Справа № 456/1180/15-ц
Провадження № 6/456/29/2015
УХВАЛА

іменем України

24 березня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Яніва Н. М.

при секретарі Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу ДВС Стрийського МРУЮ звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, посилаючись на те, що у них на виконанні знаходиться наказ № 914/2950/14 від 31.10.2014р. виданий Господарським судом Львівської області про стягнення з ПП Престиж Україна заборгованості на користь ТзОВ Тема в сумі 133 704, 16 грн., мотивуючи вимоги тим, що станом на сьогоднішній день боржником заборгованість згідно вищевказаному виконавчому документі не погашено.

18.11.2014р. відкрито провадження по примусовому виконанні вказаного виконавчого документа та одночасно винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно довідки Управління Держземагенства у Стрийському районі Львівської області від 17.02.2015р. вбачається наступне, що станом на 01.01.2013р. на території Стрийського району, м. Стрий та м. Моршин, у боржника земельних ділянок у власності чи у користуванні немає.

Згідно отриманої відповіді з Державної податкової служби України у боржника існують відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах. А саме у ПАТ Акціонерний банк Експрес-Банк, ПУАТ Фідобанк, АТ ОСОБА_2 Аваль. Однак згідно матеріалів справи на рахунку боржника у ПАТ Акціонерний банк Експрес-Банк коштів немає; у ПУАТ Фідобанк на одному рахунку міститься 45.00 грн., а на іншому рахунку залишок коштів 0,00 грн.; у АТ ОСОБА_2 Аваль на рахунку боржника коштів немає.

19.11.2014р. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено в банківські установи для виконання. Однак згідно отриманих відповідей встановлено, що на рахунках боржника відсутні кошти для виконання вказаної постанови.

Згідно відповіді начальника Стрийського ЦНП повязаних з використанням АТЗ при ГУМВС України вбачається, що на праві власності боржнику ОСОБА_1 автомототранспорт не належить.

Згідно акту державного виконавця від 09.12.2014р. встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке можна звернути стягнення за рахунок погашення заборгованості. Даний акт склався у присутності боржника та юриста ТзОВ Тема.

Крім того у відділі ДВС на виконанні перебувають інші виконавчі документи про стягнення з ПП Престиж Україна заборгованості.

Боржник добровільно рішення суду не виконує, кошти стягнуті рішеннями суду не сплачує, на виклики державного виконавця не зявляється, про причини неявки не повідомляє. Згідно п.6 ст. 12 ЗУ Про виконавче провадження боржник зобовязаний своєчасно зявлятися за викликом, надавати у строк достовірні відомості про свої доходи та майно, тощо. Тобто, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а відповідно і наявності в нього невиконаних зобовязань, що і є підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву де просить розглядати справу у її відсутність. Подання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подання про тимчасове обмеження боржнику у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

В ході розгляду справи встановлено, що у ВДВС Стрийського МРУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню наказ № 914/2950/14 від 31.10.2014р. виданий Господарським судом Львівської області про стягнення з ПП Престиж Україна заборгованості на користь ТзОВ Тема в сумі 133 704, 16 грн..

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п. 18 ч.2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Скориставшись наданими йому законом повноваженнями, державний виконавець звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

У відповідності до ст. 6 ч. 1 п. 5 Закону України від 21.01.1994 № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Отже, передумовою для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області Заліщук В.І. не надала суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, та що нею вчинено всі дії, передбачені ЗУ Про виконавче провадження спрямовані на погашення боргу, хоча саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Зокрема, державним виконавцем в поданні не наведено доказів того, що боржник вчиняє дії,

спрямовані на ухилення виконання зобовязання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця. Тобто державний виконавець покликається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань. Тобто в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження вимог державного виконавця, не подано доказів того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ст. 12 ЗУ Про виконавче провадження, на який посилається державний виконавець, боржник зобовязаний вчасно зявлятися за викликом державного виконавця та надавати достовірні відомості про свої доходи та майно, але такий до державного виконавця не зявляється. Однак, як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем не долучено до матеріалів справи підтвердження насамперед того, що боржник ОСОБА_1 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, щоб б підтверджувало той факт, що боржнику відомо про існування такого. Таких доказів в матеріалах справи немає. Крім того відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 викликався до виконавчої служби, так як також немає жодного підтвердження, що божник знає про його виклик до виконавчої служби. Отже наведені факти суперечать вимогам статті 12 ЗУ Про виконавче провадження. Тому, оскільки в суду немає підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 дійсно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та був повідомлений і йому відомо про наявність у виконавчій службі відкритого виконавчого провадження відносно нього про стягнення заборгованості, є неприпустимим заборонити боржнику виїзд за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Крім того, відповідно до Закону України Про виконавче провадження у випадку неявки боржника на виклики державного виконавця, останній повинен був винести постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ. Але, наскільки вбачається з матеріалів справи державним виконавцем цього не зроблено, що ще раз підтверджує про неналежне повідомлення боржника про його явку до виконавчої служби.

При обґрунтуванні подання державний виконавець посилається на Закон України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, посилаючись на який просить задоволити подання, однак в матеріалах справи відсутні дані про наявність у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого. Тобто посилання державного виконавця на даний закон прямо суперечить вимогам подання.

Крім того, суду не надано доказів про стан заборгованості, чи взагалі погашався борг і в якій сумі, не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон, а також те що не застосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року 35 Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин та узагальнення судової практики ВСУ від 01.02.2013 року Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зазначає, що обмеження у праві виїзду вирішується при виконанні судових рішень у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Тобто, державним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань за виконавчим провадженням. Державний виконавець лише посилається на факт наявності у нього невиконаного зобовязання, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні подання державного виконавця ДВС Стрийського

МРУЮ про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий-суддя ОСОБА_3