АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5149/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/960/К/15 Водоп'янов С.М.
Категорія - 26 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Трофименко О.О.

за участю: представника Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - Літовченко Тетяни Миколаївни;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок смерті працівника внаслідок професійного захворювання, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі ПАТ "Кривбасзалізрудком") про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що його батько в період з жовтня 1967 року по травень 1997 року працював на шахті ім. Гвардійська ПО "Кривбасруда" (станом на дату подання позову - Публічне акціонерне товариство "Криворізький залізорудний комбінат) електрослюсарем та бурильником.

Тривала праця в умовах впливу шкідливих факторів викликала у батька позивача захворювання на пиловий бронхіт 1 ст. з бронхосистичним синдромом, емфізему легенів 1 ступеню, яке за результатами розслідування було визнано професійним захворюванням.

Відповідно до Акту розслідування професійного захворювання від 26.01.1996 року причиною виникнення професійного захворювання у батька позивача було визнано його роботу на протязі 18 років 5 місяців в умовах тривалого впливу професіональних факторів, зокрема пилу та шуму, рівень яких перевищував гранічно - допустиму концентрацію.

Актом розслідування професійного захворювання встановлено, що за період роботи батька позивача в справі керівництво відповідача не виконувало вимоги в частині створення на робочих місцях належних, безпечних і здорових умов праці відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер.

Висновком експертної комісії Комунального закладу "Обласний центр медичної соціальної експертизи" головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 19 від 10.04.2009 року встановлено причинний зв'язок смерті батько позивача з встановленим йому за життя професійним захворюванням, що підтверджується довідкою серії ДНА-03 № 000264 від 10.04.2009 року.

Оскільки позивач є сином, смерть батька завдала йому глибокі моральні страждання втратою близької людини, що порушилло його нормальні життєві зв'язки, та дає право на стягнення моральної шкоди відповідно до вимог ст.1168 ЦК України. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 220000 грн.

Рішенням суду від 08 вересня 2014 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення його позовних вимог посилаючись на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що він не має права на відшкодування підприємством моральної шкоди, завданої смертю батька, оскільки не проживав з батьком. Доведення факту спільного проживання однією сім'єю відповідно до вимог ч.2 ст. 1168 ЦК України необхідно лише у разі, якщо позов заявлено особою, яка перебуває у родинних відносинах с померлим і обґрунтовує свої вимоги фактом проживання з ним однією сім'єю.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просить рішення суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке містяться у матеріалах справи (а.с.23).

Батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, причиною смерті стало професійне захворювання - захворювання на пиловий бронхіт 1 ст. з бронхосистичним синдромом, емфізему легенів 1 ступеню, яке за результатами розслідування було визнано професійним захворюванням. Профзахворювання було отримане ОСОБА_4 в період праці в шкідливих та небезпечних умовах праці на ПАТ впродовж 18 років 5 місяців в умовах тривалого впливу професіональних факторів, зокрема пилу та шуму, рівень яких перевищував гранічно - допустиму концентрацію, що підтверджується актом розслідування (а.с.4,5), довідкою МСЕК (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що відсутня обов'язкова умова для задоволення позову, оскільки повинно бути встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті його батька мешкав разом з ним однією сім'єю.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім'єю.

У зазначеній нормі поняття "діти" вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її неповноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язане із віком особи.

Зазначений висновок був викладений в Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-208цс14, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, та в силу положень ст. 214, 360-7 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відсутня обов'язкова умова для задоволення позову, оскільки повинно бути встановлено, що ОСОБА_3 на час смерті його батька мешкав разом з ним однією сім'єю.

Як вбачається з Акту розслідування професійного захворювання від 26.01.1996 року причиною виникнення професійного захворювання у батька позивача було визнано його роботу на протязі 18 років 5 місяців в умовах тривалого впливу професіональних факторів, зокрема пилу та шуму, рівень яких перевищував гранічно - допустиму концентрацію.

Висновком експертної комісії Комунального закладу "Обласний центр медичної соціальної експертизи" головного управління охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 19 від 10.04.2009 року встановлено причинний зв'язок смерті батько позивача з встановленим йому за життя професійним захворюванням, що підтверджується довідкою серії ДНА-03 № 000264 від 10.04.2009 року.

Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

З огляду на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу як синові загиблого.

Обговорюючи розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд апеляційної інстанції виходячи з меж позовних вимог, доводів позовної заяви, апеляційної скарги позивача та заперечень на апеляційну скаргу, тяжкості та незворотності наслідків для позивача, суттєвості вимушених змін в житті позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини по справі, зокрема те, що позивач не проживав разом із померлим батьком, тяжкість моральних страждань позивача, з урахуванням доводів позивача та відповідача, вважає необхідним визначити розмір у відшкодування завданої моральної шкоди ОСОБА_3 - 10000 грн., як синові загиблого.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 вересня 2014 року скасувати та увалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь ОСОБА_3 10000 (десять тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди завданої смертю працівника внаслідок професійного захворювання.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на користь держави судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій в розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: