УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.

при секретарі судового засідання Скібінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, яку 10.12.2014 року уточнив та просив визнати недійсним акт опису й арешту майна від 02.10.2014 року та скасувати його.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 20.10.2014 року йому стало відомо, що державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2, було складено акт опису й арешту майна квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності колишній дружи заявника. Підставою для складання вказаного акту стало те, що в провадженні Другого Приморського ВДВС ОМУЮ перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/1522/2223/11 виданого 23.08.2013 року Приморським районним судом м. Одеси щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 2027 169,08 грн. Зі змісту акту від 02.10.2014 року вбачається, що підставою для накладення арешту стало те, що ? частина вказаної квартири нібито належить йому. Вказаний акт підлягає визнанню неправомірним та скасуванню, у звязку з тим, що він складений у порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень та вимог Закону України Про виконавче провадження. Також заявник зазначив, що не отримував копії вказаного акту.

Представник заявника, у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримав, просив визнати акт неправомірним та скасувати, при цьому просив справу розглядати у його відсутності.

Державний виконавець та заінтересовані особи у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 2 статті 386 ЦПК неявка у судове засідання державного виконавця або іншої посадової особи виконавчої служби, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд розглянувши матеріали справи приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/1522/2223/11 виданого 23.08.2013 року Приморським районним судом м. Одеси щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошової суми в розмірі 2027 169,08 грн.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_2 02.10.2014 року було складено ОСОБА_6 опису й арешту майна, а саме квартири АДРЕСА_2, 1/2 частина якої належить ОСОБА_1 на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси №2/1522/223/11 від 19.12.2013р.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом. Іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного закону, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_1, йому стало відомо про складений ОСОБА_6 від 02.10.2014 року зі слів колишньої дружини ОСОБА_4, якій було вручено копію вказаного ОСОБА_6, та ознайомившись з ОСОБА_6 ним було зясовано, що було описано та накладено арешт на майно у вигляді квартири, ? частина якої нібито належить йому на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси № 2/1522/2229/11, описане майно прийняв на відповідальне зберігання стягувач ОСОБА_5

За положеннями п.4.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, затвердженою після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані, зокрема:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Відповідно до п.4.2.2. зазначеної Інструкції акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

У відповідності до підпункту 1.5.2 г) вказаної Інструкції, акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акту

Підпунктом 3.20. Інструкції передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобовязаний довести до відома сторно та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідним листами за адресами, зазначеними у виконавчому документів, або іншим адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеним у письмовій заяві сторонами виконавчого провадження.

У відповідності до підпунктів 4.2.2, 4.2.5 Інструкції, акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконання, про це робиться відмітка в акті; якщо описане майно передано на зберігання не боржникові чи його представнику, а іншій особі, то акт опису та арешту майна складається в трьох примірниках. Перший залишається в провадженні державного виконавця, а інші вручаються зберігачеві майна та боржнику під розписку на першому примірнику акта.

Всупереч визначених нормам виконавчі дії щодо опису та арешту квартири було зроблено без повідомлення боржника та заінтересованої осіб - власника квартири. ОСОБА_6 було зроблено без фактичного виїзду до квартири, у відсутності боржника та заінтересованої особи, що підтверджується копією акту.

При цьому в ОСОБА_6 описано та арештовано всю квартиру, при цьому зазначено, що боржник володіє лише ? частиною квартири.

Як свідчать матеріали справи, оспорюваний акт складено по суті без достатньої перевірки належності нерухомого майна боржнику.

Таким чином, права ОСОБА_1 - як боржника були порушені при проведенні оспорюваної виконавчої дії.

При цьому суд звертає увагу, що складанні акту опису й арешту майна не було перевірено і зафіксовано, яке майно знаходиться саме у квартирі.

Як зазначено в оспорюваному акті, майно забороняється всувати, відчужувати, однак ніяких зазначень щодо майна, яке знаходиться у самому житловому будинку, не має ніяких зазначень і заборон.

За таких обставин, враховуючи невизначеність об'єму рухомого майна у житловому будинку, а також без достатньої перевірки належності нерухомого майна боржнику, порушуються права скаржника і як власника майна.

Таким чином, передавши майно на відповідальне зберігання ОСОБА_5 державний виконавець порушив права ОСОБА_1 з урахуванням ч. 1 ст. 319 ЦК України, якою передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Державним виконавцем не представлено суду доказів щодо спростування підстав вимог скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість скарги та наявність підстав для її задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.42,425,3.20, Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 року, ст.ст. 1, 5, 7, 31, 50 ЗУ Про виконавче провадження, ст.ст. 11, 60, 197, 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірним та скасувати акт опису й арешту нерухомого майна від 02.10.2014 року, складеного державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/1522/2223/11 виданого 23.08.2013 року Приморським районним судом м. Одеси щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошової суми в розмірі 2027169,08 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 - денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, ухвала якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя