АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/540/15-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1445/К/15 Демиденко Ю.Ю.
Категорія -81 (ІІ) Доповідач Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи Марач Євгенія Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 травня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Марача Є.В., -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Марача Є.В.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що 23.12.2014 року ним було отримано постанову державного виконавця Центрально-Міського ВДВС від 11.06.2012 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього на корисить ОСОБА_5 грошових коштів. Постановою державного виконавця від 14.05.2013 року накладено арешт на майно боржника та заборону його відчуження. Заявник посилається на те, що стягувач ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. До суду із заявою про заміну стягувача державний виконавець звернувся тільки 12.10.2012 року. Однак, при цьому 01.06.2012 року державний виконавець прийняв заяву про виконання рішення суду від ОСОБА_6, яка на той момент ще не була визнана правонаступником стягувача. Крім того, згідно довідки нотаріальної контори ОСОБА_6 не видавалося свідоцтво про право на спадщину, крім неї до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася також ОСОБА_7

Також виконавчий лист містить описки по батькові боржника «ОСОБА_4», у ньому стягувачем зазначено ОСОБА_5, в той час, як із заявою про виконання рішення суду зверталася ОСОБА_6 Зазначена в постанові адреса проживання боржника по АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, оскільки він зареєстрований АДРЕСА_2 що позбавило заявника права отримати копію постанови про відкриття виконавчого провадження та своєчасно оскаржити її. Виконавче провадження, на думку ОСОБА_4, відкрито з порушенням правил теритріальності.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Центрально-Міського ВДВС Марача Є.В. по виконанню виконавчого листа, виданого 17.02.2012 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 272208,99 грн.; зобов'язати державного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2012 року та постанову про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження від 14.05.2013 року.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 травня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено. Виправлено описку у виконавчому листі № 2-3435/2010, виданому Тернівським районним судом м.Кривого Рогу, зазначено по-батькові боржника «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4».

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_4

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця, та виправляючи описку у виконавчому листі, не взяв до уваги, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, який не відповідає вимогам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки у ньому невірно зазначено по-батькові боржника.

При постановленні ухвали судом першої інстанції не було досліджено матеріали виконавчого провадження, у яких немає відомостей про те, що боржник мешкає, працює або має майно на території Центрально-Міського району м.Кривого Рогу, що свідчить про відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальної підсудності.

Крім того, судом не взято до уваги, що виконавче провадження було відкрито після смерті стягувача. При цьому із заявою про виконання рішення суду ОСОБА_6 звернулася 06.06.2012 року, постанова про відкриття провадження державним виконавцем була винесена 11.06.2012 року, в той час коли ОСОБА_6 ще не була стягувачем за виконавчим листом. Також апелянт зауважила, що згідно відповіді нотаріуса на звернення державного виконавця із заявою про прийняття спадщини після смерті стягувача ОСОБА_5, крім ОСОБА_6, зверталася ОСОБА_7, яка не доручала ОСОБА_6 брати участь у виконавчому провадженні.

Судом, на думку апелянта, не враховано порушень, допущених державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, а саме: ОСОБА_4 не було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження за належною адресою, натомість вона направлялася померлому стягувачу. У зв'язку з несвоєчасним одержанням копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_4 пропустив строк на її оскарження.

Крім того, представник заявника зазначила, що державним виконавцем незаконно накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, оскільки боржник про відкриття провадження не повідомлявся, до виконавчої служби не викликався.

На думку апелянта, у зв'язку з трирічною тривалістю виконавчих дій державний виконавець повинен був винести постанову про повернення стягувачу виконавчого листа.

Також ОСОБА_2 зауважила, що в оскаржуваній ухвалі суду невірно зазначено номер справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, боржник ОСОБА_4 посилався на те, що державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Марачем Є.В. було неправомірно прийнято, з порушенням підсудності, до свого провадження виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 - 272 208, 99 грн., оскільки виконавче провадження було відкрито 11.06.2012 року після смерті стягувача ОСОБА_5

Виконавче провадження відкрито з порушенням правил підсудності, оскільки боржник зареєстрований в Тернівському районі і не мав майна та місце роботи на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, державним виконавцем накладено арешт на майно без дотримання вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, державним виконавцем своєчасно не направлено на адресу боржника копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його можливості вчасно оскаржити дану постанову. Також у виконавчому листі допущені описки

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця є правомірними, не суперечать ст. 378 ЦПК України, ст.ст. 18,19,20 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 09 грудня 2010 року Тернівським районним судом м.Кривого Рогу було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості у сумі 272 208, 99 грн.На виконання даного рішення суду 17.02.2012 року було видано виконавчий лист №2-3435/10

01 червня 2012 року ОСОБА_6 звернулась з заявою до Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ про примусове стягнення боргу за виконавчим листом №2-3435/10.

Постановою старшого державного виконавця виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потаповою О.О. 11.06.2012 року було відкрите виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3435/2010 виданого 17.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 272 208, 99 грн.

Відмовляючи у задоволенні скарги та оджночасно виправляючи описку у виконавчому документі, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця є правомірними та не суперечать виогам ст. 378 ЦПК України, ст.ст. 18-20 застосовано норми Закону України "Про виконавче провадження" , а виконавчі дії можуть проводитись деравним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцем знаходження його майна.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" (далі по тексту Закон) державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом і цим законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

На підставі ч.1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Прав вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування або прізвище, власне ім'я чи по батькові , державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторонивиконавчогопровадження.

Згідно п.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 23/14 оглянутого в засіданні колегії суддів на підставі заяви ОСОБА_6, яка на момент подачі вказаної заяви не надала ДВС документів на підтвердження своїх повноважень, зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Потаповою О.О. з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо місця проживання, перебування, роботи або знаходження майна боржника на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена не за адресою мешкання ОСОБА_4, звичайною кореспонденцією у порушення вимог ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження».

В жовтні 2012 року старший державний виконавець виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потапова О.О. звернулась з заявою до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу про заміну стягувача ОСОБА_5 на ОСОБА_6

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06.11.2012 року подання старшого державного виконавцявиконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потапової О.О. задоволено. Замінено стягувача ОСОБА_5 правонаступником ОСОБА_6 У виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа.

14 травня 2013 року постановою старшою державного виконавця виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потаповою О.О. накладено арешт на все майно яке належить боржнику ОСОБА_4 в межах суми боргу.

27.10.2014 року старшим державним виконавцем виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Марач Є.В. винесено постанову про поврення виконавчого документа стягувачеві.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що у старшого державного виконавця виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потапової О.О. не було правових підстав для відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-3435/2010 виданого 17.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 272 208, 99 грн.та накладення арешту на майно боржника, оскільки виконавче провадження відкрито з порушенням правил територіальної підсудності та за заявою особи, яка на момент подаччі заяви не підтвердила свої повноважень.

Однак, щодо оскарження дій старшого державного виконавця виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Марач Є.В. вимоги скаржника є неправомірними, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту винесено старшим державним виконавцем виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Потаповою О.О., дії якої ОСОБА_4 не оскаржуються.

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадженння» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документадо суду або іншого органу (посадовійособі),який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту,накладеного на майно боржника.

Проте повертаючи виконавчий лист старший державний виконавець виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Марач Є.В. не вирішив питання про зняття арешту, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині дії старшого державного виконавця виконавчого відділу Центрально-Міського ВДВС Криворізького МУЮ Марач Є.В. є неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, суд першої інстанції не мав правових підстав для усунення описки у виконавчому листі № 2-3435/2010 виданого 17.02.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, оскільки з відповідною заявою до суду ніхто не звертався.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження оглянутого колегією суддів в суді апеляційної інстанції знаходиться ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 лютого 2013 року про виправлення описки в написанні по батькові відповідача - ОСОБА_4 з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4» у виконавчому листі № 2-3435/10 від 09.12.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307,п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 травня 2015 року в частині скасувати

Визнати неправомірними дії державного виконавя Марача Євгенія Володимировича по виконанню виконавчого листа № 2-3435/10 виданого 17.02.2012 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 - 272 208, 99 грн. в частині знаття арешту.

Зобовязати державного виконавя Марача Євгенія Володимировича зняти арешт з майна боржника ОСОБА_4 .

Віншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Н.О. Соколан