АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/908/15 Справа № 199/9256/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченко Е.І.

при секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Громадської Організації "Незалежна Правозахисна Громадська організація "Право на захист" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року по справі за позовом громадської організації "Незалежна правозахисна громадська організація "Право на захист" в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 до комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради, Управління Державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, третя особи:головний лікар комунального закладу "Центр первинної медико-санітарної допомоги №11" Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

25 листопада 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про відмову у задоволенні вищезазначеного позову.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, НПГО " Право на захист" подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким вирішити питання по суті позовних вимог на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2014 року по адміністративній справі за позовом громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» до головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 11» департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. про визнання дій протиправними у зв'язку із порушенням права на отримання публічної інформації та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено вимоги позивача, визнано протиправними дії відповідача щодо надання відповіді від 15.10.2013 року за № 71206, яка не містить запитуваної інформації в запиті ГО НПГО «Право на захист» від 10 жовтня 2013 року № 61 та зобов'язано відповідача головного лікаря комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. в п'ятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати відповідь за вказаний запит громадської організації в порядку і строки визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації». Постанова суду набрала чинності 05.08.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» громадянин, право та законні інтереси якого порушені розпорядником інформації, має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

В зв'язку із зазначеним позивач вважає, що його членам спричинено моральну шкоду та вони мають право на її відшкодування.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позовних вимог зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 визначено, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження, передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звернутися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України «Про громадські об'єднання». Громадська організація - це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав та свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів (ч.1, 3 ст.1 Закону). Частиною 1 ст. 11 вищевказаного Закону визначено, які саме відомості має у собі містити статут громадської організації. При цьому ч.3 вказаної статті зазначено, що статут громадського об'єднання, яке має намір здійснювати діяльність без статусу юридичної особи (у разі, якщо наявність статуту такого об'єднання передбачена рішенням про його утворення), може не містити лише положень, передбачених п. 5-8 ч.1 цієї статті.

Позивачем не було надано статут, через що не було доведено право на звернення з позовом та наявність моральної шкоди спричиненої членам громадської організації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність, відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК наявності моральної шкоди і ці висновки не спростовані доводами апеляційної скарги.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

На виконання вимог чинного законодавства, позивач не довів наявність спричинено моральної шкоди своїм членам, а обмежився лише посиланням на те, що дії позивача було визнано протиправними.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Громадської Організації "Незалежна Правозахисна Громадська організація "Право на захист" відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді