Ухвала

іменем україни

22 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Яготинського району Київської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Київській області до ОСОБА_3, Яготинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Трубізьке міжрайонне управління водного господарства, реєстраційна служба Яготинського районного управління юстиції, відділ Держземагентства в Яготинському районі Київській області, про визнання недійсними розпоряджень у частині, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування їх реєстрації, за касаційною скаргою прокуратури Київської області на рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року прокурор Яготинського району Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Київській області з позовом до ОСОБА_3, Яготинської районної державної адміністрації Київської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 18 липня 2008 року № 306 відповідачем 01 серпня 2008 року отримано державні акти серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 на право власності на земельні ділянки, розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, призначені для ведення особистого селянського господарства, площею 1,4400 га та площею 0,4630 га відповідно. 06 лютого 2009 року на підставі розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 599 ОСОБА_3 отримані державні акти серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення садівництва, площею 1,4400 га та 0,4630 га відповідно. Перевіркою прокуратури було виявлено, що розпорядження від 12 грудня 2008 року № 599 прийняте з перевищенням повноважень та з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки чинне на той час законодавство не передбачало процедури зміни цільового використання земельних ділянок. Державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в 2008 році були виготовлені з порушенням вимог ст. 56 Закону України «Про землеустрій» та п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі від 04 травня 1999 року № 43 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, не було додано технічного завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта, журналу польових вимірювань, відомостей обчислення площі земельної ділянки, збірного кадастрового плану суміжних землевласників і землекористувачів, відомостей обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки. Також прокурор зазначив, що межа між земельною ділянкою і прибережною захисною смугою ставу «Двірківщина» не співпадає з фактичною межею, яка існувала до приватизації та проходить через прибережну захисну смугу, що робить неможливим дотримання екологічної безпеки водного об'єкта та порушує вимоги ч. 2 ст. 88, п. 1 ч. 2 ст. 89 ВК України.

Посилаючись на викладене та уточнивши позовні вимоги, прокурор просив визнати недійсним розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 599 в частині затвердження ОСОБА_3 документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки для ведення садівництва та зміни використання земельної ділянки площею 1,9030 га, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення садівництва серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4, з моменту їх видачі, тобто з 06 лютого 2009 року; зобов'язати реєстраційну службу Яготинського районного управління юстиції скасувати реєстрацію вказаних державних актів; визнати недійсним розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 18 липня 2008 року № 306 в частині затвердження відповідачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі у власність земельної ділянки площею 1,9030 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 від 01 серпня 2008 року та зобов'язати реєстраційну службу Яготинського районного управління юстиції скасувати реєстрацію зазначених державних актів; витребувати на користь держави із незаконного володіння ОСОБА_3 земельні ділянки площею 1,4400 га та площею 0,4630 га.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним розпорядження голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 12 грудня 2008 року № 599 у частині затвердження ОСОБА_3 документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки для ведення садівництва та зміни використання земельної ділянки площею 1,9030 га, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. Визнано недійсними з моменту їх видачі, тобто з 06 лютого 2009 року, державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва серії НОМЕР_3, площею 1,4400 га та серії НОМЕР_4, площею 0,4630 га та зобов'язано реєстраційну службу Яготинського районного управління юстиції скасувати їх державну реєстрацію. Визнано недійсним розпорядження голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 18 липня 2008 року № 306 у частині затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 1,9030 га, розташованої поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області. Визнано недійсними з моменту їх видачі державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, площею 1,4400 га та площею 0,4630 га відповідно, видані 01 серпня 2008 року Яготинською районною державною адміністрацією Київської області ОСОБА_3, та зобов'язано реєстраційну службу Яготинського районного управління юстиції скасувати їх державну реєстрацію. Витребувано на користь держави із незаконного володіння ОСОБА_3 земельні ділянки площею 1,4400 га, вартістю 266 256 грн та площею 0,4630 га, вартістю 85 609 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 10 листопада 2014 року скасовано в частині визнання недійсним розпорядження голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 18 липня 2008 року № 306 в частині затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передачі у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,9030 га, що розташовані поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області; визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, площею 1,4400 га та площею 0,4630 га відповідно, видані 01 серпня 2008 року Яготинською районною державною адміністрацією Київської області ОСОБА_3; зобов'язання реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції скасувати реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, видані 01 серпня 2008 року Яготинською районною державною адміністрацією Київської області ОСОБА_3; визнання недійсним розпорядження голови Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 12 грудня 2008 року № 599 в частині затвердження ОСОБА_3 документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельної ділянки для ведення садівництва та змінено використання земельної ділянки площею 1,9030 га, що розташована поза межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 площею 1,4400 га; зобов'язання реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції скасувати реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, площею 1,4400 га; витребування із незаконного володіння ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,4400 га та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі прокуратура Київської області просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Встановлено, що розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації від 18 липня 2008 року № 306 про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок 25 громадянам України, яким передбачено передати у власність земельні ділянки загальною площею 41,767 га ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок орних земель державної власності (резервного фонду) в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 було передано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради загальною площею 1,9030 га.

ОСОБА_3 встановлено на місцевості та погоджено зовнішню межу земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області, межові знаки в кількості 12 штук, якими закріплено земельну ділянку, передано на зберігання землевласнику (землекористувачу).

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 1,9030 га у власність ОСОБА_3 та оформлення права власності на земельні ділянки погоджено управлінням земельних ресурсів у Яготинському районі Київської області та відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства.

На підставі вищевказаного розпорядження 01 серпня 2008 року ОСОБА_3 видано державні акти на право власності на земельні ділянки площею 1,4400 га та площею 0,4630 га, призначені для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області.

Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 599 «Про зміну цільового використання земельних ділянок для ведення садівництва ОСОБА_3 за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_3 для ведення садівництва. Змінено цільове використання земельних ділянок, зокрема, площею 1,9030 га за рахунок земельної ділянки, що знаходиться у власності ОСОБА_3, переданих їм для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради. Доручено землевпорядній організації виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення садівництва: ОСОБА_3 - 2 шт.

На підставі розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 599 ОСОБА_3 отримав державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 1,4400 га та серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,4630 га, що розташовані в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради Яготинського району Київської області та призначені для ведення садівництва.

Також з листа Трубізького міжрайонного управління водного господарства від 11 квітня 2012 року № 127 встановлено, що водний об'єкт - став «Двірківщина» в адміністративних межах Двірківщинської сільської ради межує з хутором Гарячаївщина; площа водного дзеркала - 3,1 га, площа водозабору - 1,2 га. З даних тахеометричної зйомки від 17 липня 2012 року земельних ділянок, що знаходяться у власності ОСОБА_3, вбачається, що води ставу до точки № 1 земельної ділянки (державний акт на земельну ділянку серії ЯЖ № 907279) становить 38,96 м, відстань від урізу води ставу до точки № 3 складає 44,94 м.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані державні акти видані з порушенням норм чинного законодавства, оскільки земельні ділянки, передані у власність відповідачу, розташовані у межах захисної прибережної зони, а тому є землями водного фонду України, на який поширюється окремий порядок надання та використання земель. Також суд зазначив, що розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 12 грудня 2008 року № 599 прийнято з порушенням вимог земельного законодавства (чинного на час прийняття рішення), яким не передбачалась зміна виду цільового використання земельної ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у визнанні недійсним розпорядження про виділення ОСОБА_3 спірних земельних ділянок, виходячи із недоведеності позивачем заявлених позовних вимог. Також суд дійшов висновку про відмову у визнанні недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, у зв'язку із видачею на ці земельні ділянки нових державних актів із цільовим призначенням - для ведення садівництва. Крім того, апеляційний суд вказав, що зміна виду цільового використання земельних ділянок була проведена із дотриманням порядку такої зміни.

Повністю погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна з огляду на таке.

Згідно зі ст. ст. 19 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_168/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1>, 20 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_589064/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі й землі водного фонду; віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_339/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> та ст. 4 ВК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_59/ed_2014_12_28/pravo1/Z950213.html?pravo=1> до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами; землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об'єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.

Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.

Так, ст. 59 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_346/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_501/ed_2015_02_12/pravo1/T012768.html?pravo=1> землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством.

Разом з тим, погодившись із висновками суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акта серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,4630 га, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. ст. 57-59, 64, 212, 213 ЦПК України не надав оцінки та не зробив висновків щодо відповідності розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 08 липня 2008 року № 306 в частині виділення ОСОБА_3 зазначеної земельної ділянки положенням ст. 60 ЗК України та ст. ст. 84, 88 ВК України.

Щодо визнання незаконним розпорядження від 12 грудня 2008 року № 599 про зміну цільового призначення спірних земельних ділянок та визнання недійсними виданих на його підставі державних актів на право власності на земельні ділянки слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» визначено, що особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства.

Натомість правовий режим земельних ділянок для ведення садівництва визначено ст. 35 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_236/ed_2015_05_14/pravo1/T012768.html?pravo=1>, відповідно до ч. 4 якої встановлено, що до земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 5 цієї статті приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Різний правовий режим земель, що відводяться для ведення особистого селянського господарства (ведення товарного сільськогосподарського виробництва), та земель, що відводяться для садівництва, додатково підтверджується положеннями ст. 122 ЗК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_588970/ed_2015_05_14/pravo1/T012768.html?pravo=1> України, якою встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, які також обумовлені особливостями кожного виду використання земельної ділянки.

Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою. З цією метою до форми бланків зазначених державних актів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2002 року № 449 «Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_06_03/pravo1/KP020449.html?pravo=1>, введена графа «цільове призначення».

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Виходячи з вимог ЗК України щодо раціонального використання та охорони земель, зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися у порядку, встановленому для зміни цього цільового призначення землі.

Земельний <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_05_14/pravo1/T012768.html?pravo=1> кодекс України передбачає зміну цільового призначення землі органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проект землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_589064/ed_2015_05_14/pravo1/T012768.html?pravo=1> зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється згідно з Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2008 року № 502 (далі - Порядок), та за ініціативою власників.

Обов'язковою умовою дотримання встановленої процедури зміни цільового призначення земельної ділянки є складання або перепогодження (у випадку якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка, а не її частина) проекту відведення земельної ділянки з місцевими органами виконавчої влади (районним (міським) органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування й архітектури та охорони культурної спадщини), а також підлягає державній землевпорядній експертизі.

Таким чином, зміна виду цільового призначення (використання) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов'язкового дотримання механізму такої зміни, визначеного Порядком.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною тощо (ст. 21 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_184/ed_2015_05_14/pravo1/T012768.html?pravo=1>).

Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 14 травня 2014 року в справі № 6-35цс14, від 08 квітня 2015 року в справі № 6-32цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3428/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> (зі змінами та доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У порушення ст. ст. -212214 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 303 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 315 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2106/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> суд апеляційної інстанції вищезазначені положення норм матеріального закону не врахував, належним чином не перевірив, чи було дотримано процедуру зміни цільового використання земельної ділянки з урахуванням необхідності перепогодження проекту відведення такої ділянки, та дійшов передчасного висновку, що проведення зміни відбулося без порушень вимог земельного законодавства.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 25 червня 2014 року в справі № 6-67цс14, ст. ст. 116, 118 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_09_06/pravo1/T012768.html?pravo=1> визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема ст. ст. 116 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_714/ed_2014_09_06/pravo1/T012768.html?pravo=1>,118 ЗК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_725/ed_2014_09_06/pravo1/T012768.html?pravo=1>.

Вирішуючи спір в частині визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки зі зміненим цільовим призначенням, апеляційний суд не визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, та передчасно дійшов висновку про відмову в задоволенні цих вимог прокурора.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну прокуратури Київської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

В.А. Нагорняк

І.К. Парінова

О.В. Ступак