РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року Провадження №2/425/760/15

Справа №425/1597/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Варикаші М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -

встановив:

«21» травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки усіх видів заробітку але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву, в якій просить слухати праву за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 255970, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції Луганської області 18.12.2012 року (а.с. 4).

Малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із своєю матірю ОСОБА_1 за адресою: місто Рубіжне, вулиця Київська, будинок 7 (а.с. 28, 29).

В позовній заяві зазначено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, доказів в спростування цього твердження відповідачем до суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 01.07.2015 року, останній визнає позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву або письмову, яка приєднується до справи, у цьому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, можливість відповідача надавати матеріальну допомогу та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_2 в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, 11.12.2012 року починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: 93000, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: 93000, АДРЕСА_1 на користь Держави (отримувач: УДКСУ у м.Рубіжне , код отримувача 37904431, банк отримувача: ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, п/р 0071, код класифікації доходів бюджету: 22030001), судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ш. Мирошникова