Справа № 307/4355/14-ц
Провадження № 2/307/294/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., за участю прокурора Петечук А.А., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи орган опіки та піклування Лакієнко З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона являється бабусею малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який від народження проживає з нею. Мати малолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_8, а батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, рішенням Тячівського районного суду від 27.09.2007 року був визнаний безвісно відсутнім з 01.06.2002 року. Між її дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб 20.08.2008 року. Після смерті матері онука, вона звернулася до органу опіки та піклування щодо призначення її опікуном над онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації за № 367 від 07.08.2014 року її онукові надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та за № 389 від 20.08.2014 року її призначили опікуном. Рішенням Тячівського районного суду від 23.10.2014 р. скасовано попереднє рішення, щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім, де представляла його інтереси його мати ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності. Батько ОСОБА_2 в суди не з'являвся, так як на даний час він знаходиться за межами країни. Після того, як батька ОСОБА_4 рішенням суду було визнано особою, зникли підстави для перебування хлопчика на обліку служби у справах дітей і розпорядженням голови Тячівської РДА від 21.11.2014 року № 544 хлопчик втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування і тимчасово влаштований у її сім'ю, згідно її ж заяви. Також її онук, ОСОБА_4, в присутності спеціаліста служби у справах дітей Тячівської РДА написав пояснення, що він не бажає їхати до батька і хоче залишитися проживати з нею. 21.11.2014 року вона звернулася до органу опіки та піклування Тячівської державної адміністрації про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно його сина ОСОБА_4 Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, на сьогоднішній день дитині вже 12 років, хлопчик не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Батько з сином не проживає вже з 2002 року, зовсім не цікавиться його долею, участь у вихованні не бере, матеріально не допомагає. ОСОБА_4 проживає з нею, між ними склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. ОСОБА_4 навчається в 7 класі Тячівської ЗОШ І-ІІІ ст №1, за всі роки навчання батько жодного разу до школи не приходив, участі у вихованні сина не приймав. Її онук займається у відділенні греко-римської боротьби з 01.09.2008 року, за час тренування батько не цікавився успіхами свого сина. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування його дитини, а з боку покійної матері та з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на нього законом. Згідно ч.2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, на її думку, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. У відповідності з ч.4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Стаття 164 СК України містить перелік підстав для застосування до винної особи такого виду відповідальності як позбавлення батьківських прав. Тому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Руське Поле, Тячівського району, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Прокурор Петечук А.А в судовому засіданні проти позову не заперечив.

Представники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечили відносно позову та пояснили, що ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутнім для отримання допомоги від держави і про цей факт відповідачу не було відома, а коли стало відомо він звернувся до суду про скасування такого рішення. Разом з цим стверджують, що відповідач надавав матеріальну допомогу своїй дитині здійснюючи грошові переводи на адресу позивачки, а тому в позові просять відмовтию.

Представник третьої особи орган опіки та піклування в судовому засіданні проти позову не заперечила та пояснила, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, навіть не з'являвся на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації, хоче належним чином повідомлявся про час і місце проведення засідання. На прохання і обіцянки представника відповідача, щодо явки ОСОБА_2 на розгляд питання щодо малолітнього ОСОБА_4, комісія декілька разів відкладала розгляд цього питання, однак відповідач так і не з'явився, що свідчить що йому байдужа подальша доля його сина. Тому просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_9, представника третьої особи орган опіки та піклування Лакієнко З.В., прокурора Петечук А.А.та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Згідно до ст. ст. 150-180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної, загальної та середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.08.2014 року його батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Шлюб між сторонами розірвано 20.08.2008 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 20.08.2008 р.

Рішенням Тячівського районного суду від 27.09.2007 року відповідач ОСОБА_2 визнаний безвісно відсутнім, де початком безвісної відсутності вважати 01.06.2002 року.

Рішенням Тячівського районного суду від 23.10.2014 р. скасовано попереднє рішення від 27.09.2007 року, щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5, мама малолітнього ОСОБА_4, померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3.

Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації за № 367 від 07.08.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 389 від 20.08.2014 року позивачку ОСОБА_1 призначено опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Розпорядженням голови Тячівської РДА від 21.11.2014 року № 544 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування і тимчасово влаштований у сім'ю його бабуся ОСОБА_1, згідно заяви позивачки.

Платіжними переводами, а саме від 05.03.2010 року на суму 3000 руб, від 08.07.2010 р. на сум 3000 руб., від 28.12.2010 року на суму 3000 руб., від 19.12.2011 р. на суму 5000 руб, від 30.07.2012 на суму 5000 руб., від 23.05.2012 року на суму 4000 руб., від 23.08.2012 року на суму 5000 руб, від 11.12.2012 року на суму 7000 руб, від 06.03.2013 року на суму 3000 руб., від 30.04.2013 року на суму 300 грн., від 19.08.2013 року на суму 5000 руб., від 31.06.2014 на суму 12000 руб., стверджено, що відповідач ОСОБА_2 здійснював періодичні платіжні переводи на утримання сина ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 за перерід з 05.03.2010 року по 31.06.2014 року.

Висновком органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 32 від 09.02.2015 року надано згоду на позбавлення прав ОСОБА_2, уродженця с. Руське Поле відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Цим же висновком стверджено, що на протязі 12 років ОСОБА_2 життям сина не цікавився, за всі ці роки жодного разу ОСОБА_4 не бачив, участі у його вихованні не брав, хоча перешкод у спілкуванні з сином батькові ніхто не створював. Спроба органу опіки та піклування налагодити контакт між батьком і сином результату не дала, оскільки ОСОБА_2 неодноразово не являвся на комісію з питань захисту прав дитини при Тячівській райдержадміністрації на розгляд питання щодо малолітнього ОСОБА_4.

Таким чином, суд вважає, що сам факт здійснення періодичних платіжних переводів на утримання сина, за період з 05.03.2010 року по 31.06.2014 року, не підтверджує належне виконання батьком ОСОБА_2 своїх обов'язків по вихованню сина ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 164 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд вважає, що для захисту прав та інтересів малолітнього ОСОБА_4, слід позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с. Руське Поле, Тячівського району, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 150-180, 164 п. 2,СК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с. Руське Поле, Тячівського району, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які беруть участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик