Справа №345/669/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Гладенької Л.Ф.

з участю:

представника позивача Мануляка Ю.В.

представника відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача Мислюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергобуд» до ОСОБА_4, страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, 18.07.2012 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 та рухаючись ділянкою автодороги «Стрий-Чернівці» став виконувати розворот з правого узбіччя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для виконання розвороту завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині призначеній для руху в цьому напрямку, перетнув суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки і не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_5, який рухався автомобілем марки ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 в попутньому напрямку. Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 10.2, 10.4 ПДР України та додатку 2 «Дорожня розмітка», що призвело до зіткнення транспортних засобів ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 та «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1, в результаті даної ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Долинського районного суду від 26.08.2014 року ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ст.286 ч.1 КК України. Даний вирок набув законної сили 26.09.2014 року.

На момент вчинення ОСОБА_4 ДТП автомобіль марки ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5 належав на праві власності позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідроенергобуд».

У результаті ДТП автомобіль марки ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 зазнав значних ушкоджень та не міг використовуватись за призначенням. Згідно висновку спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру управління міністерства внутрішніх справ України в Іванно-Франківській області №09/17-75 від 10.10.2012 року автомобіль марки ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 зазнав ушкодження переднього бамперу, правої фари, капоту, правого переднього крила, правого лонжерону, правої передньої дверки, панелі даху та інших похідних частин. Вартість матеріального збитку спричиненого позивачу внаслідок ДТП становить 12943,0631382 грн., які просить стягнути з відповідача. Крім того, зазначає, що внаслідок ушкодження автомобіля позивачу нанесено моральні збитки, оскільки йому вкрай важко виконувати свою діяльність без автомобіля, він зазнав зниження престижу та підриву довіри до його діяльності, так як відсутність автомобіля не давала змоги вчасно виконувати замовлення.

Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн. і просить суд стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому позов не визнав та пояснив, що шкода не підлягає відшкодуванню, оскільки акт виконаних робіт не є належним доказом завданої шкоди, сума збитків не розрахована з врахуванням зносу, він не відображає виду та характеру пошкоджень внаслідок ДТП, тому вважає, що нанесена шкода належним чином не підтверджена. Просить в позові відмовити за недоведеністю.

Представник відповідача страхової компанії «Галицька» - Мислюк В.І. в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що водій, який причетний до ДТП має вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання ДТП. Страхувальник та потерпіла особа не звертались до страховика ні з повідомленням про страховий випадок ні з заявою про виплату страхового відшкодування і вперше їм стало відомо про заявлені вимоги позивача тільки 26.03.2015 року, коли отримали копію ухвали про залучення в якості співвідповідача. Позивачем не виконано жодної вимоги Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині обов'язків покладених на нього та не подав до страхової компанії для отримання страхового відшкодування заяви з додатком передбачених документів. Тому просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2012 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 та рухаючись ділянкою автодороги «Стрий-Чернівці» став виконувати розворот з правого узбіччя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для виконання розвороту завчасне не зайняв відповідне крайнє положення на проїздній частині призначеній для руху в цьому напрямку, перетнув суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки і не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_5, який рухався автомобілем марки ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 в попутньому напрямку. Своїми діями ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.10.1, 10.2, 10.4 ПДР України та додатку 2 «Дорожня розмітка», що призвело до зіткнення транспортних засобів ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_2 та «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1, в результаті даної ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Долинського районного суду від 26.08.2014 року ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ст.286 ч.1 КК Україн (а.с.6-7).

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року. Пунктом 22.1 ст. 22 згаданого Закону передбачено, що при настанні страхового випадку відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.35 вищевказаного Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що позивач не звертався із заявою до страхової компанії «Галицька» з заявою про отримання страхового відшкодування, в зв'язку з чим, суд вважає, що правових підстав для отримання страхового відшкодування позивачем від страхової компанії «Галицька» відсутні, оскільки останнім жодним чином не порушено прав позивача на отримання відшкодування у встановленому Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не вчинено дій, які свідчили б про невиконання або оспорювання такого права.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Статтею 29 згаданого Закону передбачено, що у зв"язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем в якості доказу про розмір завданої матеріальної шкоди надано Акт виконаних робіт на суму 31 382 грн., однак суд вважає, що даний Акт не може бути доказом завданої матеріальної шкоди, оскільки він не є оціночним актом і сума збитків не розрахована з врахуванням зносу. Надані платіжні доручення №15 від 14.01.2013 року та №106 від 14.02.2013 року не є документами, які можуть служити доказами нанесеної шкоди і вартості проведеного ремонту, саме пошкоджених в результаті ДТП вузлів та деталей.

Також слід зазначити, що у відповідності до п. 33.1.4 ст. 33 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламент виплати), водій транспортного засобу, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

В абзаці 4 п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року передбачено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов"язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

З врахуванням навденого, обов'язок відшкодування шкодив завданої ДТП виникає у винної особи - ОСОБА_4, який до свого страховика - «Галицька» з повідомлення про ДТП не звертався.

Однак, судд вважає, що в даному випадку шкода завдана ТзОВ «Гідроенергобуд» винною особою - ОСОБА_4 не підлягає відшкодуванню, оскільки Акт виконаних робіт не є належним доказом завданої шкоди, оскільки останній не є оціночним актом і сума збитків не розрахована з врахуванням зносу, він не відображає виду та характеру пошкоджень, які утворилися внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.07.2012 року.

Що ж до вимоги позивача, суд вважає, що такий розмір моральної шкоди не є співрозмірним завданій шкоді, позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження завданої моральної шкоди, в зв'язку з чим така вимога до задоволення не підлягає.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах зв'ялених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.1166,1167,1187,1192 ЦК України, ст.ст. 209, 213-215,ЦПК України, суд,

РІШИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроенергобуд» до ОСОБА_4, страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного сулу Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же термін з дня отримання копії рішення.

Головуючий :