Справа № 275/360/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Грищенка М.В.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2015 року до Брусилівського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 19419,63грн.

Позов обгрунтований тим, що 26 вересня 2014 року між Приватним акціонерним товариством Страхове товариство Гарантія та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/2684482). За умовами даного договору була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля НОМЕР_1.

11 грудня 2014 року о 19-20год. В м.Житомирі по вул.Богунській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, який стояв з краю проїзжої частини.

Згідно акту про оцінку №0643 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу, складеного СПД ОСОБА_3 14.01.2015року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 23303,56 гривень, в тому числі ПДВ 3883,93грн.

На виконання приписів Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі заяви про страхову виплату від 02.02.2015р. ПрАТ СТ Гарантія 06.03.2015р. виплатило потерпілому ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 19419,63грн. (без урахування ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням №319 від 06.03.2015р.

Відповідно до п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно висновку №2376 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 11.12.2014 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2014 року по справі №295/19541/14-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Посилаючись на ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія 19419,63 гривень та витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Представник позивача надіслав до суду клопотання про підтримання позову в повному обсязі та можливість розгляду справи за відсутності представника ПрАТ Страхове товариство Гарантія, зазначив, що не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1, який вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, в судове засідання не зявився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності.

Суд, керуючись ст.224 ЦПК України, ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів з можливістю ухвалення заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з слідуючих підстав:

Відповідно до абзацу "а" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що 26 вересня 2014 року між Приватним акціонерним товариством Страхове товариство Гарантія та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/2684482), за умовами якого договору була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля НОМЕР_1, та що саме відповідно до цього договору було виплачено страхове відшкодування.

Також позивачем не доведена належними та допустимими доказами винуватість відповідача ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11 грудня 2014 року о 19-20год. В м.Житомирі по вул.Богунській, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2.

З ксерокопії постанови Богунського районного суду м.Житомира від 17.12.2014 року по справі №295/19541/14-п, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, вбачається, що 11 грудня 2014 року о 19-20год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель» державний номер НОМЕР_3 по вул.Богунській в м.Житомирі в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив пункт 2.9(а) ПДР України.

В даній постанові не зазначено, що ОСОБА_5, який перебував у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої був пошкоджений ВАЗ 21101 державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

Суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, оскільки позивачем не доведені всі обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, та доведеність яких є обовязковою для застосування положень абзацу "а" підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, щодо того, що була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля НОМЕР_1, та що саме відповідач як водій забезпеченого транспортного засобу, спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача не підлягають відшкодуванню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Страхове товариство Гарантія до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити повністю.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. В. Грищенко