№ 243/7071/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року Слов'янський міськрайонный суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чернишова Ю.В.

при секретарі - Морозовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов'янської міської ради про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних ,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Слов'янської міської ради в якому просила стягнути з відповідача заборгованості із заробітної плати в сумі 672грн. 39коп., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі- 756,24грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 171,12грн..

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що працювала в КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення». Зазначене підприємство заборгувало їй заробітну платню в розмірі 672грн.39коп.. При звільненні зазначена сума їй не була сплачена. Вона раніше зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення заборгованості із заробітної плати і судовим наказом від 18.02.2008року така сума була стягнута із зазначеного підприємства. В подальшому зазначене підприємство було ліквідовано а сума заборгованості із заробітної плати не була сплачена.

Враховуючи, що Слов"янська міська рада була засновником КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення», враховуючи припис ст.7, 78 Господарського Кодексу України, ст. 619 ЦК України вважає, що відповідач несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями зазначеного підприємства, тому повинен сплатити заборгованість із заробітної плати в сумі 672грн. 39коп., а також сплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі- 756грн.24коп., та трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 171,12грн. на підставі ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала.

Відповідач- Слов'янська міська рада про ти задоволення позову заперечувала просила відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що міська рада не несе субсидіарної відповідальності за зобов"язані пов'язані з діяльністю КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення». Оскільки Статутом цього підприємства передбачено, що підприємство діє на принципах повного господарського розрахунку і самофінансування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що позивачка працював в КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення» , що сторонами не оспорюється.

Також встановлено, що на час звільнення зазначене підприємство мало заборгованість із заробітної плати позивачу в сумі 672,39грн., яка була стягнута судовим наказом Слов'янського міськрайонного суду від 18.02.2008року, що підтверджується копією цього наказу.

Постановою державного виконавця ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції від 02.04.2008року відкрито виконавче провадження. Доказів Виконання судового наказу чи не виконання позивачем суду не надано.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.12.2013року було ліквідовано юридичну особу Комунальне підприємство «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення».

Встановивши виниклі правовідносини між сторонами , суд приходить до переконання, що доводи позивача про субсидіарну відповідальність Слов'янської міської ради за зобов"язаннями зазначеного підприємства не ґрунтуються на законі а тому не є обґрунтованими.

Посилання позивача на норми ГК України є такими , що не відповідають законодавству, що регулює виниклі правовідносини.

Так ст. 1 ГК України зазначено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Статтею 4 цього Кодексу передбачено, що не є предметом регулювання цього Кодексу - трудові відносини.

При цьому слід зазначити , що позивач заявляє вимоги, які витікають саме із трудових відносин і є предметом регулювання КЗпП України, що зазначається ст. 3 цього Кодексу. Аналіз норм КЗпП України, наведених в главі VII, дає підстави зробити висновок, що саме на підприємстві, організації лежить обов"язок по оплаті праці.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що позивач скориставшись своїм правом звертався до суду за захистом свого порушеного права на отримання належної йому заробітної плати. Такий судовий захист він отримав у вигляді видачі судового наказу від 18.02.2008року.

Відповідно до роз'яснень наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999року, судам необхідно враховувати, що згідно зі ст.21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Позивач звертаючись до відповідача, посилається на приписи ст.619 ЦК України, де передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Разом з тим позивачем не наведено договору , яким би передбачалась відповідальність відповідача у виниклих правовідносинах.

За приписами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. До інших осіб позивач із зазначеними вимогами не звертався.

Відповідно до ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов"язаннями. Учасник (засновник) юридичноъ особи не выдповыдаэ за зобов'язаннями юридичної особи, крім випадків встановлених установчими документами.

Відповідно до Статуту КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення», власником підприємства є Слов'янська міська рада. Підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, здійснює свою діяльність на основі повного господарського розрахунку та самофінансування. Відповідальність власника по боргах підприємства і відповідальність підприємства по боргах і зобов'язаннях власника визначаються діючим законодавством України. (п.1.1; 1.2; 1.4; 9 Статуту) . Зазначеним Статутом не передбачена відповідальність власника за боргами і зобов"язаннями підприємства.

Таким чином встановлені у справі обставини, свідчать , що Слов'янська міська рада не відповідає за боргами і зобов'язаннями КП «Слов'янська експлуатаційна дільниця інженерного захисту від підтоплення», а тому вимоги позивача до зазначеного відповідача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.94,115,116 КЗпП України, ГК України, 619, 625 ЦК України, ст.10,11,209,212,214-215,218, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з моменту його проголошення , а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області Ю.В. Чернишов