Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1Б
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 415/3228/15-ц
Провадження № 22ц/782/324/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого-судді: Дронської І.О.

суддів: Авалян Н.М., Оробцової Р.І.,

при секретарі: Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Привільська міська рада,

ВСТАНОВИЛА:

22 травня 2015 року ОСОБА_2 подано до Лисичанського міського суду Луганської області вказану заяву, посилаючись на те, що вона постійно проживала з ОСОБА_3, померлим 22 жовтня 2014 року, який доводиться заявниці двоюрідним дідом, а вона є спадкоємицею пятої черги за законом. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємці інших черг, якими є його рідні сестри ОСОБА_4, ОСОБА_5 та рідний брат ОСОБА_6, а також інші особи, у 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадщину не приймали. Про відмову від спадщини вона не заявляла. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини їй необхідно для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2015 року на підставі п.2 ч.2 ст.122 та ч.4 ст.256 ЦПК України відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Привільська міська рада.

Звернувшись з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та ставить питання про скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник, яку повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, заяв щодо відкладення розгляду справи від останньої до суду не надійшло. Від Привільської міської ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за вищезазначеною заявою на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, суддя виходив з того, що із поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що у померлого ОСОБА_3 є спадкоємці, а саме: рідний брат ОСОБА_6 та рідні сестри - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також інші особи, яких зазначила заявник, а тому із заяви вбачається спір по право.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.2005 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення факту, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до правил ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

У пункті 3 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ визначено, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язаного з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив про існування спору про право на спадкове майно, а тому заява про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення якого необхідне ОСОБА_2 для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, не може бути розглянута в окремому провадженні при наявності спадкоємців попередньої черги, які до розгляду справи не залучені, що, при ухваленні рішення в порядку окремого провадження, тягне за собою вирішення судом питання про їх права щодо спадщини.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав можливість викликати до суду та допитати інших спадкоємців та встановити їх думку претендують вони на спадщину чи ні.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2, інші спадкоємці, як заінтересовані особи, заявником не зазначені. При наявності спору про право, як вбачається із заяви ОСОБА_7, при наявності, відповідно до ч.4 ст.246 ЦПК України, у судді права відмовити у відкритті провадження, якщо із заяви вбачається спір про право, вирішення судом питання щодо залучення спадкоємців попередньої черги до участі у справі, виклик до суду для давання пояснень для зясування питання розпорядження останніми наявним правом на спадщину, потягне за собою тяганину у розгляді справи.

Неподання у 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини спадкоємцями попередньої черги, за доводами заяви ОСОБА_2, не є достатньої підставою для висновку про те, що встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем не пов'язується з наступним вирішенням спору про право на спадщину.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відмова у відкритті провадження не позбавляє права заявника звернутися до суду в порядку позовного провадження.

На підставі зазначеного колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ч.3 ст.209, ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст.312, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2015 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Привільська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: