Справа № 183/1649/15
№ 2/183/1639/15
01 липня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Білокурової А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -
позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем з 21 грудня 2007 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі, від якого має неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, про дитину не піклується
В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявок суду не пояснив, заяви про розгляд справи за відсутності не надавав.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявилися, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4/, яка станом на 27 лютого 2015 року проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні /а.с.2/.
Стан здоров`я ОСОБА_3 станом на 23 січня 2014 року є незадовільним, дитина страждає на вроджений порок серця, хронічну недостатність /а.с.6/.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять. Оскільки неповнолітня дитина станом на день розгляду справи проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню частково і, з урахуванням вимог ст.182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.
Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.
У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач звернулась з позовом 20 березня 2015 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп.
Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 130, 174, 213, 215, ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 20 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.
Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д.О. Парфьонов