СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Божкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -
В березні 2015 року відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року на розгляд надійшов вищезазначений позов у зв`язку із визначенням підсудності розгляду даної справи.
Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, позивач зазначає, що з 16.11.1996 року по 28.09.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_3 Проте, стверджує позивач, відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, життям, не відвідує її, не приймає участі в її розвитку і зростанні. В той же час, позивач звертає увагу на те, що вона має придатні умови для проживання разом із донькою, повністю утримує дитину та займається її вихованням, відтак позивач звернулася до суду із даним позовом (а.с.5-6, 32)
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.38-41, 46). Натомість позивач подала заяву про розгляд справи без його участі на підставі наданих сторонами доказів (а.с.45). Представник третьої особи Солом`янська районна державна адміністрації як органу опіки та піклування також просила розглянути справу за її відсутності і врахувати при прийнятті рішення по справі висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3 (а.с.42-43)
Враховуючи вік неповнолітньої ОСОБА_3, а також те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна.
07.05.2015 судом винесена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що з 16.11.1996 року по 28.09.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 (а.с10, 11)
Згідно висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.02.2014 року №108-1673/01 протягом останніх 15 років відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям та станом здоров`я, жодного разу не вітав доньку із днем народження, не дарував подарунків і не приділяв таким чином уваги (а.с.43)
Відповідно до характеристики, наданої Торговельно-економічним коледжем КНТЕУ, мати та вітчим дитини, ОСОБА_4, цікавляться навчанням ОСОБА_3, піклуються про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські збори відвідують регулярно, спілкуються із куратором групи щодо навчального процесу. Відповідач же з дитиною не спілкується, не піклується про неї, не цікавиться її життям, батьківські збори не відвідує.
Згідно з психологічним висновком, наданим практичним психологом Торговельно-економічного коледжу КНТЕУ, ОСОБА_3 про свого біологічного батька відгукується негативно, відмічає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не відвідує її, не спілкується, не цікавиться її життям, проявляє повну байдужість. Катерина відмовляється будь-коли в житті спілкуватися з біологічним батьком. Дівчинка виказує позитивне ставлення до матері і вітчима.
Під час обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої за адресою: АДРЕСА_1, працівниками служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 14.02.2014 року було встановлено, що дівчинка разом із матір`ю та вітчимом проживають разом в трикімнатній квартирі, де створені належні умови для проживання, навчання, відпочинку та фізичного розвитку.
Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 14 лютого 2014 року ОСОБА_3 повідомила, що з батьком вона не спілкується, в свідомому віці його не бачила, тому не пам`ятає.
В свою чергу, позивач працює в ТОВ «Акрополь Україна», матеріально та житлом забезпечена, позитивно характеризується за місцем роботи.
Відповідач про розгляд питання на засіданні комісії з питань захисту прав дітей при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації 18 лютого 2-14 року повідомлявся належним чином, але на нього не з`явився, жодного документа, що підтверджує його участь у вихованні та утриманні доньки, не надав.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Підставою позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме - ухилення батька від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З наданого органом опіки та піклування висновку від 19.02.2014 року №108-1673/01 вбачається, що враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43)
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому самоусуненні відповідача від утримання та виховання дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись Декларацією прав дитини, проголошеною Резолюцією 1386 Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1959, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства", ст.ст.19, 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 6, 10-11, ст.57-60, ст.60, ст.88, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218, ст.223, 224,ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом`янська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя - В.С. Кицюк