Справа № 524/8652/14-ц
29.01.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, Полтавської області в складі:
головуючого судді - Середа А.В.
при секретарі - Стрижак С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди житла недійсним,-
Позивач звернулася із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності за договором дарування від 15 березня 2012 року належить квартира АДРЕСА_1. В її квартирі зареєстрована з 02 липня 2007 року відповідач - ОСОБА_2, яка проживає за іншою адресою, яка їй не відома. На момент набуття нею права власності на цю квартиру відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована в цій квартирі, однак не проживала ні одного дня і належне їй майно в квартирі відсутнє. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі на підставі договору оренди від 02 липня 2007 року, укладеного з колишнім власником квартири - ОСОБА_3. Просить визнати договір оренди недійсним з підстав його незаконного укладення з моменту підписання.
Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій, підтримуючи позовні вимоги, просить справу розглянути без його участі.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання тричі не з'явилася, не повідомивши причини неявки.
Суд беручи до уваги відсутність з боку позивача заперечень щодо постановлення по справі заочного рішення та враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.
Згідно договору купівлі дарування від 15 березня 2012 року позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1( а.с. 3 ).
Із технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що вона складається з однієї кімнати, загальною площею 18,6 кв.м. ( а.с. 6,7,8).
Згідно частини першої статті 63 Житлового кодексу України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі ( частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо) (частина друга статті 63 ЖК України).
Отже, договір оренди є незаконним з моменту його підписання, оскільки спірна квартира складається з однієї кімнати і вона не може бути предметом договору найму з тих підстав, що в квартирі на момент укладення договору оренди був зареєстрований і проживав власник квартири ОСОБА_3 ( а. с. 6, 7, 8).
Крім того, за повідомленням адресно-довідкового підрозділу ГУДМС частини першої статті 63 Житлового кодексу України предметом УДМС України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Миргорода, зареєстровано місце проживання - квартира АДРЕСА_1 (а.с.11).
Із припису частини п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з моменту укладення договору оренди, з 02 липня 2007 року по цей час не проживає в квартирі, що свідчить про те, що правочин - договір оренди житла не був спрямований на реальне настання правових наслідків.
Копія позовної заяви та додані до неї матеріали та судові повістки направлені судом відповідачу ОСОБА_2 за відомою суду адресою за місцем реєстрації, однак відповідач пошту не отримала і місце її перебування не відоме ні позивачу, ні суду, що стверджується обставинами, викладеними в позовній заяві позивача ОСОБА_1 та повернутою поштовою кореспонденцією (а.с. 14, 15, 16, 17, 20).
З дня надходження до суду позовної заяви, з 19 вересня 2014 року по 29 січня 2015 року, тобто більше 4(чотирьох) місяців, відповідач ОСОБА_2 ні разу не з'явилася до суду і не надала заяву причин її неявки до суду, що свідчить про відсутність реального настання правових наслідків, що обумовлені договором.
Тобто оспорюваний договір оренди житла є фіктивним в сенсі частини першої статті 234 Цивільного кодексу України і має бути визнаний судом недійсним (частина друга статті 234 Цивільного кодексу України).
Більше того, у відповідності до вимог частини першої статті 821 Цивільного кодексу України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлено, договір вважається укладеним на п'ять років.
З дня укладення договору оренди квартири минуло 7(сім) років 6(шість) місяців, а отже і з цих підстав він втратив юридичну дійсність.
Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і є такими, що слід задовольнити.
Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати пов'язані із сплатою судового збору у сумі 243,60 грн. належить стягнути з ОСОБА_2
Керуючись ст.ст. 14, 57-59, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 367 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. 63 Житлового кодексу України, ст.ст. 203, 234, 821 Цивільного кодексу України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати договір оренди житла від 02.07.2007 року, а саме квартири АДРЕСА_1 - недійсним.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: