Справа № 304/685/15-ц
Провадження № 2/304/306/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі - Готра І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2012 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Волицької сільської ради сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2. Від даного шлюбу в них дітей не має. Оскільки подружнє життя у них не склалося, вони уже більше двох років не проживають разом, спільного господарства не ведуть, а отже фактично їхній шлюб існує формально, тому просить суд розірвати шлюб між ними та залишити їй дошлюбне прізвище Гаврилюк.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити, при цьому не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, будучи належним чином повідомленим, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище Гаврилюк) ОСОБА_3, 02 вересня 2012 року було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Волицької сільської ради сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2.
Також встановлено, що подружжя ОСОБА_2 від даного шлюбу дітей не мають.
Крім цього встановлено, що сторони по справі важко розуміють один одного, мають різні характери та погляди на сімейне життя, відносини між ними ускладнилися, на даний час вони взагалі не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, а тому їхній шлюб фактично існує лише формально.
Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З урахуванням вищевикладеного та того, що позов подано одним із подружжя, а саме позивачкою ОСОБА_1, яка продовжувати подальше спільне подружнє життя з відповідачем ОСОБА_4 не бажає, та того, що подальше збереження їхнього шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Що стосується заявленої позовної вимоги ОСОБА_1 про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, то суд приходить до наступного,
Так, згідно ч.5 ст.295 ЦК України прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Тому, з урахуванням викладеного та того, що позивачем після реєстрації шлюбу було змінено своє дошлюбне прізвище з «Гаврилюк» на «Каналош», а також того, що на сьогоднішній день позивач бажає змінити своє прізвище на дошлюбне, а тому суд вважає, що і дана вимога позивачки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст. 51 Конституції України,ст.295 ЦК України, ст.ст. 56,104,110,112,113СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 (дівоче прізвище Гаврилюк) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який було зареєстровано 02 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Волицької сільської ради сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, актовий запис №2 розірвати.
Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище, що існувало до реєстрації шлюбу, а саме на «Гаврилюк».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий: ОСОБА_6