Справа № 219/5429/2014-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015р. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Радченко Л.А., при секретарях Коваленко О.В., Лосинської І.М., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2015р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області винесено заочне рішення, яким задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

09.04.2015 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява ( згідно штемпелю на конверті дата відправки- 03.04.2015р.) про перегляд заочного рішення, в якому просить заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 219/5429/2014-ц, 2/219/180/2015 від 13.03.2015р. за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором переглянути, мотивуючи тим, що зазначене заочне рішення він отримав 24.03.2015року, з якого вбачається, що відповідач не з,явився в судове засідання,тому справу розглянули у його відсутність, між тим, вважає, що 06.02.2015р., 23.02.2015р., 13.03.2015р. він повідомляв суд щодо причин своєї неявки, про що надавав суду заяви та просив суд розглянути у його відсутність лише заяву щодо передачі справи на розгляд до іншого суду, тобто вважає, що висновки суду про не повідомлення відповідачем причин своєї неявки є такими, що суперечать як матеріалам справи, так і об,єктивним обставинам та ситуації, що склалась у зв,язку з проведенням АТО. Крім того, вважає, що суд не з,ясував характер правовідносин між сторонами, не перевірив всі обставини, що мають суттєве значення для вирішення спору по суті. Так, архів сайту позивача не містить жодної інформації щодо наявності Умов і Правил надання банківських послуг, прийнятих раніше 01.04.2012р., що створює сумніви у достовірності наданого позивачем ОСОБА_3 з Умов та Правил надання банківських послуг, затв. Наказом від 06.03.2010р. Також, до позову надані ксерокопії не завірених уставних документів, з яких не вбачається юридична адреса позивача та дата затвердження нової редакції Статуту; з копії платіжного доручення від 23.09. 2014р. неможливо встановити, чи дійсно судовий збір був зарахований до державного бюджету. З доданої банком ксерокопії Анкети-заяви від 21.11.2010р. про приєднання до Умов і правил ( про ознайомлення з якими відповідач підписався заочно, оскільки, ані в повному обсязі, ані у вигляді витягу з цих Умов та правил ніхто не надавав) , вбачається недотримання банком вимог Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затв. постановою Правління НБУ від 25.05.2007р. № 541/13808. Банк не надав споживачу ( відповідачу по справі) повної інформації про вартість споживчого кредиту, процентної ставки, вартості послуг, перед укладанням угоди не надав споживачу у письмовій формі інформації про умови кредитування, не зазначив інформацію про платежі споживача, не уклав з відповідачем двосторонній правочин в письмовій формі. Серед доказів відсутній сам договір від 12.07.2013р., оскільки, не з 2010р., а саме з 12.07.2013р. позивач в своєму розрахунку веде облік заборгованості, при цьому вважає, що банківська картка «GOLD» за наявними зовнішніми ознаками являється кредитною карткою, ніякого переоформлення кредитної картки « Універсальна» на престижну кредитну картку «GOLD» не відбувалося. При поданні позивачем розрахунку заборгованості за договором від 12.07.2013р. позивачем не приведено жодної суми , оплаченої в цей період відповідачем, яка згідно випискам складає понад 23000 грн. Також, відсутні законні підстави для нарахування банком пені і штрафів на загальну суму 2629,57 грн. в порушення ЗУ « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014р. Більше того, вважає, що всупереч приписам ст.ст.203,207,208, 1055 ЦК України такий кредитний договір є нікчемним.

В судовому засіданні відповідач підтримав свою заяву про перегляд заочного рішення та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечувала проти скасування заочного рішення суду, мотивуючи тим, що рішення є законним та таким, що відповідає матеріалам справи, відповідач був обізнаний про час розгляду справи, але причиною про відкладення розгляду справи було бажання відповідача вирішити спір мирним шляхом, при цьому, 12.07.2013р. відповідачу було переоформлено за договором б/н від 12.11.2010р. кредитну картку « Універсальна» на кредитну картку «GOLD» , отримання якої відповідачем не оспорюється.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так, 13.03.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області винесено заочне рішення, яким задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства КБ „ПриватБанк за кредитним договором б/н від 12.11.2010р. заборгованість в сумі 32395,59 грн., а саме: 21557,24 грн. - заборгованість за кредитом; 8208,78 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 610,73 грн. заборгованість по пені та комісії за користування кредитом; штрафи 500,00 грн., 1518,84 грн. , а також, судовий збір у розмірі 323,96 грн.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Зазначені норми дозволяють зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що б його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Верховний Суд України 01.05.2007 року у Листі-Узагальненні «Практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» також зробив аналогічний висновок - правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи 27.01.2015р., 06.02.2015р.,23.02.2015р. та 13.03.2015р. , як за місцем реєстрації в м.Сіверськ, так і за зазначеним ним в заявах місцем проживання в м.Костянтинівка, а також, телефонограмами, і що відповідачем не оспорюється та підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями ( а.с.64, 71,72,80-81,88,89).

Між тим, відповідач в зазначені судові засідання не з,явився, надаючи клопотання про передачу справи за підсудністю за місцем фактичного проживання відповідача до Костянтинівського міськрайсуду , які просив розглянути у його відсутність, мотивуючи це питаннями особистої безпеки ( непорозуміння на блокпостах на каналі « Сіверський Донець» та на в,їзді до м.Артемівськ).

Таким чином, будучи обізнаним про час розгляду справи, відповідачем не надано було заяви про розгляд справи по суті у його відсутність та про причини неявки ( надана лише згода відповідача на розгляд у його відсутність лише клопотання про передачу справи за підсудністю до іншого суду з зазначенням причин неявки) , тому, судом було ухвалено заочне рішення.

При цьому, зазначені причини неявки до суду для розгляду клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до іншого суду є надуманими, оскільки, транспортне сполучення між м.Артемівськ та м.Сіверськ і м.Костянтинівка працює у штатному режимі без будь-яких обмежень, зазначені міста підконтрольні Україні, і належних доказів щодо наявності особистої небезпеки відповідача останнім не надано.

Враховуючи викладене , суд приходить до висновку, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, не з,явився до суду без поважних причин.

При цьому, суд вважає, що у відповідача була можливість надати суду свої письмові заперечення на позов по суті та заявити клопотання про витребування доказів.

Навпаки, згідно до письмових заяв відповідача від 24.12.2014р. та 13.01.2015р. ( а.с. 53-54) останній двічі просив оголосити перерву по дійсній справі , повідомляючи про те, що між ним і керівництвом та поважними представниками позивача ведуться перемовини щодо врегулювання спору і розстрочення наявної заборгованості.

Судом з,ясовано, що заявник не зазначає будь-яких своїх доказів, які мають істотне значення для вирішення спору між сторонами, він вказує лише на відсутність, на його думку, доказів зі сторони позивача (банку).

Твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки , стороною позивача до позову були надані зазначені у додатку до позову належним чином посвідчені копії документів, у т.ч. , копіі Анкети-заяви від 12.11.2010р., в якій чітко вказано, що вказана заява, пам*ятка клієнта, правила надання банківських послуг, тарифи, є договором про надання банківських послуг, про що є підпис відповідача, Тарифів та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затв. Наказом від 06.03.2010р. ( а.с.7-33).

В наявному на а.с.5-6 розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.07.2013р. , укладеного між Приватбанком та клієнтом ОСОБА_2, станом на 31.04.2014р. , є відображення руху коштів на його картці «GOLD» , отриманій від банку у зв,язку з пере випуском картки 12.07.2013р. за договором б/н від 12.11.2010р.

При цьому, відповідачем не надано іншого договору або розрахунку щодо наявної заборгованості за кредитним договором б/н від 12.11.2010р., за яким 12.07.2013р. відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «GOLD».

Тому, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо доказів про стягнення боргу із відповідача, а відповідачем не зазначено доказів, котрі б вплинули на результат вирішення спору (інакше, ніж вказано у рішенні суду).

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, під час розгляду судом заяви про перегляд заочного рішення суду, заявником не надано жодних належних доказів, на які він посилається, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які відповідач зобовязаний додати саме до заяви про перегляд заочного рішення, а не після його скасування, а також відомостей щодо поважності причин неявки до суду . Посилання на те , що відповідач не був обізнаним про умови договору , невірний розрахунок, укладання іншого договору , тощо, є тільки припущенням відповідача та такі обставини не підтверджені жодним належним доказом. Відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення.

Відтак, суд не вбачає підстав для перегляду заочного рішення .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 228-232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2015р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Суддя Л.А.Радченко