РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1362/14-ц

Провадження № 2/700/50/15

12 лютого 2015 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тихонівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_3 до Тихонівської сільської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій бабусі ОСОБА_4.

Третя особа ОСОБА_3, в порядку статті 34 ЦПК України заявила окремий позов щодо предмета спору, а саме спадкового майна у вигляді житлового будинку, що належить померлій бабусі ОСОБА_4.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що 03 квітня 2014 року померла їх бабуся ОСОБА_4. Її спадкоємцем за законом була їх мати ОСОБА_5, яка фактично прийняла спадщину, але її не переоформила на своє імя. 22 лютого 2013 року мати померла, а її спадкоємцями є три доньки, ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини, а ОСОБА_1 і ОСОБА_3 домовились про рівний розподіл спадкового майна, але не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи, тому звернулися до суду з позовами.

В судовому засіданні позивачі свій позов підтримали повністю з підстав викладених у позовних заявах.

Третя особа ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог на заперечувала, про що направила суду письмову заяву та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача, Тихонівської сільської ради в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 05 квітня 2004 року, ОСОБА_4 померла 03 квітня 2004 року.

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку в с. Тихонівка провулок Євстігнєєва, 5 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту ЧР №098785.

Згідно довідки сільської ради № 37 від 17 березня 2014 року, разом з померлою ОСОБА_4 проживали донька ОСОБА_5 та внучки ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

З свідоцтва про розірвання шлюбу та свідоцтва про народження ОСОБА_5 вбачається, що вона є донькою померлої ОСОБА_4, і прийняла спадщину в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги.

ОСОБА_5 померла 22 лютого 2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть від 23 лютого 2013 року.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_5, які прийняли спадщину, є її дві доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які на час смерті матері постійно проживали з нею, що вбачається з вказаної довідки сільської ради.

Постановою Державного нотаріуса від 11 березня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 в звязку відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. За таких обставин, в звязку смертю спадкодавця, позивачі як спадкоємці позбавлені можливості надати нотаріусу дані про реєстрацію права власності на спадковий будинок та правовстановлюючі документи, оскільки на померлу матір дане право зареєструвати вже не можливо. Отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивачі не мають можливості.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою.

Керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,31 га., кадастровий номер :02:000:0015, що знаходиться в адмінмежах Тихонівської сільської ради Лисянського району Черкаської області і належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ЧР № 098785.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Тихонівка Лисянського району Черкаської області по провулку Євстігнєєва, 5, та право користування земельною ділянкою під даним будинковолодінням площею 0,55 га., що належав померлій ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Лисянський районний суд.

Головуючий суддя С. Д. Пічкур