КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №319/186/15-ц
Провадження №2/319/249/2015
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви через неусунення недоліків

13 травня 2015 року смт Куйбишеве

Суддя Куйбишевського районного суду Запорізької області Скляр С.Ю., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання правової допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом. Як підставу визнання договору про надання правової допомоги недійсними ОСОБА_1 посилалась на ст.225 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона на момент складання оспорюваного договору не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати, оскільки страждала на хронічне душевне захворювання.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 02 лютого 2015 року була залишена без руху, оскільки позивачами порушені вимоги статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд зазначив, що згідно з ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Зазначені вимоги закону позивачем при складанні позовної заяви повною мірою не були дотримані.

Так, ОСОБА_1 одночасно із вимогою про визнання правочину недійсним заявлена вимога про стягнення матеріальної шкоди в певному розмірі, яка за своїм характером є майновою.

У позовній заяві ОСОБА_1 ціну позову не визначила і не зазначила.

Заявникові було розяснено наступне.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Цивільний процесуальний закон не вимагає від позивача правового обґрунтування позову, тобто посилання на норму права, яка регулює спірні правовідносини. Однак, позивач у будь-якому випадку повинен зазначити те право, захисту якого він вимагає, вважаючи його порушеним, невизнаним чи оспорюваним відповідачем.

Вже на стадії предявлення позову позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо несення тягаря доказування і довести при предявленні позову певне коло фактів, що мають процесуальне значення. Мається на увазі доведення фактів наявності передумов права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Так, відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину.

Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК України зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Позивач ОСОБА_1, вказавши у позові про те, що вона страждає на хронічне душевне захворювання, послалась на висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проте вона була проведена в межах кримінального провадження.

Разом з цим, згідно із ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З цього приводу позивачем ОСОБА_1 не було зроблено у позові посилань на будь-які інші докази, які б підтверджували факт її перебування у стані, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в момент вчинення правочину.

Крім того, з позовного матеріалу вбачається, що ОСОБА_1 оспорюваний договір про надання правової допомоги 10 грудня 2012 року було розірвано із відповідачем адвокатом ОСОБА_3. У звязку з цим, суд зауважив, що є незрозумілою вимога про визнання розірваного договору недійсним.

Також суд вважав за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на те, що зміст позовної заяви нею обтяжено викладом обставин, які фактично не мають правового значення для вирішення спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не відповідав вимогам цивільно-процесуального закону.

Позивачу було вказано на виявлені недоліки позовної заяви, для усунення яких судом був встановлений певний строк.

Позивач у визначений строк не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтею 119 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про надання правової допомоги, - визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр