Справа №173/391/15-ц
Провадження №2/173/393/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 11 вересня 2010 року позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В травні 2014 року позивач посварилася з відповідачем і з того часу вони разом не проживають, між ними припинено шлюбні відносини Спору про поділ майна та місце проживання дитини не має. Позивач вважає примирення з відповідачем не можливе. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

11 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 94 та видано свідоцтво про шлюб (а.с. 4).

Сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З травня 2014 року подружжя разом не проживає, не веде спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб.

Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. А тому вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Спору про поділ майна та місце проживання дитини подружжя не має.

Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Керуючись ст.ст. 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 94) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко