Провадження № 2/344/608/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПП "Перша будівельна" про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПП "Перша будівельна" про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_3, яка мала у користуванні земельну ділянку, що знаходиться у АДРЕСА_1 Після її смерті, до цього часу, зазначеною земельною ділянкою користується позивачка. ОСОБА_4 ще декілька років до своєї смерті надавала позивачці можливість користуватися земельною ділянкою. ОСОБА_1 добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою, що знаходиться у АДРЕСА_2 Вказану земельну ділянку ОСОБА_3 заповіла позивачці про що видано Свідоцтво про право па спадщину за заповітом державним нотаріусом Івано-Франківської державної нотаріальної контори Марко Л.В. 05.07.1995 року, по реєстру № 2Д-423.

На даний час позивачка хоче приватизувати дану земельну ділянку, а тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів зазначених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача Івано-Франківської міської ради заявлені позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити через необгрунтованість. Дана земельна ділянка є комунальною власністю та входить в число земельних ділянок, які надані в оренду ТзОВ «Прикарпатська туристична компанія» у 2011р. та з 2012 року на ній ведуться будівельні роботи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПП "Перша будівельна" в судове засідання не з"явився повторно з не відомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомили, що позивачка з 1992 року користується даною земельною ділянкою, садить город. З 2012 року на зазначеній ділянці знесли огорожу та почали викидати будівельне сміття, а тому користуватися землею стало не можливо.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Листом управління архітектури і містобудування від 16.05.2008 року № Д/708 позивачці було роз"яснено, що для виготовлення необхідних документів на земельну ділянку між АДРЕСА_1 необхідно долучити до заяви топогеодезичні вишуковування земельної ділянки та довідку про термін користування нею (а.с.121).

Відповідно до довідки виданої Територіальним комітетом мікрорайону Пасічна від 28.05.2008 року, вбачається, що ОСОБА_1 протягом 20 років користується земельною ділянкою - АДРЕСА_1 (а.с.7).

Листом від 18.09.2008 р. №40/01-10/23-в виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_1 повідомлено, що на даній території розроблений генплан багатоповерхової забудови і вважають за недоцільне передавати у приватну власність дану земельну ділянку(а.с.9).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка, яка занаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 0,4595 га є комунальною власністю та належить Територіальній громаді міста Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради (а.с.39).

Як вбачається із договору оренди землі №254 від 26.10.2011 року, який був укладений між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «Прикарпатська туристична компанія», останнє прийняло в строкове платне користування земельну ділянку, для будівництва та експлуатації групи житлових будинків з вбудованими торгово-офісними приміщеннями, закладами громадського харчування, побутового обслуговування населення і гаражами, яка знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 0,4595 га на строк п"ять років (а.с.41-43).

Так, 14.01.2011 року було проведено відновлення в натурі меж земельної ділянки ТОВ «Прикарпатська туристична компанія», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та згідно акту ніяких претензій при відновленні меж від землекористувачів заявлено не було (а.с.44).

29.05.2012 року рішенням 25 сесії 6 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради продовжено терміни оренди земельних ділянок ТОВ «Прикарпатська туристична компанія», що підтверджується витягом з рішення (а.с.48).

Та 30.07.2012 року на підставі акту-передачі ТОВ «Прикарпатська туристична компанія» передано земельну ділянку в оренду площею 0,4595 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.45).

15.01.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, зареєстровано право оренди земельної ділянки на підставі договору, який був укладений між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «Прикарпатська туристична компанія», що підтверджується копією витягу (а.с.40).

Відповідно до ч.1 ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Отже, твердження позивачки проте, що дана земельна ділянка належить їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом є голослівним та не підкріплене жодним належним та допустимим доказом. Крім того, як вбачається із пояснень представника відповідача дана земельна ділянка, яка знаходиться в АДРЕСА_1 є комунальною власністю та входить в число земельних ділянок, які надані в оренду ТОВ «Прикарпатська туристична компанія» ще у 2011 році. Дана земельна ділянка була призначена під будівництво житлових приміщень, а не під ведення особистого селянського господарства, проте про зміну цільового призначення земельної ділянки позивачка з заявою не зверталась.

Згідно Закону України «Про землеустрій» підтвердження розміру земельної ділянки та встановлення її меж в натурі здійснюється спеціально уповноваженою організацією, а також на підставі технічних матеріалів. Фрагменти схеми генерального плану міста надані позивачкою не можуть встановити межі земельної ділянки(а.с.8, 51). Проте, ні позивачкою, ні її представником не заявлялось клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи для визначення розміру (площі) та виділення меж в натурі.

Посилання представника позивача, що позивачка більше 20 років користується саме цією земельною ділянкою - АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою від 28.05.2008 року, є суб"єктивним, оскільки, ні технічної документації, ні кадастрового номеру земельної ділянки суду не представлено, а тому ідентифікувати, що саме цією спірною земельною ділянкою користувалась позивачка у суду немає можливості.

Крім того, твердження позивачки, що вона безперервно коритувалась земельною ділянкою та воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності спростовується твердженнями свідків, які повідомили, що у період з 2012 року по сьогодні позивачка не користується спірною земельною ділянкою через те, що ведуться будівельні роботи.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для справи для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.119 ЗК України, п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ЗУ «Про землеустрій», ст.344 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПП "Перша будівельна" про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.