Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 235/6160/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Стоілова Т.В.
Провадження № 22-ц/778/2841/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 29" квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська", Шевченківська селищна рада м. Красноармійська Донецької області, про поділ нерухомого майна в натурі, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та господарські споруди, визнання права приватної власності на частину житлового будинку та господарські споруди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: КП "Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська", Шевченківська селищна рада м. Красноармійська Донецької області, про поділ нерухомого майна в натурі, припинення права спільної часткової власності на житловий будинок та господарські споруди, визнання права приватної власності на частину житлового будинку та господарські споруди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власницею 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Інша 1/2 частина вищевказаного будинку належала ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Частина будинку, що знаходиться у її частковій власності складається із: веранди площею 6,9м.кв.; кладової площею 1,8 м.кв.; туалету площею 1,1 м.кв.; житлової кімнати 3 площею 15,9 м.кв.; житлової кімнати 4 площею 9,1 м.кв.; житлової кімнати 5 площею 8,5 м.кв.; коридору 6 площею 1,8 м.кв.; кухні 7 площею 6,4 м.кв. Всього її частина житлового будинку складає 50,4 м. кв.

Крім зазначеного в її власності перебуває: погріб під частиною будинку " 1 -1", ганок "Ж", вбиральня "а1-1", літня кухня "В-1", 1/2 частина сараю "Г-1", вбиральня "Е-1", сарай "Ж-1", гараж "М-1", вигрібна яма "VI", 1/2 частина вимощення "І-1", "II-1", "III-1", трубопровід "V", 1/2 частина огорожі "№-1", "№-2", огорожа "№-3", ворота "№-5".

Бажає розпорядитися належною їй частиною будинку та надвірними спорудами шляхом укладення договору купівлі-продажу, для чого звернулася до приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Богатової І.О. 25 січня 2014 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, мотивуючи тим, що власники іншої частини будинку ОСОБА_5, ОСОБА_6 померли, а ОСОБА_4 перебуває у республіканській психіатричній лікарні, і тому співвласнику нерухомого майна неможливо передати заяву про продаж 1/2 частини житлового будинку.

Таким чином, на її думку, єдиним способом реалізації її права на розпорядження належної їй власності є виділ в натурі в окрему інвентарну одиницю належного їй майна.

Спірний будинок є двоквартирним, кожна з квартир є ізольованою, має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, які відповідають санітарним нормам.

На підставі зазначеного просила:

1) Виділити в натурі в окрему інвентарну одиницю частину будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що складається з: веранди 1 площею 6,9 м. кв.; кладової 2 площею 1,8 м. кв.; туалету 2 площею 1,1м. кв.; житлової кімнати 3 площею 15,9 м. кв.; житлової кімнати 4 площею 9,1 м. кв.; житлової кімнати 5 площею 8,5 м. кв.; коридору 6 площею 1,8 м. кв.; кухні 7 площею 6,4 м. кв. та господарських споруд: погребу під частиною будинку " 1 -1" ганку "Ж" вбиральні "а1-і" літньої кухні "В-1", 1/2 частини сараю "Г-1" вбиральні "Е-1" сараю "Ж-1" гаражу "М-1" ями вигрібної "VI", 1/4 частини вимощення "І-1", "II-1", "III-1" трубопроводу "V", 1/2 частини огорожі "№-1", "№-2" огорожі "№-3" воріт "№-5";

2) Припинити право спільної часткової власності на будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1;

3) Визнати за нею право власності на частину житлового будинку - квартиру №2 у складі веранди 1 площею 6,9 м. кв.; кладової 2 площею 1,8 м. кв.; туалету 2 площею 1,1м. кв.; житлової кімнати 3 площею 15,9 м. кв.; житлової кімнати 4 площею 9,1 м. кв.; житлової кімнати 5 площею 8,5 м. кв.; коридору 6 площею 1,8 м. кв.; кухні 7 площею 6,4 м. кв. і з господарських споруд: погребу під частиною будинку " 1 -1" ганку "Ж" вбиральні"а1-1і" літньої кухні "В-1", 1/2 частини сараю "Г-1" вбиральні "Е-1", сараю "Ж-1", гаражу "М-1", ями вигрібної "VI", 1/2 частини вимощення "І-1", "II-1", "III-1" трубопроводу "V", 1/2 частини огорожі "№-1", "№-2", огорожі "№-3", воріт "№-5".

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду за ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи.

ОСОБА_3 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_4 надіслав заяву, в якій зазначено про визнання апеляційної скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Суд першої інстанції встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну оцінку правовідносинам сторін і обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду є неприйнятними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 31, 119,215 ЦПК України визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Статтею 364 ЦК України передбачене право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до положень статті 367 ЦК України співвласники мають право поділити майно, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

У відповідності до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті власника. Позивачка зазначала, що співвласниками будинку є ОСОБА_4 та по 1/6 в будинку на праві власності належало померлим ОСОБА_5,ОСОБА_6

Позов пред'явлено до ОСОБА_4, якому в будинку належить лише 1/6 спірного будинку. ОСОБА_3 просила поділити будинок на підставі ст.367 ЦК України.

Звернувшись до суду до ОСОБА_4 про поділ будинку, позивачка не надала повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна та даних про перехід права власності на частки будинку після смерті ОСОБА_5,ОСОБА_6

Між тим, питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Визначивши свої позовні вимоги як поділ будинку в порядку ст.367 ЦК України, позивачка просила визнати за нею право власності і виділити в окрему одиницю належне їй нерухоме майно квартиру №2 у складі веранди 1 площею 6,9 м. кв.; кладової 2 площею 1,8 м. кв.; туалету 2 площею 1,1м. кв.; житлової кімнати 3 площею 15,9 м. кв.; житлової кімнати 4 площею 9,1 м. кв.; житлової кімнати 5 площею 8,5 м. кв.; коридору 6 площею 1,8 м. кв.; кухні 7 площею 6,4 м. кв. і з господарських споруд: погребу під частиною будинку " 1 -1" ганку "Ж" вбиральні"а1-1і" літньої кухні "В-1", 1/2 частини сараю "Г-1" вбиральні "Е-1", сараю "Ж-1", гаражу "М-1", ями вигрібної "VI", 1/2 частини вимощення "І-1", "II-1", "III-1" трубопроводу "V", 1/2 частини огорожі "№-1", "№-2", огорожі "№-3", воріт "№-5".

Судом встановлено, що право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, яке ОСОБА_3 просить визнати за собою судовим рішенням, підтверджено свідоцтвом про право на спадкування та зареєстровано за нею в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 4, 43-45). При чому в одному випадку, право власності зареєстровано на 1/2 частину будинку, а в іншому частка зазначена як 1 ( а.с. 43-45).

Отже, заявлені позивачкою вимоги не є виділом (поділом) будинку у розумінні ст.ст.364,367 ЦК України. Положення ст.ст. 364,367 ЦК України про виділ(поділ) будинку не можуть бути використані як підстава для визнання за позивачкою її частки будинку окремим об'єктом. Порядок проведення робіт та підготовки матеріалів поділу об'єктів нерухомого майна на самостійні об'єкти з наданням кожному об'єкту поштової адреси визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ст. ст. 316, 317, за змістом яких право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом.

Тому визнання апеляційної скарги відповідачем не впливає на результат перевірки судового рішення в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Отже, захист цивільних прав - це не що інше, як передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення, а власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, що прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційна скарга не містить доводів правового характеру, а зводяться до вимог про задоволення позову з посиланням на те, що ОСОБА_3 не може продати будинок без виконання вимог ст.362 ЦК і вручення ОСОБА_4, який перебуває в психіатричній лікарні, повідомлення про продаж будинку. Проте, зазначені обставини не пов'язані з заявленими позовними вимогами про визнання частки будинку окремим об'єктом.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: