У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сазоновій В.Г., Іовій О.О.

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 371/15 від 25 травня 2015 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків 25 травня 2015 року прийняв рішення у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-29/3797 від 18 липня 2007 року. Вважає, що зазначене рішення підлягає скасуванню, оскільки ухвалене з порушенням вимог ЗУ «Про третейські суди».

Так, склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, оскільки відповідач не приймав участь у формуванні складу третейського суду, як це передбачено ст. 16 ЗУ «Про третейські суди», умовами договору кредиту, п.6.2, передбачений інший склад третейського суду.

В порушення п.8 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», рішенням третейського суду встановлено юридичний факт (сторінка 3 абзац 10 рішення), про успадкування відповідачем майна, яке є предметом застави. Проте, ОСОБА_1 не отримував свідоцтва про право на спадщину за законом на транспортний засіб, який є предметом застави.

Також, відповідно до п.11 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», позовна заява не підлягала розгляду третейським судом, оскільки відповідач не є стороною кредитного договору та не надавав згоду на розгляд справи в третейському суді.

Третейський суд вирішив спір, який не підвідомчий третейському суду, оскільки відповідно до п.14 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Також, банк про смерть відповідача та відкриття спадщини був повідомлений вчасно, а саме 16 листопада 2009 року (позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1), а тому не був позбавлений можливості звернутися в межах строку передбаченого ст. 1281 ЦК України до спадкоємця чи до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори про задоволення вимог банку.

За вказаних обставин вважає, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 371/15 від 25 травня 2015 року, підлягає скасуванню з підстав визначених в п.1, 2, 4 ст. 389-5 ЦПК України.

В судовому засіданні представник заявника підтримала доводи поданої заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з підстав викладених у заяві та у доповненнях до заяви від 03 вересня 2015 року, просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні доводи заяви ОСОБА_1 не визнав, просив суд відмовити у задоволенні заяви. Пояснив, що до спадкоємця, в даному випадку ОСОБА_1, перейшли усі права та обв`язки позичальника, спадкодавця ОСОБА_2, оскільки заявник прийняв спадщину незважаючи на те, що не оформив її юридично. Рішення третейського суду прийняте відповідно до Закону та підстав для його скасування не має.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної справи, матеріали третейської справи № 371/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 травня 2015 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків прийняв рішення у справі № 371/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позов задовольнив та стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту №10-29/3797 від 18 липня 2007 року в сумі 174 711 гривень 74 копійки.

Договір кредиту №10-29/3797 від 18 липня 2007 року укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2, відповідно до листа П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори є заявник у справі ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремою письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Статтею 13 цього ж Закону визначено, що якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

Так, згідно з п. 6.2. ст. 6 договору кредиту № 10-29/3797 від 18 липня 2007 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем у порядку черговості. Вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Ст.ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобов'язання за кредитним договором і переходять до спадкоємців. До спадкоємців переходять відповідні боргові зобов'язання спадкодавця, але у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З урахуванням положення ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, Цивільним кодексом України встановлюється критерії та обсяги відповідальності спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця, що за своєю суттю полягає лише в обов`язку спадкоємця задовольнити вимогу кредитора лише у межах вартості майна отриманого у спадщину.

За вимог же ст.ст. 2, 5 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом, та право на передачу спору на розгляд третейського суду належить виключно сторонам третейської угоди.

Угода про передачу спору на вирішення третейського суду припиняється смертю боржника, оскільки нерозривно пов`язана з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконана іншою особою, в даному випадку спадкоємцем, оскільки обов`язок останнього полягає не у виконанні умов договору, у якій укладена третейська угода, оскільки спадкоємець не є ні стороною договору, ні стороною третейської угоди. Права та обов`язки спадкоємця зводяться лише до задоволення вимог кредитора спадкодавця, які існували на день смерті, та лише у межах вартості отриманого у спадщину майна.

Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених ЗУ «Про третейські суди» до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 Цивільного процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять зам межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації Українських банків прийняв рішення у справі №371/15, яка не підвідомча третейському суду відповідно до закону та рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, оскільки права та обов`язки за третейською угодою нерозривно пов`язані з особою, стороною такої угоди, в даному випадку з особою позичальника, та не допускають правонаступництво.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків у справі №371/15, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 25, 608, 1216, 1218, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 210, 389-1, 389-4 - 389-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 25 травня 2015 року у справі № 371/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за договором кредиту №10-29/3797 від 18 липня 2007 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: