АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

за участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання третейської угоди недійсною,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати недійсною третейську угоду, яка була укладена у додатковій угоді від 31.12.2012 року до Кредитного договору № 065 - 2008 - 1374 від 25 квітня 2008 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 31.01.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору № 065 - 2008 - 1374 від 25 квітня 2008 року, якою до останнього внесено третейське застереження, та відповідно всі вимоги, які виникають при його виконанні або в зв'язку з ним, або випливають з нього, передано на розгляд постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду. Вважає, що третейське застереження обмежує її права споживача, порушує принцип рівності сторін за договором, не відповідає вимогам законодавства.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує, що укладення між кредитодавцем та позичальником (споживачем) третейської угоди після набрання чинності змінами в Законі України «Про третейські суди» суперечить пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» № 1701 від 11.05.2004 року, який виключає з компетенції третейських судів справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Тому, відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України (згідно з якою для чинності правочину його зміст не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам), оспорювана третейська угода не є чинною та, на підставі частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, є недійсною.

Крім того, висновок суду, що оспорювана третейська угода не містить умов про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника), які в силу пункту 2 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ є несправедливими, є неправомірним.

Зазначила, що відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року за №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» суд має виходити з припущення, що споживач не має спеціальних знань про властивості та (характеристики товарів (робіт, послуг). Позивач не має спеціальних правових знань та не був обізнаний у змінах у чинному саме на момент укладення третейської угоди законодавстві у сфері захисту прав споживачів та у сфері діяльності третейських судів в Україні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача ПАТ «Універсал Банк» проти апеляційної скарги заперечував просив рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що оспорювана третейська угода за своїм змістом жодним чином не суперечить нормам Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, в повній мірі з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки такого висновку суд дійшов, не з'ясувавши дійсні обставини спору, не перевіривши доводи і заперечення сторін та без належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права є підставою відповідно до ст. 309 ЦПК України до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті заявлених позовних вимог.

Судом встановлено, що 25.04.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1, яка після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1, укладено кредитний договір №065-2008-1374 (на придбання майна), відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 81 850,00 швейцарських франків, а позичальник зобов'язалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 9,95 % річних в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором.

31.01.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору №065 2008 -1374 від 25 квітня 2008 року, якою до останнього внесено третейське застереження.

Зокрема, згідно п. 8.1. статті 8 договору сторонами погоджено, що всі вимоги, які виникають при виконанні цього договору або в зв'язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення договору.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 ставила перед судом питання про визнання третейського застереження недійсним, оскільки воно є несправедливим, таким, що обмежує її права як споживача.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з того, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується, з огляду на таке.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

ЗазначенийЗакон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Отже, на час укладання додаткової угоди до договору кредиту (31 січня 2012 року) Закон України «Про третейські суди» містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що третейське застереження передбачене додатковою угодою до договору кредиту було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», а тому третейську угоду, яка була укладена у додатковій угоді від 31.01.2012 року до Кредитного договору № 065 - 2008 - 1374 від 25 квітня 2008 року слід визнати недійсною.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-64 цс 15.

Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення , наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання третейської угоди недійсною - задовольнити.

Визнати недійсною третейську угоду, яка була укладена у додатковій угоді від 31.01.2012 року до Кредитного договору № 065 - 2008 - 1374 від 25 квітня 2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді