Справа №333/8368/14-ц
Провадження № 2/333/3166/14
29 грудня 2014 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді Холода Р.С.,
при секретарі Шевченко І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання позивача, -
27.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що в період з серпня 2013 року по лютий 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час фактичні шлюбні відносини припинені, сторони мешкають окремо. Відповідач є працездатною особою, має можливість сплачувати аліменти на утримання сина та позивача, але добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. Враховуючи, що позивач на цей час знаходиться у декретній відпустці, має тяжкий матеріальний стан, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дитини та стягнути з відповідача кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьохрічного віку.
До судового засідання позивач не з'явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, жодних доказів або заперечень суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого 16.10.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (а.с. 10).
Згідно довідки, наданої квартальним комітетом № 29 Комунарського району м. Запоріжжя, ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю неповнолітньою дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).
Таким чином, судом встановлено, що на цей час неповнолітній ОСОБА_3повністю знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з останньою. Добровільно відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання спільної дитини не надає, хоча є працездатним.
Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ч.ч. 7,8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
На підставі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
При визначенні розміру аліментів на дружину судом враховується прожитковий мінімум для працездатних осіб та отримання позивачем державної допомоги до досягнення дитиною трьох років.
Таким чином, приймаючи до уваги інтереси неповнолітнього ОСОБА_3, його стан здоров'я та матеріальне становище позивача, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, той факт, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, встановлений ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 повинен щомісячно складати 1/4 частину усього заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подачі позову. Також, підлягають стягненню щомісячно 1/6 частина усього заробітку (доходу) з ОСОБА_2 на користь позивача на її утримання з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку.
Так як, позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ст.88 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про права дитини, ст.ст. 84, 180-184, 190, 191 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 214-215, 224-233, 367 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання позивача - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усього заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2014 року і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, кошти на утримання останньої у розмірі 1/6 частини усього заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 27.10.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод