Провадження №2-о/521/95/15
УХВАЛА

12 січня 2015 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Державна прикордонна служба України, про встановлення юридичного факту перебування на території України з 03.07.2013 року по 16.07.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту перебування її в проміжок часу з 03.07.2013 року по 16.07.2013 рік на території України. Вказав, що цей факт йому необхідно встановити для того, щоб не було сумнівів в дійсності нотаріальних та інших юридично значимих дій, які вчинялись заявником в проміжок цього часу.

Зазначена заява ухвалою суду від 26.12.2014 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

06.01.2015 року представником заявника до суду подана заява про усунення недоліків в якій заявник на його думку усунув всі відповідні недоліки, вказані в ухвалі суду про залишення заяви без руху.

Однак вважаю, що на підставі ст. 121 ЦПК України заявником не виконані вимоги ст.ст. 119, 120 ЦПК України і заява підлягає поверненню.

Так, в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Так, заявником не надана відмова Державної прикордонної служби України про виключення з бази даних відповідних відомостей, а тільки вказано про те, що йому повідомлено усно про неможливість цього без рішення суду.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено: 1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права. Заявником не викладені які саме конкретні права виникають, змінюються або припиняються в результаті встановлення юридичного факту. Як і не вказано, що він не може реалізувати ці свої права без встановлення цього факту (відмова будь якого органу); 2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник не розяснив оскаржив він чи ні і чому дії заінтересованої особи (і який інтерес у цієї особи в сенсі ст. 235 ЦПК України) Державної прикордонної служби. А законом передбачено інший порядок встановлення цього, в даному випадку, дії Державної прикордонної служби про відмову внести зміни до бази даних можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства; 3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт; 4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

Заявником так конкретно і не вказано для чого необхідно встановити цей факт. Хоча заявник сам вказує в заяві, що просить не відмовляти в судовому захисті. А судовий захист це коли право особи вже порушено. Яке право порушено заявник не вказує.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано: При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Так, рішення суду про встановлення постійного проживання на території України необхідно для отримання громадянства (Указ Президента України від 27 березня 2001 року №215).

Крім того, в п. 5 Постанови Пленуму вказано, що зокрема, з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Заявник указав, що визначення цього факту створить умови для здійснення майнових прав: право на отримання компенсації з звязку з тимчасової непрацездатністю в проміжок часу з 08.07.2013 року по 13.07.2013 року; право віднести витрати на відрядження до втрат повязаних з здійсненням професійної діяльності.

Тому неможливо з, ясувати які фізичні, чи юридичні особи можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи.

Так як заявником не усунені недоліки, вказані в ухвалі суду від 26.12.2014 року заява вважається неподаною та повертається заявнику.

В п. 3 вищевказаної Постанови Пленуму указано, що у кожному разі суддя зобов'язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній на підставі.

Не усунення недоліків, які були вказані в ухвалі суду про залишення заяви без руху не дає можливості суду вирішити також питання про підвідомчість даної заяви суду.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1, заінтересована особа Державна прикордонна служба України, про встановлення юридичного факту перебування на території Україні з 03.07.2013 року по 16.07.2013 року. Разом з всіма доданими документами невідкладно надіслати заявнику.

Повідомити заявника, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена на протязі пяти днів є дня її отримання в Апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси.

Суддя