ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/859/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шаба О.С.,

при секретареві Дудій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

22 липня 2015 року Служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнути з відповідачки аліменти на утримання дітей, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягненням дітьми повноліття.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що з згідно з листом малолітні діти: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають на обліку у служби у справах дітей Дергачівської райдержадміністрації з 24 вересня 2014 року в звязку з неналежним виконанням матірю своїх батьківських обовязків. Малолітні діти проживають разом з ОСОБА_4 та її співмешканцем біологічним батьком ОСОБА_7 Мехрабом Алідост у винайманому житлі за адресою: Харківська область, Дергачівський район, вул. Партизанська, 44. За інформацією служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 має схильність до зловживання спиртними напоями, не працює, вихованню дітей приділяє недостатньо уваги.

В судове засідання 21.10.2015 року представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням раніше наданих пояснень та письмових доказів. 23 вересня 2015 року у судовому засіданні представник служби пояснила, що дана родина дійсно зявилася у полі зору служби у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, проте родина дійсно турбується про дітей, за час перебування у реабілітаційному центрі ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_7 майже щоденно відвідують дітей, служба вперше стикається з тим, щоб родина в якої було вилучено дітей так опікувалася їх долею та шукала можливості для зустрічі, провідування. Зауважила, що даними про зловживання спиртними напоями у цій родині або про асоціальний спосіб життя служба не володіє, проте вважала, що для повноти даних про родину слід здійснити свіжий огляд життєвих умов сім'ї, та скоріш за все, позов про позбавлення батьківських прав є передчасним.

Відповідач у судове засідання 21.10.2015 не зявилася. В судовому засіданні 23 вересня 2015 року проти задоволення позовних вимог категорично заперечувала. Пояснила, що дійсно вона є матірю ОСОБА_8, Алідоста та Руслана, батьком яких є ОСОБА_7 Мехраб Алідост, з яким вони разом виховують дітей. Вони з чоловіком обидва працюють, докладають зусиль для виховання та розвитку дітей, хоча їм дуже важко, та вони перебувають у складних життєвих обставинах, через низький рівень життя. Із ОСОБА_9 вони проживають цивільним шлюбом без реєстрації, так як останній не є громадянином України та втратив паспорт. Вони, як батьки, по мірі своїх можливостей докладають зусиль для розвитку дітей у фізичному та духовному плані, намагаються дати їм можливість додатково займатися у гуртках та секціях, слідкують за їх навчанням. Винаймають житло, яке повністю забезпечує кожну дитину спальним місцем, місцем для навчання та гри. Іноді дійсно ненадовго вони лишають дітей вдома, коли обидва змушені працювати, щоб не втратити роботу, проте старшому синові вже 13 років та він може приглянути за меншими братами. Відповідач зауважила, що вони як родина потрапили у поле зору служби у справах дітей через конфлікт із сусідом, який скаржиться на них у всі інстанції та вони постійно проходять усілякі перевірки тощо. За черговою скаргою сусіда, дітей було вилучено. Під час вилучення дітей, вона дійсно перебувала на заробітках, проте діти були з батьком, але через відсутність паспорту він не зміг офіційно підтвердити свою особу, та дітей забрали. В даний час діти тимчасово перебувають у центрі реабілітації та вони з чоловіком дуже сумують за ними, майже щоденно їх відвідують до або після роботи, через перебування у центрі діти пропускають заняття у гуртках, де починаються тренування.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З наданих суду свідоцтв про народження малолітніх дітей вбачається, що батьками неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_4 Мехраб Алідост, що підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження від 21 січня 2009 року, 10 липня 2003 року, 11 грудня 2007 року відповідно (а.с.3-5).

Судом встановлено, що запис про батька дітей зроблено відповідно до положень ст. 135 СК України, а біологічним батьком дітей ОСОБА_4 є ОСОБА_9 Мехраб Алідост, громадянин ОСОБА_11, що проживає однією родиною із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу. Вказана обставина визнана сторонами та підтверджується висновком Дергачівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, листом служби у справах дітей Дергачівської РДА, актами обстеження умов проживання родини.

Повідомленнями Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 04 серпня 2014 року, 12 червня 2015 року та ОСОБА_12 обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 червня 2015 року засвідчено той факт, що ОСОБА_4 на території сільради фактично не проживає, разом із неповнолітніми дітьми зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проте родина там ніколи не проживала, будинок не придатний для проживання (а.с.8-10).

ОСОБА_12 обстеження умов проживання від 02 липня 2014 року проведеного службою у справах дітей Дергачівської РДА із співробітниками Дергачівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області, проведеного за заявою ОСОБА_13, ОСОБА_4 без реєстрації проживає разом із ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Партизанська, 44. Будинок обладнаний газо та електропостачанням, вода у дворі будинку, умови проживання задовільні, будинок мебльований, в наявності постільна білизна, продукти харчування, в кімнатах чисто, але потребують провітрювання. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: окремі спальні місця, канцтовари, іграшки, постільна білизна, дитячі речі. Стосунки та традиції сімї: мати дітей веде бродячий спосіб життя, часто зникає з дому, біологічний батько здійснює нагляд за умовами утримання та виховання дітей, працює на ринку реалізатором та водієм. Старших хлопець навчається у школі, ходить до спортивної секції, але діти іноді вдень залишаються під наглядом сусідів. З батьками проведено профілактичну бесіду.

У наданому суду висновку органу опіки та піклування Дергачівської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, який за змістом є ідентичним із листом служби у справах дітей Дергачівської РДА Харківської області зазначається, що ОСОБА_4 є матірю малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, проживає у фактичних шлюбних відносинах із біологічним батьком дітей ОСОБА_7, який не має паспорту та є громадянином ОСОБА_11. Одночасно зазначено, що мати відносно дітей є одинокою. Неодноразово до служби надходили звернення сусіда родини ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_13 про неналежне виконання батьками своїх обовязків щодо виховання дітей, полишення їх вдома самих, зловживання спиртними напоями. ОСОБА_13 зазначав, що діти тривалий час перебувають брудні та голодні без нагляду дорослих, що може становити загрожу їх життю та здоровю. Службою у справах дітей проводилися неодноразові профілактичні бесіди із ОСОБА_4, родина деякий час перебувала під супроводом фахівця із соціальної роботи. Зазначено, що ОСОБА_4 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, двічі на електронну адресу служби надходили повідомлення про скоєння фізичного насильства над дітьми з боку дорослих, підтверджені аудіозаписами. Діти були вилучені з родини, коли було виявлено, що вони тривалий час перебувають без нагляду дорослих, у брудному одязі, а продукти харчування у будинку відсутні. Орган опіки вважав доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 2, 6-7).

ОСОБА_12 листа Служби у справах дітей Харківської ОДА КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 25 вересня 2015 року з 05 червня 2015 року малолітні ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебувають у вказаній комунальній установі, за період перебування у закладі станом на 25 вересня мати відвідала дітей 43 рази.

За інформацією викладеною у характеристиці тренера СК Висота ОСОБА_14 дитина ОСОБА_5 ОСОБА_8 є талановитим, дисциплінованим спортсменом, добрим, уважним другом та багаторазовим призером численних турнірів та конкурсів з кікбоксінгу, що користується повагою серед керівників федерації кікбоксингу та суддівської колегії.

ОСОБА_12 обстеження умов проживання від 15 жовтня 2015 року, проведеного працівниками селищної ради ОСОБА_4 без реєстрації проживає разом із громадянським чоловіком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, та дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Партизанська, 44. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обидва неофіційно працевлаштовані, умови проживання у будинку задовільні, будинок двокімнатний з газовим опаленням (а.с.30).

За інформацією Малоданілівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 23 вересня 2015 року ОСОБА_4 не зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, даними щодо притягення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності рада не володіє, іншими даними рада не володіє (а.с.31).

ОСОБА_12 наданої суду характеристики учня ІНФОРМАЦІЯ_10, хлопчик доброзичливий, врівноважений, шкідливих звичок не має, з дорослими чемний, має друзів серед однокласників, неодноразовий переможець регіональних та всеукраїнських змагань з кікбоксингу. Батьки приділяють увагу вихованню сина (а.с.32).

При вирішенні спору суд виходив з того, що вони врегульовані нормами СК України.

Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Стаття 164 СК України обумовлює підстави позбавлення батьківських прав, так, мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до положень ст.ст. 58,59 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування; піклування встановлюється над особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

ОСОБА_12 ч. 1 ст. 32 ЦК України неповнолітньою є особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Статті 10, 59, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак аналізуючи надані в якості доказів матеріали, суд не вбачає підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та вважає, що таке позбавлення не відповідає інтересам дітей, виходячи з наступного.

Оцінюючи наданий суду висновок органу опіки та піклування та вказаний вище лист щодо невиконання ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків суд знаходить їх невмотивованими, оскільки обставини, що ставляться у вину ОСОБА_4 документально не підтверджені, відсутні посилання на конкретні докази, у висновку містяться лише абстрактні судження щодо членів родини та умов її проживання.

Так, зокрема, доказів притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за неналежне виконання нею батьківських обовязків у висновку не наведено, суду вказані докази також не надані. Доказів ведення аморального способу життя відповідачем ОСОБА_4, як то негативна характеристика з місця проживання, перебування на обліку у відповідних установах, через зловживання спиртними напоями тощо суду не надано, у висновку на них також відсутнє посилання.

Суд критично оцінює посилання служби у справах дітей Дергачівської РДА у висновку на надходження двох повідомлень про скоєння фізичного насильства над дітьми з боку дорослих, як на доказ неналежного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків. Оскільки у висновку не зазначено долю цих звернень, чи були вони перевірені, підтвердилися чи спростовані, якщо підтверджені, то хто встановлений порушником, та які службою вжиті заходи.

З обох актів обстеження умов проживання родини ОСОБА_4 вбачається, що діти мають спальні місця, забезпечені постільною білизною, мають власні речі, одяг та іграшки, будинок обладнаний опаленням та електрифікований, висновку про непридатність умов проживання для дітей обидва висновки не містять. Посилання у первинному висновку на бродяжницький спосіб життя відповідача та гуртування коло себе сумнівних компаній знову ж таки документально не підтверджені, джерело вказаної інформації не вказано. Зауваження на не провітрення приміщень, станом на момент проведення огляду, суд вважає субєктивним судженням та таким, що негативним чином не відображається на умовах розвитку дитини у родині.

Доказів соціальної занедбаності малолітніх дітей суду не надано. Натомість на користь тверджень відповідача щодо належного виконання своїх батьківських обовязків свідчать позитивні характеристики на її малолітнього сина ОСОБА_8, як з місця навчання, так і з місця тренування, де зазначається, що дитина не є занедбаною, а навпаки є старанною, вихованою, дисциплінованою, а батьки приділяють увагу вихованню сина. Що на думку суду, свідчить про те, що батьками дитині створені умови для розвитку.

Крім того, небайдужість до долі своїх дітей ОСОБА_4 виявила і після їх вилучення, майже щоденно відвідуючи їх у центрі реабілітації, що дає підстави судити про міцний родинний звязок матері та дітей.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що родина ОСОБА_4 опинилася у складних життєвих обставинах, маючи невеликий заробіток, винаймає житло та утримує трьох дітей, відповідно по мірі своїх можливостей піклується про розвиток дітей та їх виховання. Проте діти зростають у повній родині, на мінімальному рівні забезпечені усім необхідним.

Відтак, виходячи з наданих доказів суд доходить висновку, що позивачем в розумінні положень ст.ст. 10, 59, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів неналежного виконання ОСОБА_4 своїх батьківських обовязків відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, в той час як позивач не був обмежений у праві надання вказаних доказів, проте своїм правом не скористався.

За таких обставин суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не відповідає інтересам дітей, позов є передчасним, тому відмовляє у задоволенні позову в цій частині. Відповідно за відсутності підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 діти мають бути повернуті у родину, та будуть перебувати на утриманні матері, як і перебували до їх вилучення, в звязку з чим відсутні підстави для стягнення аліментів.

Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позову, а позивач від сплати судового збору звільнений, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись вказаними нормами та положеннями ст.ст. 10,11, 88, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. в задоволенні позовних вимог служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ВІДМОВИТИ.

2. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О.С. Шабас