Провадження № 2/369/4847/15
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Кондратенко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання прав на завершення в порядку спадкування за заповітом процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права на завершення в порядку спадкування за заповітом процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки, посилаючись на те, що він, позивач у справі ОСОБА_1, зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв»язку з смертю 26 лютого 2012 року ОСОБА_3 він звернувся до ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори, по факту чого була відкрита спадкова справа № 79 від 11 травня 2012 року. Він вчасно звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає.

Серед спадкового майна, яке він успадкував, наявна частина АДРЕСА_1, право власності на яку переоформлено (копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕКА 622213), право власності визнане відповідно до рішення суду від 08 квітня 2015 року у справі № 369/1729/15-ц. Мати почала оформлення права власності на прибудинкову територію, у зв»язку з чим звернулась до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка відповідно до рішення 19 сесії 4 скликання від 11 вересня 2004 року задовольнила вимогу.

Відповідно до рішення міською радою вирішено: 1. Надати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 280 кв.м. (під багаторічними насадженнями 195 кв.м., будівлями та спорудами 85 кв.м.) для ведення особистого підсобного господарства; 2. Надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у приватну власність площею 280 кв.м. в зв»язку з фактичним її використанням; 3. Просити ДП «Києво-Святошинське земельне бюро» виготовити Державні акти на право власності громадянину України згідно з додатком.

На даний час він, ОСОБА_1, не має відомостей про скасування рішення, або визнання його недійсним, незаконним.

За таких обставин, враховуючи вимоги цивільного законодавства, а саме ст. 1216 ЦК України, за якою спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1218 ЦК України, за якою до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; за приписом ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Він, позивач у справі ОСОБА_1, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку загальною площею 280 кв.м. (під багаторічними насадженнями 195 кв.м., будівлями та спорудами 85 кв.м.) для ведення особистого підсобного господарства, звернувся до нотаріальної контори, яка відмовила у вчиненні нотаріальної дії, про що викладено у постанові від 03 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки площею 280 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, будинок № 5 відповідно до рішення ХІХ сесії ІУ скликання від 11 вересня 2004 року ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області, з метою виготовлення Державного акту на право приватної власності.

У листопаді 2015 року представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій зазначав, що право власності на земельну ділянку у спадкодавця ОСОБА_3 мало виникнути з моменту отримання державного акту на право власності на цю земельну ділянку. Однак, за життя спадкодавець не отримав державного акту, а тому не набув у встановленому законом порядку права власності за вказану земельну ділянку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, буд. 5.

Для захисту його спадкових прав позивач ОСОБА_1 вважав, що слід звернутися до суду з позовом про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельної ділянки, право на приватизацію якої розпочав спадкодавець.

Позивач вказував, що він вчасно звернувся до нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, в тому числі з метою отримання свідоцтва про право на спадщину: земельну ділянку загальною площею 280 кв.м. (під багаторічними насадженнями 195 кв.м., будівлями та спорудами 85 кв.м.) для ведення особистого підсобного господарства. Однак, нотаріальна контора відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії, про що викладено у постанові від 03 жовтня 2015 року, де зазначено, що підставою у відмові є ненадання правовстановлюючого документу. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до нього в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право на завершення в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 лютого 2012 року ОСОБА_3 процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 280 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, будинок № 5, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на цю земельну ділянку.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи представник позивача повідомлявся належним чином, до суду подане клопотання про розгляд справи у відсутності позивача ОСОБА_1 і представника позивача.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області позов не визнав і заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26 лютого 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 235739, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 11 травня 2012 року звернувся до ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори її син ОСОБА_1. Згідно складеного 14 січня 1998 року заповіту ОСОБА_3 за життя на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй на праві власності частину квартири під № 4, що знаходиться в м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, буд. 5, Києво-Святошинського району, Київської області, заповідала сину ОСОБА_1. 06 грудня 2014 року державним нотаріусом ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з ? частини земельної ділянки площею 0,0036 га, наданої для індивідуального гаражного будівництва, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Островського, 12-а, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-КВ № 087093, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області 08 липня 1998 року, на підставі рішення 9-ї сесії ХХІІ скликання виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області від 30 січня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 318, кадастровий номер земельної ділянки :01:015:0066, що належала чоловіку ОСОБА_5, який помер 28 жовтня 2007 року, спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Земельна ділянка складається з угідь: капітальна-0,0023 га, капітальна-0,0013 га. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 03 жовтня 2015 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім»я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0280 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, 5, яка належала ОСОБА_3, оскільки не надано правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку, після подання якого відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріусом видається свідоцтво про право на спадщину, та відповідно до п. 4.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, відсутній витяг з Державного земельного кадастру (витяг з Поземельної книги) на вищезазначену земельну ділянку, а також відсутній кадастровий номер земельної ділянки, після подання яких нотаріусом видається свідоцтво про право на спадщину. Дані обставини підтверджуються копією Спадкової справи № 79/2012 року ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори до майна померлої 26 лютого 2012 року ОСОБА_3.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 4, що у будинку № 5 по вул. Орджонікідзе, Києво-Святошинського району, Київської області, загальною площею 54,0 кв.м..

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право на завершення в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 лютого 2012 року ОСОБА_3 процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 280 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, будинок № 5, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на цю земельну ділянку, посилаючись на те, що його мати ОСОБА_3 за життя почала оформлення права власності на прибудинкову територію, у зв»язку з чим звернулась до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області, і відповідно до рішення 19 сесії 4 скликання від 11 вересня 2004 року ОСОБА_2 міською радою вирішено було: 1. Надати безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 280 кв.м., із них для будівництва та обслуговування житлового будинку. господарських будівель і споруд 280 кв.м. (під багаторічними насадженнями 195 кв.м., будівлями та спорудами 85 кв.м.); 2. Надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки у приватну власність площею 280 кв.м., в зв»язку з фактичним її використанням; 3. ОСОБА_3, одержавши земельну ділянку у приватну власність, повинна використовувати її за цільовим призначенням, не допускаючи погіршення екологічного стану ділянки та прилеглої території, суворо дотримуватись вимог земельного законодавства України; 4. Попереджено громадянина, якому надано земельну ділянку у приватну власність, що будь-яке самовільне зайняття земельних ділянок вздовж загальноміських вулиць, порушення меж співвласників житлових будинків та суміжних землекористувачів, несуть за собою адміністративну відповідальність; 5. Просити ДП «Києво-Святошинське земельнокадастрове бюро» виготовити Державні акти на право приватної власності громадянину України згідно з додатком.

Відповідно до вимог п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 116 Земельного кодексу України в редакції станом на 2004 рік, громадяни та юридичні особи набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначають розміри та мету її використання. Відповідна міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян організаціями, які мають відповідні дозволи. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, та подається на розгляд органу місцевого самоврядування. Місцева рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

З матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2015 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради був направлений запит до Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації про надання належним чином завіреної копії рішення ХІХ сесії ІУ скликання ОСОБА_2 міської ради від 11 вересня 2004 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», а у випадку відсутності вказаного рішення ОСОБА_2 міської ради-надати завірений належним чином витяг з протоколу сесії.

На вказаний запит Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради 11 листопада 2015 року завідувач Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації повідомив, що по документах архівного фонду «ОСОБА_2 міська рада» рішення 19 сесії 4 скликання ОСОБА_2 міської ради від 11 вересня 2004 року про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування ОСОБА_3 не виявлено, та протоколу 19 сесії 4 скликання у документах не виявлено.

Як зазначив представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, що було проінформовано, що ХІХ сесії ІУ скликання ОСОБА_2 міської ради відбулася не 11 вересня 2004 року, а 17 лютого 2004 року, в зв»язку з чим ОСОБА_2 міською радою 13 листопада 2015 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради повторно був направлений запит до Архівного відділу Києво-Святошинської районної державної адміністрації про надання належним чином завіреної копії рішення з доданими матеріалами 19 сесії 4 скликання ОСОБА_2 міської ради від 17 лютого 2004 року «Про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування ОСОБА_3», а у випадку відсутності вказаного рішення ОСОБА_2 міської ради-надати завірений належним чином витяг з протоколу сесії.

19 листопада 2015 року завідувачем Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області була надана відповідь Виконавчому комітету ОСОБА_2 міської ради, що по документах архівного фонду «ОСОБА_2 міська рада» рішення 19 сесії 4 скликання ОСОБА_2 міської ради від 17 лютого 2004 року про передачу земельної ділянки у приватну власність і користування ОСОБА_3 не виявлено.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавця не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування-права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім»я спадкоємця.

Якщо ж видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством України у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів, не здобуто їх і судом, що земельна ділянка загальною площею 280 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, будинок № 5, передавалась у приватну власність і користування ОСОБА_3 за її життя на підставі рішення 19 сесії 4 скликання ОСОБА_2 міської ради, на яке посилається позивач ОСОБА_1 в позовній заяві. З наявних в справі матеріалів вбачається, що вказане рішення 19 сесії 4 скликання ОСОБА_2 міської ради, на яке посилається позивач ОСОБА_1, не приймалось, що підтверджується матеріалами Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації.

За таких обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не набув права на завершення в порядку спадкування за заповітом після померлої 26 лютого 2012 року ОСОБА_3 процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки загальною площею 280 кв.м. для ведення особистого підсобного господарства, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Орджонікідзе, будинок № 5, шляхом здійснення від свого імені дій, пов»язаних з приватизацією та державною реєстрацією права власності на цю земельну ділянку, оскільки вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку не передавалась за життя його матері ОСОБА_3 органом місцевого самоврядування.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1233, 1235, 1236, 1268, 1269 ЦК України, ст. ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права на завершення в порядку спадкування за заповітом процедури приватизації на безкоштовне отримання у приватну власність земельної ділянки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.

н