АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідача УДАІ МВС України в Чернівецькій області ОСОБА_6, представника третьої особи Чернівецької філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області, треті особи: відділ державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції Чернівецької області, Чернівецька філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля, скасування реєстрації права власності та відновлення права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2015 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, УДАІ МВС України в Чернівецькій області, третя особа: ВДВС Кіцманського РУЮ, ЧФ ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про визнання недійсним договору купівлі продажу автомобіля, скасування реєстрації права власності та відновлення права власності.

Посилався на те, що у провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області знаходилась справа за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в розмірі 135881 грн. за договором позики та рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2013 року його позовні вимоги задоволено. У ході розгляду даної справи ухвалою суду від 11 лютого 2013 року був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2

Надалі Чернівецькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про заборону відчуження всього рухомого майна належного ОСОБА_2

28 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1.

Вважає договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, оскільки він був укладений під час дії заборони відчуження. Також позивач вважає, що правочин спрямований не на настання реальних правових наслідків, а на ухилення від виконання рішення суду, оскільки спірний автомобіль фактично не вибув з володіння ОСОБА_2

З урахуванням викладеного позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 211540 від 28.05.2013 року, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4; скасувати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане 30.05.2013 року на ім.»я ОСОБА_4; повернути спірний автомобіль у володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2; зобов»язати УДАІ МВС України в Чернівецькій області скасувати державну реєстрацію спірного автомобіля та зобов»язати УДАІ МВС України в Чернівецькій області провести державну реєстрацію спірного автомобіля за ОСОБА_2

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що немає правових підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судом установлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 135881 грн. боргу за договором позики, 1358,81 грн. на повернення суми сплаченого судового збору та 993,10 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу (а.с.11).

У ході розгляду зазначеної справи ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2013 року була накладена заборона на відчуження ОСОБА_2 належного їй на праві власності рухомого та нерухомого майна загальною вартістю, що не перевищує 135881 грн. (а.с.8).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Кіцманського РУЮ від 13.03.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2013 року про забезпечення позову. Вказаною постановою був накладений арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно загальною вартістю, що не перевищує 135881 грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.10).

16.04.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_2 (а.с.13).

26.04.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження було внесено запис про заборону на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (а.с.12).

З відповіді Центру надання послуг, пов»язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Кіцманського та Заставнівського районів при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області №121 від 30.01.2015 року вбачається, що згідно бази даних ТЗ марки ВАЗ 211540, 2008 р.в., кузов ХТА3864, н/з НОМЕР_2 був знятий з обліку 29.05.2013 року власницею ОСОБА_2, а 30.05.2013 року зареєстрований на гр..ОСОБА_4 (а.с.14).

Відповідно до відповіді цього ж Центру №475 від 19.03.2014 року за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с.16).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зняття та постановки на облік ТЗ марки ВАЗ 211540, 2008 р.в., кузов ХТА 3864 стали наступні документи: заява ОСОБА_2 від 28.05.2013 року про зняття з обліку для реалізації ТЗ (а.с.20-21), довідка-рахунок серії ААВ №101006 від 28.05.2013 року (а.с.23), заява ОСОБА_4 від 30.05.2013 року про реєстрацію транспортного засобу (а.с.22).

Отже, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 під час дії ухвали суду про заборону відчуження був укладений договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 211540, 2008 р.в., кузов ХТА3864, н/з НОМЕР_2.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

В засіданні колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду представник ОСОБА_2 пояснив, що у ОСОБА_2, крім спірного автомобіля, у власності перебуває житловий будинок, який знаходиться в іпотеці у банку.

Будь-яких доказів про те, що у відповідачки ОСОБА_2 у власності перебуває інше майно, за рахунок якого можна було виконати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2013 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_1, ні ОСОБА_2, ні її представник суду не надали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оспорюваним правочином порушуються права позивача, а тому він має право на пред»явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він просив задовольнити позов, посилаючись на те, що оспорюваний правочин вчинений з метою невиконання рішення суду про повернення боргу.

Відповідно до ст..228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина.

За положеннями чч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року з подальшими змінами та доповненнями (далі Порядок), забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.

Відповідно до Закону України від 18 листопада 2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з метою виконання зобов»язання, 16.04.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_2

Отже, усупереч указаним положенням матеріального права та достовірно знаючи про наявність судового рішення про стягнення боргу за договором позики у значному розмірі, про наявність ухвали суду про заборону відчуження судом спірного майна, ОСОБА_2 відчужила спірне майно своєму синові ОСОБА_4

Суд першої інстанції наведеного не врахував, постановив рішення яке суперечить нормам матеріального права, в тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним.

Згідно з п. 8 Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, довідка-рахунок за формою, договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби, рішення суду. Згідно п. 16 Порядку на зареєстровані у підрозділі ДАІ транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію. Транспортні засоби підлягають реєстрації з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів (п. 3 Порядку).

Отже, довідка-рахунок відповідно до Порядку є достатньою та самостійною підставою і документом для переоформлення автомобіля, що тягне за собою зміну власника, підтверджує реалізацію транспортного засобу та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Ураховуючи, що оскаржений позивачем правочин оформлений на підставі такої довідки-рахунку, колегія суддів вважає, що слід визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1, укладений 28 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 шляхом укладання довідки рахунку серії ААВ №101006 від 28.05.2013 року.

Доводи відповідачів про те, що постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.04.2013 року припинена чинність арешту, а тому автомобіль не був проданий під час дії арешту, є безпідставними з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Кіцманського РУЮ від 13.03.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2013 року про забезпечення позову. Вказаною постановою був накладений арешт на належне на праві власності ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно загальною вартістю, що не перевищує 135881 грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.10).

16.04.2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_2 (а.с.13).

26.04.2013 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження було внесено запис про заборону на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (а.с.12).

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Кіцманського РУЮ від 26.04.2013 року виконавче провадження з примусового виконання ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2013 року про забезпечення позову закінчено. З мотивувальної частини постанови вбачається, що воно закінчено у зв»язку з виконанням, оскільки арешт накладено. В той же час, в п.2 резолютивної частини постанови про закінчення виконавчого провадження зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову на час укладення договору купівлі-продажу автомобіля не була скасована, заходи забезпечення позову у вигляді заборони на відчуження всього рухомого та нерухомого майна також не були скасовані. Будь-яких змін до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено не було. А тому обтяження рухомого майна є чинним і саме під час дії цього обтяження було відчужено спірний транспортний засіб.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідачів про те, що всупереч ст..43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна не було внесено опис рухомого майна, що є предметом обтяження, достатній для його ідентифікації. Дійсно, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про заборону відчуження всього рухомого майна, що належить ОСОБА_2, без конкретного опису. Проте, цей запис існує, він не виключений з Державного реєстру та не визнаний недійсним.

Відповідно до ст..216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Оскільки позивач одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним заявив також вимогу про застосування наслідків недійсності правочину, то колегія суддів вважає, що позов частині повернення спірного автомобіля у володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2 також підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, зобов»язання УДАІ МВС України в Чернівецькій області скасувати державну реєстрацію спірного автомобіля та зобов»язання УДАІ МВС України в Чернівецькій області провести державну реєстрацію спірного автомобіля за ОСОБА_2, то колегія суддів вважає, що справу в цій частині слід закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Компетенція суддів загальної юрисдикції визначається ст. ст. 15, 16 ЦПК України.

За положеннями ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п.3 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотримання законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використання транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів також може бути копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин (п.8 Порядку).

Отже, рішення суду про визнання правочину недійсним є підставою для проведення підрозділами Державтоінспекції перереєстрацію транспортного засобу. При перереєстрацію транспортного засобу підрозділами Державтоінспекції проводиться заміна свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. І тільки в разі відмови здійснити перереєстрацію транспортного засобу, дії працівників Державтоінспекції можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до положень ст. ст. 17, 18 КАС України спори щодо неправомірних дій або бездіяльності органів державної влади відносяться до юрисдикції адміністративних судів України.

Оскільки питання щодо скасування державної реєстрації транспортного засобу, проведення нової реєстрації транспортного засобу та скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не відноситься до компетенції загальних судів, а спори щодо неправомірних дій органів державної влади в разі відмови вчинити ці дії відносяться до юрисдикції адміністративних судів, судове рішення у частині відмови в задоволенні цих позовних вимог слід скасувати, провадження у справі в цій частині закрити відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки колегією суддів задовольняється лише позовна вимога в частині визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосовуються наслідки недійсного правочину, відповідачами по цій позовній вимозі є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, то колегія суддів вважає, що судові витрати по сплаті позивачем судового збору слід стягнути саме з цих відповідачів.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 310 ЦПК України, колегія суддів ,-

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 липня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1, укладений 28 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, шляхом укладання довідки рахунку серії ААВ №101006 від 28.05.2013 року.

Повернути автомобіль марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1 у володіння, користування та розпорядження ОСОБА_2.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про скасування свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, видане 30 травня 2013 року на ім.»я ОСОБА_4 на автомобіль марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1; зобов»язання Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області скасувати державну реєстрацію автомобіля марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, кузов ХТА 3864, н/з НОМЕР_1 за ОСОБА_4 та зобов»язання Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області провести державну реєстрацію вказаного транспортного засобу за ОСОБА_2 закрити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках в розмірі по 243,60 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу його в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи