АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/489/2014 головуючий у 1-й інстанції: Малинников О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Шахової О.В.

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

за участю представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми та звернення стягнення на майно

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 2-1128/11, виданого 10 березня 2011 року таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що Постановою головного державного виконавця ППВР ДВС ГУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження № 25380629 на підставі виконавчого листа №2-1128/11, виданого 10 березня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний Банк України» боргу у сумі 3.398.802,43 грн.,шляхом стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1. Зазначають, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва 25 січня 2011 року задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми та звернення стягнення на майно. За поданою заявою відповідачів 24 лютого 2011 року про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2011 року, перегляд заочного рішення було призначено на 19 квітня 2011 року. Однак Шевченківським районним судом міста Києва 10 березня 2011 року видано виконавчий лист № 2-1128/11 стягувачу за його заявою, поданою 25 лютого 2011 року. На думку заявників заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2011 року у справі № 2-1128/11 не вступило в законну силу станом на 10 березня 2011 року, а тому виконавчий лист № 2-1128/11, виданий 10 березня 2011 року на підставі вищевказаного рішення не підлягає виконанню.

Посилаючись на наведене заявники просили суд визнати виконавчий лист № 2-1128/11, виданий 10 березня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний Банк України» 3 398 802,43 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору іпотеки від 04 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, таким, що не підлягає виконанню повністю; повернути у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 трьохкімнатну квартиру загальною площею 129,00 кв.м., житловою площею 63,9 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка отримана ВАТ «Державний ощадний Банк України» згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, які не відбулися, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 від 23 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1625 та внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1899677; витребувати у ВАТ «Державний ощадний Банк України» належним чином завірену копію свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, які не відбулися, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 від 23 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1625 та внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1899677.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу про задоволення поданої заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянти зазначають,зокрема, що порушення судом процесуального права полягає в неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи,а саме того, що 9 лютого 2011 року представник позивача отримав копії заочного рішення для відправки відповідачам. 24 лютого 2011 року представник відповідачів подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2011 року, де зазначив, що його копію отримав лише 19 лютого 2011 року. Перегляд заочного рішення було призначено на 19 квітня 2014 року. 25 лютого 2011 року представник позивача подав до суду заяву про видачу виконавчого листа. Однак, 10 березня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-1128/11. Станом на 10 березня 2011 року заява про перегляд заочного рішення не розглянута, відповідно рішення суду від 25 січня 2011 року не набрало законної сили, а тому виконавчий лист № 2-1128/11, виданий 10 березня 2011 року є таким, що не підлягає виконанню. Крім того, вважає, що банк неправомірно набув право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 яка була предметом іпотеки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги,з підстав викладених в ній,підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Державний ощадний Банк України» проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2011 року частково задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми та звернення стягнення на майно. Стягнуто ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний Банк України» заборгованість у сумі 3.398.802,43 грн., звернувши стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору іпотеки укладеного від 4 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, та яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 В задоволенні інших вимог ВАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва суду від 19 квітня 2011 року заява відповідачів від 24 лютого 2011 року про перегляд заочного рішення суду від 25 січня 2011 року залишена без задоволення.

В апеляційному порядку рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2011 року не оскаржувалось, відповідно набрало законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Шевченківським районним судом міста Києва 10 березня 2011 року було видано виконавчий лист № 2-1128/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний Банк України» заборгованості у сумі 3.398.802,43 грн., та звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору іпотеки укладеного від 4 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, та яка належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_4

Постановою головного державного виконавця ППВР ДВС ГУЮ у місті Києві від 24 березня 2011 року відкрито виконавче провадження № 25380629 на підставі виконавчого листа № 2-1128/11, виданого Шевченківським районним судом міста Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 6 липня 2012 року роз'яснено рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2011 року, яким зазначено звернути стягнення на всю квартиру АДРЕСА_1 відповідно до Договору іпотеки, укладеного 4 серпня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний Банк України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка належить їм на праві власності, а не на її половину.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 9 серпня 2012 року у задоволенні заяви стягувача ПАТ «Державний ощадний Банк України» про ухвалення додаткового рішення та виправлення описок з вказівкою про стягнення заборгованості з боржника шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах визначеної законодавством процедури відмовлено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 9 серпня 2012 року у задоволенні заяви державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті про роз'яснення виконавчого документу з вказівкою про проведення при виконанні рішення суду реалізації предмету іпотеки у межах Ѕ частини квартири яка належить на праві власності ОСОБА_3, як боржнику, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав передбачених ст. 369 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікайійний кож суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної сили (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як убачається з матеріалів справи, у виконавчому листі зазначено дата набрання рішенням законної сили (7 лютого 2011 року), а також строк пред'явлення даного виконавчого листа до виконання, який становить три роки.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що посилання боржників на те, що на момент видачі виконавчого листа рішення не набрало законної сили, є необґрунтованим, оскільки на той час встановлена ст. 223 ЦПК України умова набрання рішенням законної сили є закінчення строку на подання апеляційної скарги. Такий же порядок визначено ст. 233 ЦПК України щодо набрання законної сили заочним рішенням.

Також вірним є висновок суду першої інстанції про те, що стосовно вимог про повернення майна у власність заявників у зв'язку із виконанням рішення, за встановлених обставин відсутні підстави щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Питання про повернення власності може вирішуватись у порядку повороту виконання рішення, що пов'язано із його скасуванням та постановленням нового рішення. Зазначене питання розглядається окремо за наявності підстав для повороту виконання судового рішення.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні й обґрунтовано відмовив у задоволенні поданої заяви.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, з урахуванням вищевикладеного, не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування оскаржуваної ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: