Справа № 200/2757/15-ц
провадження № 2/200/1593/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Власенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" про стягнення суми банківського вкладу та процентів, відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов"язання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 04.11.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 072942 від 04.11.2014 року, о/р 5526, у відділенні "Дніпропетровська РД" АТ "ЗЛАТОБАНК", яке знаходиться у м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд.1. Відповідно до умов депозитного договору проценти виплачуються по закінченню строку дії договору - 04.12.2014 року шляхом перерахування на рахунок або шляхом видачі готівки через касу банку з оплатою вкладником зазначених операцій. Грошові кошти повинні нараховуватися на поточний рахунок 5526, строк дії договору становить 30 днів, відсоткова ставка по договору становить 9,25% річних, сума вкладу за договором становить 100 000,00 доларів США.

Позивач зазначає, що ПАТ "ЗЛАТОБАНК" не здійснює нарахування процентів по депозиту, не видає її гроші за депозитним вкладом, в зв"язку з чим вона вимушена звернутися до суду із даним позовом, оскільки вона позбавлена можливості розпоряджатися та користуватися своїми коштами. Вона декілька разів зверталася до відповідача з вимогою про повернення банківського вкладу, на що їй було надано відповідь співробітником банку про відмову у виплаті грошових коштів

Позивач посилається на те, що загальна сума грошових коштів, що підлягає поверненню їй за депозитним вкладом становить 100 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (23.13) на час подання позову еквівалентно 2 313 058,10 грн., заборгованість по виплаті процентів складає 1417 доларів 33 центів США, що за вказаним курсом НБУ становить 32 782,84 грн., сума пені за несвоєчасне виконання зобов"язань в розмірі 0,1% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості складає 6895 доларів 88 центів США, що в еквіваленті дорівнює 159501 грн. 70 коп.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору банківського вкладу, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором банківського вкладу на загальну суму 100 000,00 доларів США, проценти за цим договором в сумі 1417 доларів 33 центів США, неустойку за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором в сумі 6895 доларів 88 центів США, та понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

В судове засідання позивач не з"явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, її представник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у наданому суду запереченні проти позову позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необгрунтованість. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Згідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Згідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Згідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 04.11.2014 року між позивачем та ПАТ "ЗЛАТОБАНК" було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 072942 (Договір банківського вкладу).

Відповідно до п.п. 2.1.- 2.6. договору, позивач передала, а відповідачем було прийнято грошові кошти в розмірі 100 000,00 доларів США терміном на 1 місяць з 04 листопада 2014 року по 04 грудня 2014 року під 9,25% річних.

Підтвердженням виконання Позивачем умов договору та передання грошових коштів відповідачу є меморіальний ордер № 50011 від 04.11.2014 року на суму 100 000,00 доларів США, що було еквівалентно на момент передання коштів 1 295 074,60 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 5526.

Згідно до п. 2.8. договору - порядок виплати процентів по закінченні строку дії договору зазначеного в п. 2.5 договору, шляхом перерахування на його рахунок, на підстав відповідної письмової заяви Вкладника, в порядку, встановленому чинним законодавством України, або шляхом видачі готівки через касу банку, з оплатою Вкладником зазначених операцій за тарифами банку, що діють на день здійснення таких операцій, згідно з умовами договору.

В судовому засіданні встановлено, що після закінчення строку дії договору банківського вкладу № 072942 від 04.11.2014 року сума вкладу відповідачем виплачена позивачу не була. В звязку із зазначеним позивач неодноразово зверталась до відповідача та Національного Банку України з проханням повернути вклад, про що свідчать копії листів-відповідей, що містяться в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що внесок в розмірі 100 000,00 доларів США, який перебуває у відповідача, належить позивачу на праві приватної власності, з урахуванням того, що строк дії договору банківського вкладу закінчився, вона має право вимагати від відповідача повернення вказаних грошових коштів, що відповідає ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 1060 ЦК України, тому зазначена сума вкладу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Разом з цим, суд вважає такими? що не підлягають позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов"язань, передбачених договором банківського вкладу у розмірі 6895,88 центів США, оскільки розрахунок суми пені здійснено позивачем з врахуванням розміру пені 0,1% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості, проте суду не було надано доказів зазначених вимог та зазначених розрахунків.

Також, суд вважає такими? що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків по депозиту відповідно до умов договору. Оскільки договір було укладено строком на один місяць, а саме по 04 грудня 2014 року, то і нарахування відсотків після закінчення строку депозиту, не передбачено. Крім того, позивачем не надано доказів того, що передбачені за умовами договору відсотки не були їй виплачені відповідачем.

В наданих суду поясненнях представник відповідача, який заперечував проти позовних вимог, посилався на те, що постановою Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року № 105 «Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 року № 30 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЗЛАТОБАНК», згідно з яким з 14.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ЗЛАТОБАНК», тому під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку.

Суд вважає зазначені доводи не обґрунтованими, оскільки обовязок відповідача щодо повернення вкладу позивачеві виник після закінчення дії договору банківського вкладу, тобто з 04.12.2014 року, а саме до запровадження тимчасової адміністрації в банку.

Крім того, судом встановлено, що вказаний Договір банківського вкладу недійсним та удаваним не визнавався, є чинним на час розгляду даної справи, повернення грошових коштів позивачці відповідачем не відбулось, що суперечить умовам самого договору та вимогам діючого законодавства України.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 100 000,00 доларів США, що станом на 30.06.2015 року складає 2 101 540,00 грн. (еквівалент 1 долар дорівнює 21,0154 грн.), що відповідає положенням ст. 533 ЦК України.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн., то ці вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2015 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Юридичного захисту та правової підтримки ОСОБА_2" в особі ОСОБА_2 був укладений договір №02-15/ц про надання правової допомоги, за надання якої позивачем було сплачено 5000,00 грн.

Разом з цим, позивачем не надано суду будь-яких належних доказів цих вимог, а зокрема того, які саме послуги були надані їй адвокатським бюро, яку саме роботу здійснила особа, яка надавала правову допомогу позивачу, її обсяг та вартість.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на її користь понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), заборгованість за договором банківського вкладу в сумі 100 000,00 доларів США, що становить 2 101 540,00 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» (м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) на користь держави судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Т.О. Кудрявцева