будинку.

Такі дії сторін свідчать про те, що спірний будинок будувався за спільні кошти сторін, і тому суд вважає його спільно нажитим майном подружжя.

Після розірвання шлюбу 01.11.2013 року сторони домовились, що разом добудують вказаний житловий будинок, продадуть його, а після продажі відповідачка зобов'язувалась половину коштів від продажу, з урахуванням витрат кожного на добудову будинку, віддати позивачу. Даний факт підтверджується розпискою, наданою відповідачкою на ім'я позивача від 25.10.2013 року. Тобто між сторонами існувала домовленість про поділ спільно нажитого майна подружжя.

Суд вважає, що дана розписка підтверджує факт визнання відповідачкою об'єкта нерухомості спільно нажитим майном подружжя.

Той факт, що сторони за спільні грошові кошти разом добудовували вказаний будинок у 2014 році, підтверджується наявними в матеріалах справи копіями розписок сторін та копіями товарних чеків, рахунку-фактури за будматеріали, електротовари, які позивач придбавав на протязі 2013 - 2014 року для закінчення будівництва вказаного житлового будинку.

Побудований (нажитий) житловий будинок відповідачка у 2014 році переєструвала за новою адресою: провул. Радгоспний, 36/1, що у м. Черкаси та отримала 23.02.2015 року свідоцтво на право власності на вказані набуті сторонами за час шлюбу житловий будинок і земельну ділянку, але вже на своє дошлюбне прізвище «Дишлюк».

Таким чином, виходячи з обставин справи, суд вважає, що спірний будинок та земельна ділянка були придбані сторонами під час шлюбу за спільні кошти подружжя, а тому на підставі ст.ст. 60, 70 СК України позов підлягає до задоволення у повному обсязі

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,15,16,372,344,388 ЦК України, ст. ст. 70, 71 СК України ст.ст. 8,10, 11, 60, 208 - 215, 223 ЦПК України , суд ,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір дарування від 23.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удаваним, та визнати таким, що 23.11.2010 року укладався договір купівлі - продажу будинковолодіння по пров. Радгоспний, 36 у м. Черкаси.

Визнати договір дарування від 23.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удаваним, та визнати таким, що 23.11.2010 року уклався договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0296 га по пров. Радгоспний 36, що у м. Черкаси.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку та 1/2 земельної ділянки, загальною площею 0,0296 га, що знаходиться за адресою провулок Радгоспний, 36/1, у м. Черкаси.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини житлового будинку та на 1/2 земельної ділянки загальною площею 0,0296 га, що знаходиться за адресою провулок Радгоспний, 36/1, у м. Черкаси.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: ОСОБА_9