Номер провадження: 22-ц/785/4616/14
Номер справи місцевого суду: 522/6358/13-ц
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Косогор Г. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області в складі :

головуючого
Косогор Г.О.

суддів Ісаєвої
Н.В., Луняченко А.В.

при секретарі
Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 31 жовтня 2013 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Терра Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

встановила:

У березні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до відповідача,
в якій просить стягнути заборгованість
за кредитним договором на загальну
суму 16 025 гривень, та судовий збір у сумі
229,40 гривень.

При цьому, позивач посилався на те, що 28
травня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Терра Банк»
та відповідачем був укладений
кредитний договір про надання кредиту.

Відповідач, на порушення умов
кредитного договору, своєчасно і у
повному обсязі не погашав кредит та не
сплачував відсотки за користування
коштами.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
наданого позивачем, на момент
звернення до суду з позовом, борг
позивача складав 16 025 гривень.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2013
року позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Терра Банк»
було задоволено.

На дане рішення була принесена
апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів
зміст оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги та заперечення на
неї, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
травня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Терра Банк»
та відповідачем був укладений
кредитний договір про надання кредиту.

Відпоповідач, на порушення умов
кредитного договору, своєчасно й у
повному обсязі не погашав кредит та не
сплачував відсотки за користування
коштами.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
борг відповідача складає 16 025 гривень.

На момент розгляду справи судом першої
інстанції, доказів погашення кредиту
та сплати відсотків, пені, до суду
надано не було.

Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України встановлено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлено зобов'язання
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то у разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Відповідно до
ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст. 550 ЦК України, право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники (ч.1),
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків (ч.2).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов кредитного договору
та Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошових
зобов'язань. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд перевірив усі докази, які навели
сторони у підтвердження своїх вимог та
заперечень, навів у рішенні фактичні
обставини, які були встановлені судом
при розгляді справи, вірно застосував
правові норми, що регулюють ці
правовідносини, та зробив висновок про
часткове задоволення позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Терра Банк».

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо
недійсності укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Терра Банк»
та апелянтом правочину - кредитного
договору від 28 травня 2012 року, оскільки
з відповідними позовними вимогами до
суду першої інстанції ОСОБА_2 не
зверталась. А відповідно до ч.1 статті 303
ЦПК України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Правових підстав для повернення справи
на новий розгляд, про що просе апелянт,
діючим цивільно-процесуальним
законодавством, не передбачено.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду першої інстанції та які б
мали правове значення, у апеляційній
скарзі не наведено.

Таким чином, судова колегія дійшла до
висновку, що суд першої інстанції в
межах заявлених вимог повно і всебічно
розглянув справу, дав належу оцінку
наданим доказам, постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 31 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
на протязі двадцяти днів з дня
проголошення до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
___________________ Г.О. Косогор

Судді
___________________ А.В. Луняченко

___________________ Н.В. Ісаєва