АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/1566/14-ц 22-ц/774/158/К/15
Справа № 215/1566/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Номер провадження 22-ц/774/158/К/15 Тарасенко О.В.
Категорія 43 (IV) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року коллегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат"- Колесніченко Інни Володимирівни;

позивача ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася із позовом до ПАТ "Кривбасзалізрудком", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло, який обґрунтовувала тим, що 27.11.2008 року вона була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 як член сім'ї всіх мешканців і мала постійне місце проживання за вказаною адресою. В будинок вселилась ще до реєстрації шлюбу з позивачем, в якому і постійно проживали, але коли дізналися, що її свекор ОСОБА_7 страждає тяжким захворюванням на туберкульоз вони з відповідачем ОСОБА_6 вимушені були наймати житло, так як вона була вагітна, хвилюючись за життя та здоров'я як своє так і дитини. Коли народилася дитина, вона теж була зареєстрована на постійне місце проживання в будинку АДРЕСА_1. Свекор від зазначеної вище хвороби помер, але свекруха теж перебувала на обліку у тубдиспансері. В будинку АДРЕСА_1 вона з дочкою не проживала з поважних причин але постійне її та дочки місце проживання і реєстрації було в саме в цьому будинку.

В 2012 році, під час вирішення спору між позивачами ОСОБА_6, ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, який 19.02.2013 року залишено без розгляду за заявою позивачів, вирішувалось питання про відселення мешканців будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з знесенням на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №355 від 05.09.1979 року, рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів №338 від 12.10.11 "Про наміри ПАТ "Кривбасзалізрудком" щодо відселення мешканців житлових будинків та їх знесення", графіку знесення житлових будинків , що потрапляють в зону зсуву земної поверхні від гірничих робіт шахти ім. Леніна.

Уточнивши свої позовні вимоги 24.09.2014 року позивач просила поновити їй та її малолітньої доньці право на житло, зобов'язавши ПАТ "КЗРК" забезпечити їх житлом, згідно до вимог ст. ст. 47-48 ЖК України, оскільки позивач та її малолітня дочка були позбавлені житла на підставі рішення суду, яке було скасовано.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 та її малолітній дочці ОСОБА_8 право на житло.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство " Криворізький залізорудний комбінат" забезпечити житлом ОСОБА_3 та її малолітню дочку - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно ст.ст. 47-48 ЖК України.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Кривбасзалізрудком" ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зокрема суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що позивач з малолітньою дитиною ніколи не були власниками спірного будинку, ніколи там не проживали, не оплачували комунальні послуги, не утримували будинок, не враховані пояснення ОСОБА_6 про те, що факт непроживання позивача в спірному домоволодінні не пов'язаний із хворобою його батьків, вони з колишньою дружиною взагалі не мали наміру там проживати, а на момент відселення позивач та малолітня дитина були зняті з реєстраційного обліку за рішеннями суду, які на той момент набрали чинності.

Судом при ухваленні рішення не було встановлено, чи було порушено право позивача на житло, не враховано, що відповідно до вимог ст. 171 ЖК України, у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках, надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного або громадського житлового фонду.

В рішенні суду не зазначено, яким саме чином ПАТ "Кривбасзалізрудком" має забезпечити позивача та малолітню дитину житлом, оскільки спірний будинок є знищеним, а іншого житлового фонду підприємство не має, крім того посилаючись на ст. 111 ЖК України суд першої інстанції не врахував, що в даному випадку мова йде про відселення, а не про виселення, що по різному врегульовано нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у скарзі доводи, заслухавши сторони, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 19.07.2008 року по 10.11.2010 р., від зазначеного шлюбу має з відповідачем дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

27.11.2008 року позивач , як член сім'ї була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а після народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини - ОСОБА_8, остання також була зареєстрована за вказаною адресою, що не заперечується сторонами.

Заочним рішенням Тернівського районного суду від 13 квітня 2012 року м. Кривого Рогу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, та додатковим рішенням Тернівського районного суду від 20.08.2012 року ОСОБА_3 та її малолітня донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 зняті з реєстрації по домоволодінню АДРЕСА_1, оскільки у спірному домоволодінні не проживали.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.11.2012 року, оскільки відповідач не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, а обставини на які ОСОБА_3 посилається - наявність тяжкої хвороби члена сім'ї може свідчити про поважність причин і повинна з'ясовуватися по даній категорії справ, дане рішення було скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

19.02.2013 року ухвалою Тернівського районного суду позовна заява ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в розпорядженні приватним будинком залишена без розгляду.

На підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №355 від 05.09.1979 року, рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів №338 від 12.10.11 "Про наміри ПАТ "Кривбасзалізрудком" щодо відселення мешканців житлових будинків та їх знесення", графіку знесення житлових будинків, що потрапляють в зону зсуву земної поверхні від гірничих робіт шахти ім. Леніна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були відселені з будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з знесенням і їм на підставі їх заяв ПАТ "КЗРК" в серпні 2012 року виплатило компенсацію збитків та витрат, пов'язаних зі знесенням домоволодіння, та відселенням громадян у зв'язку з вилученням земельної ділянки, після чого житловий будинок з господарськими спорудами були знесені та знищені.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що позивач разом з малолітньою донькою, на підставі рішення суду, яке було пізніше скасовано, були зняті з реєстрації зі спірного домоволодіння та позбавлені права на житло як члени сім'ї власників будинку, яке підлягає поновленню.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, не наведено, яке її право порушено, згідно якого матеріального закону та як його поновити.

Згідно ч. 1 ст. 111 ЖК УРСР якщо будинок, в якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню у зв'язку з вилученням земельної ділянки для державних або громадських потреб, громадянам, виселюваним з цього будинку, інше благоустроєне жиле приміщення надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, а у випадках, коли земельна ділянка відводиться державній, кооперативній або іншій громадській організації, - цією організацією.

Статтею 171 ЖК УРСР передбачено, що у разі знесення жилих будинків, що є в приватній власності громадян, у зв'язку з вилученням земельних ділянок для державних або громадських потреб зазначеним громадянам, членам їх сімей, а

також іншим громадянам, які постійно проживають у цих будинках,

надаються за встановленими нормами квартири в будинках державного

або громадського житлового фонду. Крім того, власникам жилих

будинків на їх вибір або сплачується вартість будинків,будівель та пристроїв, що зносяться, або надається право використати матеріали від розбирання цих будинків, будівель та пристроїв за своїм розсудом. За бажанням громадян виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів забезпечують їм (замість

надання квартир) можливість позачергового вступу до членів житлово-будівельних кооперативів і одержання в них квартир.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як особи, власники спірного домоволодіння, були відселені з будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з знесенням. На підставі їх заяв ПАТ "КЗРК" в серпні 2012 року виплатило компенсацію збитків та витрат, пов'язаних зі знесенням домоволодіння, та відселенням громадян у зв'язку з вилученням земельної ділянки, після чого житловий будинок з господарськими спорудами були знесені та знищені.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що на момент прийняття рішення про виплату компенсації збитків та витрат, пов'язаних зі знесенням спірного домоволодіння, позивач, згідно рішення суду, яке набрало чинності, була знята з реєстрації в спірному домоволодінні, тому суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що було порушено право позивача на житло та виплату компенсації.

Крім того, позивач із малолітньою дитиною взагалі не проживала в спірному будинку та не сплачувала житлово-комунальні послуги за користування домоволодінням, чого позивач в суді не оспорювала, у зв'язку із чим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 змушені були звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, позивачем не було надано належних документів для підтвердження того, що вона є власником (співвласником) спірного домоволодіння, або документів, що підтверджували б статус члена сім'ї власника чи постійність проживання в спірному будинку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги зі скасуванням рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задовольнити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті Кривий Ріг раді, про поновленні права на житло.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: