Справа №489/2548/15-ц 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження №22-ц/784/2074/15 Головуючий у першій інстанції Кокорєв В.В.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

26 серпня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання : Гордійчук С.С.,

за участю: позивача ОСОБА_3, його представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідачки ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2015 року по справі за позовом

ОСОБА_3

до

Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_6, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністрства юстиції України

про

визнання недійними електронних торгів, протоколу, акту про реалізацію

та свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_6, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністрства юстиції України про визнання недійними електронних торгів, протоколу, акту про реалізацію та свідоцтва про право власності .

Позивач зазначав, що при реалізаціїї його майна було порушено процедуру призначення та проведення торгів з реалізації арештованого майна, а саме державний виконавець неправомірно направив документи щодо реалізації майна в останній десятий день строку, не враховуючи його право на подачу своїх заперечень в останній день в судовому порядку. В період оскарження рецензії на звіт та оцінку нерухомого майна, майно позивача було виставлено на торги та реалізовано за стартовою ціною. Крім того позивач посилався на те, що квартира належала на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_8 та повідомлень про передачу майна та проведення торгів

відповідачем не надсилалось.

Враховуючи наведене, позивач просив електронні торги визнати недійними, в ому числі протокол проведення електронних торгів, акт про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів, свідоцтво про право власності на продане нерухоме майно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вказане рішення суду скасувати, посилаючись на те, що суд не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню та безпідставно відхилив доводи викладені в позовній заяві щодо порушень, які мали місце під час проведення торгів. Крім того, позивач просив скасувати ухвалу суду від 10 липня 2015 року про відмову ОСОБА_8 в залученні її до розгляду справи як третьої особи.

Заслухавши доповідь судді, осіб які з'явились в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи в Ленінському відділі Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції на виконанні перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання

….. виконавчого листа від 9 вересня 2010 року за № 2-2013, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на суму 70240 грн. (а.с….

Для забезпечення реального виконання рішень в даному зведеному виконавчому провадженні, відповідно до положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» застосовано арешт майна боржника.

10 грудня 2012 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна до якого включено квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 9 жовтня 1996 року (а.с. 15-16).

Положеннями ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок визначення вартості арештованого майна .

Згідно з вимогами наведеної норми 22 жовтня 2014 року суб'єктом оціночної діяльності, залученого постановою державного виконавця від 8 жовтня 2014 року до участі у виконавчому провадженні, надано висновок з незалежної оцінки майна - трикімнатної квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та визначено її вартість в розмірі 422700 грн. (а.с. 18).

На вказаний звіт з незалежної оцінки спірної квартири 29 грудня 2014 року надано рецензію (а.с. 27-28).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах в порядку визначеному Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України за № 656/5 від 16 квітня 2014 року затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів та запроваджено експеримент з проведення таких торгів з 1 липня 2014 року в тому числі і в Миколаївській області .

Пунктом 1 розділу П Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, встановлено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

2 лютого 2015 року документи виконавчого провадження передано Ленінським ВДВС ММУЮ до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області для реалізації спірної квартири на прилюдних електронних торгах (а.с. 31).

Відповідно до протоколу № 59730 10 березня 2015 року відбулися торги з продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Актом про реалізацію нерухомого майна з електронних торгів від 26 березня 2015 року слідує, що 10 березня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги з реалізації спірної квартири за ціною 422700 грн., власником якої є боржник за зведеним виконавчим провадженням ОСОБА_3 переможцем яких стала ОСОБА_6 (а.с. 14).

На підставі вказаних документів, якими оформлені електронні торги приватним нотаріусом ОСОБА_9 10 квітня 2015 року на ім'я переможниці ОСОБА_6, видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру (а.с. 63).

Таким чином, районний суд дійшов вірного висновку, що оспорювані електронні торги були проведені відповідно до діючих наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

В зв'язку з цим не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що продаж майна боржника з електронних торгів відбувся всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та діючої на час їх проведення «Інструкції з примусового виконання рішень», оскільки Наказ Міністерства юстиції України за № 656/5 від 16 квітня 2014 року встановлює лише порядок проведення цих торгів, запровадивши саме електронний порядок, що в повній мірі відповідає діючим нормативним актам.

Відповідно до положень п. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності , державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна . У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування , сторони мають право оскаржувати її в судовому порядку в десятиденний строк з дня відповідного повідомлення.

Згідно з п. 2 розділу П Передача майна на реалізацію Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів встановлено, що у разі проведення рецензування звіту про оцінку майна зазначені документи готуються та направляються (передаються) не пізніше трьох робочих днів з дня закінчення 10 - денного строку на оскарження у судовому порядку сторонами виконавчого провадження оцінки, визначеної за результатами рецензування такого звіту.

Як одну з підстав позову, ОСОБА_3 вказує на порушення Ленінським ДВС ММУЮ наведених вимог закону, а саме направлення державним виконавцем арештованого майна на реалізацію з публічних електронних торгів з порушенням строку на оскарження рецензії на звіт про оцінку майна .

Так, повідомлення про оцінку арештованого майна позивач отримав 22 січня 2015 року про що вчинив особистий підпис (а.с. 29 об.).

2 лютого 2015 року Ленінське ВДВС ММУЮ передало документи виконавчого провадження до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області для реалізації спірної квартири на прилюдних електронних торгах, тобто в останній день можливого оскарження (а.с. 31).

Проте, таке порушення є формальним і не потягло за собою порушення прав боржника, оскільки подані ОСОБА_3 скарги на дії державного виконавця до суду не були задоволені (а.с. 30, 38, 39).

До того ж само по собі звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, не є підставою відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення виконавчого провадження та реалізації арештованого майна.

За такого, відсутні підстави вважати права позивача, як учасника виконавчого провадження, порушеними.

Також підставою визнання торгів недійсними позивач вказує порушення державним виконавцем Ленінського ВДВС ММУЮ положень ст. ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» , якою встановлено, що в разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Однак, з договору купівлі-прродажу спірної квартири від 9 жовтня 1996 року вбачається, що саме ОСОБА_3 купив спірну квартиру, тому він є титульним її власником (а.с. 74). За такого у державного виконавця відсутні були підстави вважати вказану квартиру спільним майном та ініціювання виділу певних часток.

Інші ж особи , які вважали себе співвласниками вказаного майна, в тому числі і дружина позивача, з моменту складення акту опису та арешту майна, не заявляли вимог щодо своїх прав на вказане майно та не вимагали виключення з під арешту відповідних часток.

Також не можна прийняти до уваги доводи апеляційної скарги стосовно неправомірного, на думку позивача, не повідомлення його, як боржника про призначення електронних торгів, оскільки таким порушено його право на участь в торгах.

Так, відповідно до положення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, на організатора торгів такий обов'язок не покладено. А положеннями п. 5 вказаного тимчасового порядку, на який посилається позивач, такий обов'язок встановлено лише в разі продажу з електронних торгів іпотечного майна. Проте, відсутність такого обов'язку у організатора торгів щодо повідомлення про торги боржника, не порушує права останнього на його участь у торгах, про що вказував ОСОБА_3, оскільки позивач, як будь-яка особа не позбавлений права брати участь у торгах шляхом отримання інформації про них через Веб-сайт електронної Системи.

За вказаних обставин, районний суд дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що при проведенні оскаржуванних електронних торгів з продажу спірної кварти належної ОСОБА_3, як боржнику у виконавчому провадженні не було допущено порушень прав та обов'язків позивача, а тому суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

В матеріалах даної справи міститься заява ОСОБА_8 про прийняття до розгляду її позовних вимог в даному провадженні як від третьої особи у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2015 року відмовлено в прийнятті вказаної заяви від ОСОБА_8

Позивач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі порушує питання про скасування вказаної ухвали, як такої що не відповідає вимогам закону, оскільки порушує права його дружини ОСОБА_8, як співвласниці квартири реалізованої з прилюдних торгів.

Вказані вимоги апелянта не підлягають задоволенню, оскільки зазначена ухвала не стосується його особистих прав та обов'язків, а підстави можливості діяти в інтересах ОСОБА_8 у останнього відсутні. До того ж вказана ухвала , як така, що не підлягає оскарженню окремо від рішення, не впливає на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що воно відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Судді: