Справа № 276/170/15-ц
Провадження по справі №2/276/135/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого-судді Сульженка Л.П.

при секретарі Процюк О.В.

з участю позивача-відповідача: ОСОБА_1

відповідача-позивача: ОСОБА_2

представника позивача-відповідача: ОСОБА_3

відповідача-позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарськ-Волинського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду 3 лютого 2015 року, вказуючи, що відповідач зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається і 5 грудня 2014 року самочинно без її дозволу забрав малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у своїх батьків, добровільно повернути дитину не бажає. Звернення до державних органів результатів не дали. Шлюб між ними розірвано рішенням 14 січня 2015 року. Відповідач щоденно перебуває на роботі з 7 години до 17 години, а тому належним вихованням дитини не займається.

Дитину доглядає бабуся відповідача, яка має вік 65 років і часто хворіє.

За таких обставин просить суд відібрати у відповідача їх дитини і визначити місце її проживання з матірю.

Свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач і його представник позов не визнали, вказуючи, що позивачка схильна до самогубства, у неї відсутній здоровий розсудок, ніде не працює, веде негативний спосіб життя, а тому не може виховувати дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я.

Факт того, що відповідач самочинно, без згоди ОСОБА_1 забрав дитину підтверджується тим, що позивачка звернулась до Іршанської селищної ради про визначення порядку її участі у вихованні дитини до вирішення спору про місце проживання дитини в суді.

Відповідач не надав суду доказів про те, що позивачка зловживає спиртними напитками, що схильна до самогубства, що не має здорового розсудку.

Позивачка дійсно в даний час не працює, так як з 27 січня 2014 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною, має належні матеріально-побутові умови для проживання дитини з нею.

Дані обставини підтверджуються довідкою Межирічанського гірничо-збагачувального комбінату №04-36/02 від 12.01.2015 року /а.с. 18/ і актом обстеження матеріально-побутових умов по місцю проживання позивачки від 15 грудня 2014 року /а.с. 22/.

Згідно висновку органу опіки та піклування при Іршанській селищній раді від 17 березня 2015 року слідує, що є доцільним проживання та виховання малолітньої ОСОБА_5 разом з матірю /а.с. 81/.

З принципів 4 і 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організацією Обєднаних націй 20 листопада 1959 року слідує, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включно з належним допологовим і післяпологовим доглядом. Дитині має належати право на відповідне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матірю.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Вирішуючи зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання місця проживання малолітньої ОСОБА_5, 19 грудня 2013 року, суд виходить із слідуючого.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 самочинно, без згоди матері малолітньої дитини ОСОБА_1 змінив місце проживання дитини і добровільно не повернув дитини матері, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

В зустрічній позовній заяві відповідач-позивач вказує на те, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності. У судовому засіданні достовірно встановлено, що кримінальні провадження закриті досудовим слідством Володарсько Волинського РВ УМВС України в Житомирській області за відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення, тобто досудовим слідством доведена її не винність, що підтверджується постановою про закриття кримінального провадження /а.с. 65/.

Згідно довідки лікаря-психіатра ОСОБА_7 Володарсько Волинського ЦПМСД від 09.12.2014 року /а.с. 23/ слідує, що позивачка на обліку у лікаря психіатра не перебуває і за медичною допомогою за останні 5 років не зверталась.

Доказів про схильність ОСОБА_1 до самогубства відповідач-позивач суду не надав і даний факт спростовується показами свідка ОСОБА_8 з яких слідує, що ОСОБА_1 під час навчання в Житомирському політехнічному інституті порізала ліву руку під час миття вікон.

Покази свідків, допитаних в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_1 не займається вихованням дитини і веде негативний спосіб життя суд до уваги не приймає, так вони ні чим не підтверджені. Рішення по цих питаннях органами державної влади не приймались.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання що зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає залишенню без задоволення за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.19, 161, 162 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини та визначення місця проживання дитини задовольнити. Малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрати від ОСОБА_2 і визначити місце проживання дитини з матірю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 Володарсько Волинського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини залишити без задоволення за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько Волинський районний суд.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Л.П. Сульженко