АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 вересня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року у справі за позовом Кредитної спілки "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року задоволено позовні вимоги Кредитної спілки "Центр фінансових послуг" до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Суд стягнув солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Кредитної спілки "Центр фінансових послуг" заборгованість за кредитним договором в сумі 44 302 грн. 91 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленим, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та залишити без розгляду позовну заяву на підставі п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с.193-196).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3, яка також представляла інтереси відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представника позивача - ОСОБА_8, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

27 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №В1/0246/07/92/10, відповідно до п.1.1 якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 21 000 грн. Позивач виконав умови Договору та надав відповідачу кредит в сумі 21 000 грн., а ОСОБА_5 його отримала, що і підтверджується видатковим касовим ордером.

Відповідно до Договору ОСОБА_5 зобов'язалась проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в Таблиці 1 Договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 зобов'язань за Договором належним чином не виконувала, у зв'язку із чим станом на 9 вересня 2010 року утворилась заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 24 210 грн. 85 коп, а також пені в розмірі 20 092 грн. 06 коп.

27 жовтня 2010 року між позивачем, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 були укладені договори поруки №В-1/0246/07/92/10, відповідно до п. 1.1 яких поручителі зобов'язалися солідарно з ОСОБА_5 відповідати перед позивачем за виконання зобов'язань за Договором.

Відповідно до п.2.1 Договорів поруки поручителі відповідають перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для задоволення позовних вимог КС "Центр фінансових послуг" відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого КС "Центр фінансових послуг" позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга представника ОСОБА_4 не містить, в ході апеляційного розгляду представник відповідачів, ОСОБА_3, та відповідач, ОСОБА_5, також не навели таких обставин.

Посилання апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв'язку з неналежним повідомленням ОСОБА_4 про місце та час розгляду справи, що позбавило її можливості подати до суду заяву про залишення позову без розгляду з підстав, визначених п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України, є безпідставними, оскільки спростовуються наявним в матеріалах справи завіреним штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотнім повідомленням про вручення судової повістки їй особисто 6 грудня 2010 року (а.с.66), тобто за 15 днів до проведення судового засідання, у якому було ухвалене оскаржуване заочне рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправильно застосовані норми матеріального прав, оскільки задоволені вимоги позивача про стягнення пені за період, що перевищує один рік, також не можуть бути прийняті апеляційним судом в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, по-перше, ОСОБА_4, як встановлено вище, завчасно була повідомлення про час та місце проведення судового засідання та мала змогу подати заяву про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені); по-друге, як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, при поданні позовної заяви 15 лютого 2010 року пеня нарахована за період з 26 червня 2009 року по 15 лютого 2010 року, тобто у межах річного періоду (а.с.4-5). Під час розгляду справи позивач 9 вересня 2010 року збільшив позовні вимоги в частині стягнення пені, додатково нарахувавши її за період з 15 лютого 2010 року по 9 вересня 2010 року (а.с.46-48), також у межах річного періоду.

Представник ОСОБА_4 посилається на відсутність у її довірителя можливості подати до суду заяву про застосування положення ч.3 ст.551 ЦК України у зв'язку із її неналежним повідомленням про розгляд справи і одночасно зазначає, що стягнута судом пеня у розмірі 24 210 грн. 85 коп. є занадто великою по відношенню до суми кредиту в розмірі 21 000 грн.

Указані доводи також відхиляються апеляційним судом як безпідставні з огляду на наступне.

Як зазначено вище, ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про розгляд справи.

За правилом ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У даному випадку з наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що заборгованість за відсотками станом на 9 вересня 2010 року складає 20 092 грн. 06 коп., заборгованість за тілом кредиту - 16 918 грн. 67 коп., таким чином загальний розмір заборгованості складає 37 010 грн. 73 коп. Розмір пені не перевищує дану суму, відтак у суду першої інстанції не було підстав застосовувати положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Представник відповідача у апеляційній скарзі посилається також на неврахування судом при розгляді справи тієї обставини, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов'язок" від 5 березня 2010 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь КС "Центр фінансових послуг" заборгованість у розмірі 56 543 грн. 31 коп. і зазначає, що рішенням того ж третейського суду від 28 травня 2015 року солідарно стягнуто з відповідачів на користь позивача (у даній справі) заборгованість за кредитним договором у розмірі 314 344 грн. 70 коп., з яких - 276 365 грн. 89 коп. пеня.

Ці доводи відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки указані стягнення стосуються інших періодів. Так, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов'язок" від 5 березня 2010 року стягнуто зокрема 4 055 грн. 48 коп - суму нарахованої пені за період з 26 вересня 2008 року по 25 червня 2009 року (а.с.58). Указаний період передує періоду, за яким розраховано пеню в даній цивільній справі відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.47-48).

Рішення ж Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Право та обов'язок" від 28 травня 2015 року, по-перше, ухвалене більше ніж на 4 роки пізніше оскаржуваного рішення, відтак не може впливати на правильність висновків суду першої інстанції та спростовувати їх; по-друге, указаним рішенням третейського суду стягнуто солідарно заборгованість з відповідачів на користь позивача (у даній справі) у розмірі 314 344 грн. у період з 10 вересня 2010 року по 22 квітня 2015 року (а.с. 161-162).

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підставдля скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т.І. Побірченко