ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4113/14-ц
провадження № 2/753/159/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., при секретарі Стрільчук Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 03.03.2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з відповідачів солідарно суми 9602,10 грн.

Позивач зазначав, що 21.03.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 42676,66 грн., судові витрати в сумі 551,02 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а всього стягнуто 45227,68 грн.; зазначене рішення суду набрало законної сили 05.07.2011 року.

На виконання рішення суду 26.08.2011 року судом було видано виконавчі листи відносно обох боржників (відповідачів); 07.09.2011 року державним виконавцем Сидоренко Р.Г. відділу державної виконавчої служби Дарницького РУЮ в м. Києві було відкрито виконавчі провадження; будь-яких стягнень з боржників не проводилось; 29.03.2013 року державним виконавцем було повернуто стягувачеві виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_4; таким чином залишок нестягнутого солідарного боргу з відповідачів на користь ОСОБА_2 станом на день пред»явлення позову становить 45227,68 грн.

Оскільки відповідачами не виконується солідарне грошове зобов»язання - з 05.07.2011 року (дати набрання рішенням суду законної сили), що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, позивач не може відремонтувати пошкоджений автомобіль та використовувати його за призначенням; відповідач ОСОБА_3 мав на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, на яку судом було накладено арешт, але за даними позивача ОСОБА_3 навмисно відчужив зазначене майно з метою уникнення виконання зобов»язання; строк прострочення виконання зобов»язання відповідачами, починаючи з 05.07.2011 року та станом на 30.10.2014 року становить 1113 днів, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Позивача - 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення у розмірі 4137,40 грн. та інфляційні втрати за зазначений період у розмірі 6648,46 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 уточнені (збільшені) позовні вимоги в редакції від 30.10.2014 року підтримав та просив позов задовольнити

у повному обсязі, а також стягнути з відповідачів судові витрати - витрати на правову допомогу в сумі 8436,00 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з"явились повторно; про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином - за адресою зареєстрованого місця проживання, будь-яких заяв-клопотань від них не надходило.

Судом відповідно до положень ст.224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.03.2011 року у справі №2-2031/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було постановлено про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 (позивача) матеріальну шкоду у розмірі 42676,66 грн., судові витрати в сумі 551,02 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., а всього стягнуто 45227,68 грн. (а.с.8-11); зазначене рішення суду набрало законної сили 05.07.2011 року (а.с.12).

Як стверджує позивач в особі представника ОСОБА_5, по теперішній час зазначене рішення суду не виконано у повному обсязі (а.с.14-17).

Згідно ст.ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ствердження позивача про те, що відповідачі навмисно ухиляються від сплати загальної суми боргу відповідно до рішення суду - у розмірі 45227,68 грн., тобто ухиляються від виконання грошового зобов»язання, чим позивачеві завдано додаткових збитків за весь період безпідставного невиконання зобов»язання з 05.07.2011 року і станом на 30.10.2014 року (ч.2 ст.625 ЦК України), відповідачами у даній справі не спростовані.

Отже, з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягає стягненню солідарно на користь позивача ОСОБА_2 - 3% річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення з 05.07.2011 року по 30.10.2014 року (1113 днів), що становить (45227,68 х 0,03 х 1113) : 365 = 4129,23 грн.; а також інфляційні втрати за весь період невиконання грошового зобов»язання з 05.07.2011 року по 30.10.2014 року (в об»ємі заявлених вимог) - з урахуванням загального індексу інфляції за вказаний період 1,1966, у розмірі (45227,68 х 0,1966) = 8891,76 грн., а всього підлягає стягненню (4129,23 + 8891,76) = 13020 грн. 99 коп.

Будь-яких заперечень по суті заявлених позивачем вимог відповідачами судові не надано.

Відповідно до положень ст.84 ЦПК України також підлягає задоволенню вимога позивача в частині відшкодування витрат на правову допомогу - у межах понесених позивачем витрат 8436,00 грн. (а.с.21, 22, 86-88); крім того, згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 224-228 ЦПК України, на підставі ст.22, 536, 541, 599, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) солідарно на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 13020 грн. 99 коп., судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., витрати на правову допомогу в сумі 8436 грн. 00 коп., а всього - 21700 (двадцять одну тисячу сімсот) грн. 59 коп.

За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

За загальним правилом, а також у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Парамонов М.Л.