17 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Приблуда І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
01.12.2014 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (надалі ПАТ «ПРОСТО-страхування») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.
При цьому зазначає, що 29.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, виданий поліс. 06.04.2012 року на вул. Золочівській в м. Харкові сталася ДТП за участю водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Винним в ДТП визнаний відповідач, а ОСОБА_2 звернувся до СК з заявою про виплату страхового відшкодування. Після виплати страхового відшкодування ОСОБА_2, позивач вважаючи, що відповідачем ОСОБА_1 порушені вимоги п.п.33.1 ст. 33, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся до суду з заявою про відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1566,25 грн. та судових витрат.
В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд за згодою позивача розглядає справу при заочному розгляді.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України майнова шкода, завдана діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як встановлено в судовому засіданні, 06.04.2012 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода.
Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.05.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. Зазначена постанова набула чинності, даних про її скасування суду не надано. (а.с. 11).
Між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_1 29.03.2012 року був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, поліс № АВ/652662, за даним договором було застраховано відповідальність власника транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. 4).
09.04.2012 року до ПАТ «ПРОСТО-страхування» звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про настання страхового випадку, 19.06.2012 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування.
04.07.2012 року позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування складає 1566,25 грн., яке і було виплачено ОСОБА_2 06.07.2012 року згідно платіжного доручення № 1650.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно вимог ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: в тому числі - до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: - якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); - якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: п.33.1.1. - дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; п. 33.1.2. - вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; п. 33.1.3. - поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; п. 33.1.4. - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 16.05.2012 року визнаний винним в порушенні вимог ст. 124 КУпАП, які передбачають порушення п.п. 10.9 ПДР України.
За даними, наданими позивачем ОСОБА_1 із заявою про настання ДТП до страхової компанії не звертався.
На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушені вимоги ст.ст. 33,38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв*язку з чим позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню і судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,169,212-215,218, 224-226 ЦПК України суд -
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1566,25 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору 243,60 грн., усього стягнути - 1809,85 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя -