Справа № 367/1491/15 Головуючий у І інстанції Мікулін А.В.
Провадження № 22-ц/780/4598/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 46 30.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Журби С.О., Суханової Є.М.

При секретарі - Лопатюк В.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Прокурора Київської області в інтересах держави на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня 2015 року у справі за позовом Прокурора

м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Ворзельської селищної ради Київської області , ОСОБА_2, Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції, 3-я особа ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень ради, реєстрації права власності на земельну ділянку .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а ;

У лютому 2015 року Прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що рішенням Ворзельської селищної ради №912-27-ІУ від 29 грудня 2004 р. затверджено ОСОБА_3 проект відведення земельної ділянки та надано в оренду земельну ділянку площею 1,1203 га терміном на 49 років в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі даного рішення між Ворзельською селищною радою та ОСОБА_3

01 лютого 2005 р. укладено договір оренди земельної ділянки.

Рішенням Ворзельської селищної ради №482-26-УІ від 24 грудня 2012 року надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1203 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Ворзельської селищної ради №619-35-УІ від 16 травня 2014 р. припинено дію договору оренди землі, укладеного між Ворзельською селищною радою та ОСОБА_3

Рішенням Ворзельської селищної ради №736-39-УІ від 27жовтня 2014 р. ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1203 га. Позивач зазначав, що рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягають визнанню незаконними.

Прокурор просив визнати незаконним та скасувати ;

- рішення Ворзельської селищної ради №482-26-УІ від 24 грудня 2012 р. «Про надання дозволу на виконання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в селищі Ворзель»;

- рішення Ворзельської селищної ради № 619-35-УІ від 16 травня 2014 р. «Про припинення договору оренди земельної ділянки укладеного між Ворзельською селищною радою та ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1»;

- рішення Ворзельської селищної ради № 736-39-УІ від 27 жовтня 2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1»;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 24 листопада 2014 р. та скасувати його реєстрацію.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Прокурор Київської області , з підстав порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яки позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначав, що висновки суду не відповідають обставинам справи , не ґрунтуються на вимогах закону.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлено , що рішенням Ворзельської селищної ради №912-27-ІУ від 29 грудня 2004 р. затверджено ОСОБА_3 проект відведення земельної ділянки та надано в оренду земельну ділянку площею 1,1203 га терміном на 49 років в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд( а.с. 11)

На підставі даного рішення між Ворзельською селищною радою та ОСОБА_3

01 лютого 2005 р. укладено договір оренди земельної ділянки. ( а.с. 28 -36)

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 31 травня 2012 року укладено договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості - павільйону «Ж1», який розташований за адресою: АДРЕСА_1.( а.с. 42-43 ).

Рішенням Ворзельської селищної ради №482-26-УІ від 24 грудня 2012 року надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1203 га в АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства.( а.с. 37-38)

Рішенням Ворзельської селищної ради №619-35-УІ від 16 травня 2014 р. припинено дію договору оренди землі, укладеного між Ворзельською селищною радою та ОСОБА_3

( а.с. 45).

Рішенням Ворзельської селищної ради №736-39-УІ від 27 жовтня 2014 р. ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,1203 га з

( а.с. 47) .

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного Кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно із ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статттею 121 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, тощо.

Висновок суду ,що Ворзельська селищна рада, ухвалюючи рішення №619-35-УІ від

16 травня 2014 р. про припинення договору оренди земельної ділянки, не порушила права ОСОБА_3 чи права будь-яких третіх осіб,є правильним.

Відповідач ОСОБА_2, реалізуючи своє суб'єктивне право, звернувся в установленому законом порядку до Ворзельської селищної ради Київської області із заявою від 14 вересня 2012 р. про надання дозволу на передачу земельної ділянки

розміром 1,1203 га у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, лише після отримання такого права внаслідок придбання розташованої на даній земельній ділянці об'єкта нерухомості.

Враховуючи , що земельна ділянка відповідачу ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в селищі Ворзель , була передана за рахунок земель запасу селища Ворзель , тому висновок суду що Ворзельська селищна рада, під час винесення оскаржуваних рішень, діяла в межах своїх повноважень та на підставі чинного Законодавства України є вірним , а відтак відсутні правові підстави для визнання незаконними та скасування рішень ради.

Доводи апеляційної скарги,що земельні ділнка булла пердана відповідачу без зміни її цільового призначення, є безпідставними, враховуючи , що зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення .Крім того на підставі рішення Ворзельскої селищної ради від 16 травня 2014 року « Про припинення договору оренди земельної ділянки укладеного між Ворзельською селищною радою та гр. ОСОБА_3.» , Управління Держземагенства у м. Ірпіні було зобов»язано внести відповідні зміни в земельно-облікові документи на землю , а саме вилучити запис з форми № 6-зем « Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі ,землекористувачами , угіддями та видами економічної діяльності» - про користувача ОСОБА_3. ,що ї було зроблено , а тому на час надання земельної ділянки ОСОБА_2 земельні ділянка відносилася до земель , які не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту, а відтак і порушення з боку селищної ради відсутні.

Відповідно до вимог закону та Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп-99 у справі про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді , яким було здійснено тлумачення положень Конституції України та Господарського процессуального кодексу України у частині представництва інтересів держави прокурором , позивач у даній справі - Прокурор м. Ірпеня Київської області , не зазначив в інтересах якого саме органу держави він звернувся із позовом. Віповідно до Рішення Конституційного суду України , вказаногго вище , прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає із посиланням на законодавство обгрунтовує подання позову , в якому зазначає орган , уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних віднісинах . При цьому згідно з Рішенням Конституційного Суду України під поняттям « орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування , якому законом надано повноваження органу виконавчої влади .

В даних спірних відносинах , органом , уповноваженим державою здійснювати відповідні функції( органом місцевого самоврядування) є Ворзельська селищна рада, яка виступає в данному спорі відповідачем, а відтак не може бути одночасно органом в інтересах якого звернувся прокурор.

Враховуючи , що інші позовні вимоги є похідними від вимог про визнання рішень незаконними , які задоволенню не підлягають , суд вірно відмовив у задоволенні позову в частині визнання. недійсним рішення реєстрації служби , свідоцтва про право власності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при ухваленні рішення та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ,тому колегія суддів , відповідно до ст. 303 ЦПК України , перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів , -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Прокурора Київської області в інтересах держави - відхилити .

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді