Справа №442/8311/14-ц
Провадження №2/442/193/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, третіх осіб - відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрспеціалізація» про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування записів реєстрації, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідачів, в якому просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на підставі ст.. 15, п.4 ч.1 ст.1. ст.ст. 203,215,216, 330, 388 ЦК України,- нежитлове приміщення площею 222,8 кв.м., що в АДРЕСА_1; та скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності нежитлового приміщення площею 222,8 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1, за ОСОБА_2. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 31.01.2012 року йому стало відомо, що було проведено прилюдні торги по продажу нежитлового приміщення площею 222,8 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1, і яке належало на праві приватної власності ОСОБА_1. 19.09.2013 року рішенням колегії суддів у цивільних справах апеляційного суду Львівської області рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 06.11.2012 року скасовано, так ухвалено нове, яким вказані прилюдні торги, результати яких оформлені протоколом №1141302 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 від 31.01.2012 року та актом державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року - визнано недійсними. Таке рішення, залишено в силі ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду від 22.02.2014 року, а 24.09.2014 року постановою Верхового Суду України було відмовлено у задоволені заяви ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області про перегляд вищевказаної ухвали ВСС України від 22.01.2014 року. Вказує, про те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області встановлені обставини набуття позивачем права власності на спірне нежитлове приміщення, а також незаконного та не правомірного його вилучення з володіння ОСОБА_1 з підстав передбачених ч.3 ст. 61 ЦПК України. Разом з тим, один із основних способів захисту права власності є індикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння. По суті, це вимога власника, який не володіє майном, повернути майно в натурі, як зазначено у п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13. Вважає, що у відповідача відсутні правові підстави володіння належним їй майном, витребування майна можна вважати як одним із особливих наслідків недійсності договору. Оскільки, має місце визнання судом порушення порядку продажу майна на прилюдних торгах є підставою для витребування проданого майна від добросовісного набувача. Разом з тим, покликається на п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за №9, про те, що рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті, змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Додатково пояснив, що прилюдні торги, за яким відчужено його майно, скасовані, тому таке підлягає поверненню до попереднього власника. Просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 позову не визнала, пославшись на його безпідставність з підстав, викладених у письмовому заперечені на позов, зокрема через те, що її довіритель являється добросовісним набувачем і майно від такого не може бути витребуване. Просила у позові відмовити.

Представник відповідача Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 позову не визнав, з підстав викладених у письмовому заперечені на позов. В подальшому у судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. позову не визнала з мотивів, викладених у письмовому заперечені на позов, зокрема вказуючи на його безпідставність, те, що майно не можна витребовувати від добросовісного набувача. Разом з тим, у позовній заяві про визнання прилюдних торгів недійсними не ставилось питання про порушення порядку організації таких з підстав його придбання недобросовісним набувачем. Просила у позові відмовити. В подальшому на виклик суду не з'явилася.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю « Універсал» не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час розгляду справи.

Третя особа - приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 відносно задоволення позову заперечив. Пояснив, що при посвідченні договору іпотеки перевіряв повноваження директора Дрогобицької філії АТ « Укрінбанк».

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлено ст.16 ЦК України.

Згідно вказаної норми закону, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 19.03.2013 року у справі №1306/4763/12 року, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.11.2012 року скасовано, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме - нежитлового приміщення, площею 222,8 кв.м., яке знаходиться в м. Дрогобичі по вул.. Б. Лепкого, 27а, результати, яких оформлені протоколом №1-14130-2 проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 від 31.01.2012 року та актом державного виконавця про проведення аукціону від 20.02.2012 року. Визнано недійсним протокол №1-14130-2 прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 від 31.01.2012 року. Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення аукціону від 02.02.2012 року ( а.с.13-15).

Вказане рішення залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року (а.с.18-20), а постановою Верховного суду України від 24.09.2014 року відмовлено у заяві відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області про перегляд такої ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (а.с.21-24).

Вказаними рішення судів встановлено, що були допущені порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна при проведенні торгів нежитлового приміщення, переможцем яких став ОСОБА_2.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.05.2014 року, індексний номер №21268535, власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с.11-12), який провів повну оплату за таке майно (а.с.8-10,55-57).

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом пред'явлення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову у разі, якщо існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, що дають право витребувати майно у добросовісного набувача (постанова Верховного Суду України від 03.10.2011 року у справі № 6-36цс11) ("Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1ст. 355 ЦПК України, за 2010 - 2011 рр." від 01.06.2012 року).

Стаття 388 ЦК України передбачає право власника на витребування майна від добросовісного набувача. Зокрема, згідно з ч. 1 цієї статті, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому, ч. 2 ст. 388 ЦК України містить заборону витребування майна у добросовісного набувача та визначає, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлено Законом України "Про виконавче провадження".

Зокрема, ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" врегульована реалізація майна, на яке звернено стягнення.

Згідно з ч. ч. 1, 5 - 9 зазначеної статті Закону України "Про виконавче провадження", реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

У разі відчуження майна за відплатним договором відповідно до ч. 1ст. 388 ЦК України власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (п. п. 1 - 3 зазначеної статті). Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Під час розгляду вимог про витребування майна у його набувача мають бути враховані всі умови, передбачені ст. 388 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 06.12.2010 року у справі № 3-13гс10). При вирішенні спорів про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідно до ст. ст.387, 388 ЦК України необхідно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника або особи, якій він передав його у володіння, за наявності на це згоди законного розпорядника зазначеного майна (постанова Верховного Суду України від 28.03.2011 року у справі № 3-17гс11) ("Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111-16 ГПК України за 2010 - 2011 рр." від 01.04.2012 року).

Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 388 ЦК України передбачено встановлення обставин вибуття майна з володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна відповідачу ( постанова Верховного Суду України від 21.11.2012 року у справі №6-136цс12).

На підставі наведеного, оцінюючи дослідженні судом докази в їх сукупності, їх належність, допустимість та достатність, та норми чинного законодавства, те, що добросовісність набувача спірного майна ОСОБА_2 презюмується, такий набув право власності на спірне майно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, що, відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України, однак таке не виключає можливість витребування у нього спірного майна якщо прилюдні торги були визнані недійсними, однак враховуючи зміст п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», те, що позовні вимоги обґрунтовані рішенням про визнання публічних торгів недійсними, позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають, адже інтереси позивача фактичного не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, так як, позивачу було відомо про можливість реалізації такого майна, оскільки вона була обізнаною у виконавчому провадженні з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення з неї боргу, і на таку фактично ліг ризик відчуження її майна, необачливого вибору контрагента у межах процедури виконавчого провадження, тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлове приміщення площею 222,8 кв.м., що в АДРЕСА_1; та скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про реєстрацію права власності нежитлового приміщення площею 222,8 кв.м., яке знаходиться в АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.02.2015 року.