РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем, в 1997 році ними була приватизована квартира АДРЕСА_1, внаслідок чого вона набула право власності на ? частини вказаної квартири. Після розірвання шлюбу у 2006 році вона переїхала проживати в смт. Новомиргород до хворої матері, яка за станом здоровя потребувала стороннього догляду. Увесь час поки проживала з матірю, сплачувала свою частку платежів за комунальні послуги. Після смерті матері повернулася до свого житла, але відповідач за цей час змінив вхідні замки та відмовився впускати її в квартиру. Враховуючи вищевикладене, просила суд вселити її у квартиру АДРЕСА_2 та зобовязати відповідача не чинити перешкод в користуванні вищевказаною квартирою.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся в до суду із зустрічним позовом про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 02.07.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду на підставі п. 5.1 ст. 207 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечували.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 22.11.1970 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час перебування з відповідачем у шлюбі, в 1997 році ними була приватизована квартира АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло за № 9608 від 20.03.1997, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради народних депутатів.

Відповідно до вказаного свідоцтва, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Згідно копії паспорту громадянина України, виданого на імя ОСОБА_1, позивач зареєстрована за вищевказаною адресою з 25.02.1997 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31.01.2005 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КЕ № 086995 виданого Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області від 23.10.2014 року, за актовим записом 137.

Після розірвання шлюбу позивач та відповідач продовжили проживати разом у спірній квартирі.

У 2006 році ОСОБА_1 виїхала проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1 для догляду за хворою матірю, яка за станом здоровя потребувала стороннього догляду, однак частково сплачувала комунальні послуги по кв. 9 в буд. 58, що підтверджується відповідними квитанціями. Після смерті матері у 2012 році, позивач повернулася до м. Кременчука.

Судом встановлено, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні належною їй часткою квартири АДРЕСА_4, зокрема, не допускає її до квартири. Вказана обставина не оспорювалась відповідачем у судовому засіданні.

Таким чином позивач позбавлена можливості користуватися квартирою № 9 в буд. 58 по вул. Тельмана в м. Кременчуці.

З метою усунення перешкод у користуванні вказаною квартирою позивач зверталася до правоохоронних органів, з метою захисту свого права проживання та користування належною їй частиною квартири.

Отже, досліджені судом докази свідчать про те, що позивач, як співвласник спірної квартири, має право на захист свого порушеного відповідачем ОСОБА_2 права користування майном. За таких обставин суд вважає за необхідне зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу в користуванні належною їй на праві власності квартирою № 9 в буд. 58 по вул. Тельмана в м. Кременчуці Полтавської області та вселити її в дану квартиру.

Також, суд зобовязує ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 дублікати ключів від вхідних дверей АДРЕСА_5.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також приймаючи до уваги факт визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у квартиру АДРЕСА_6.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою 9 в будинку 58 по вулиці Тельмана в місті Кременчуці Полтавської області.

Зобовязати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 дублікати ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: