Справа № 725/3394/15-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02.07.2015 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Галичанського О.І.. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватне підприємство «Володимир Буд» про звернення стягнення на частину майна, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив виділити для звернення стягнення на частину майна ПП «Володимир Буд» обєкт незавершеного будівництва, житловий комплекс для суддів апеляційного та місцевих суддів, який знаходиться за адресою м. Чернівці, проїзд Смотрицький, 2 та звернути стягнення на це майно на користь ОСОБА_1 в обсязі необхідному для задоволення суми кредиторських вимог до ОСОБА_2, які складають 4936171,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, дана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI. Для з'ясування питання про те, які вимоги відносяться до майнових, а які - до немайнових, суди повинні також враховувати роз'яснення, викладені у пункті 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин".

Зі змісту п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» вбачається, що вимога про звернення стягнення на майно оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує позивач за рахунок майна.

Разом з тим, в порушення вище вказаних вимог закону, позивачем не визначено ціни позову в позовній заяві, а також сплачений ним розмір судового збору не співрозмірний з заявленими позовними вимогами, виходячи з вище викладеного, а також з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за звернення до суду з позовною заявою майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить звернути стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості в розмірі 4936171,85 грн., проте з доданої до позовної заяви квитанції вбачається, що при зверненні до суду з даною позовною заявою ним було сплачено мінімальний судовий збір в сумі 243,60 грн., що не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 80,119,121, 209,210,293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватне підприємство «Володимир Буд» про звернення стягнення на частину майна залишити без руху, надавши позивачу з дня отримання ним даної ухвали 3-денний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у вказаний строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_3 О. І.