Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/180/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

13.01.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

Суддів - Сукач Т.О., Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобов'язання здійснити перерахунок боргу за водопостачання та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» та просив визнати дії відповідача щодо нарахування за нормами споживання за наявності засобу обліку води протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та зняти нарахування в сумі 434,03 грн. з його особового рахунку НОМЕР_1 та стягнути на його користь 1000 грн. завданої моральної шкоди.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Суд зобов'язав обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» здійснити перерахунок боргу ОСОБА_2 в сумі 434 грн. 03 коп. з особового рахунку НОМЕР_1, шляхом його зняття.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції з підстав неповного з'ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог не оскаржувалось.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 13 травня 2014 року, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2014 року залишене без змін, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2, скасовано рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області та відмовлено ОКВП «Дніпро-Кіровоград» в позові до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

У позовній заяві ОСОБА_2 вказує на те, що з урахуванням вищезазначеного рішення апеляційного суду він звернувся до відповідача з проханням списати заборгованості в розмірі 434,03 грн., як безпідставну, але йому було відмовлено.

Так, як протягом двох років він змушений був доказувати свою правоту, витрачати час на судовий розгляд справи, витрачати кошти на консультації адвокатів, що призвело до психічної напруженості та знервованості, порушився його сон, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 1000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог у стягненні на користь позивача моральної шкоди суд першої інстанції виходив з вимог Закону України «Про питну воду та питне водопостачання, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Закону України «Про захист прав споживачів» та дійшов висновку, що підстав для задоволення позову в частині моральної шкоди немає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав в задоволенні позову у стягненні моральної шкоди з наступних підстав.

Відшкодування моральної шкоди та підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначено ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Частиною другою пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пунктом 5 частині 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізовується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди ( ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів).

Частиною 3 ст.47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» визначено, що заподіяна споживачеві моральна (немайнова) шкода, якою

порушені його законні права, відшкодовується підприємством питного

водопостачання у порядку, встановленому законами України.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача за захистом своїх прав як споживача, але спір між ним та відповідачем виник не з якості наданих відповідачем послуг з водопостачання (ненадання послуг), а з приводу розрахунку оплати за надані послуги, а за таких обставин відшкодування моральної шкоди з підстав визначених Законами України «Про захист прав споживачів» та «Про питну воду та питне водопостачання» не передбачено.

Також, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть бути задоволені позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди і з інших відстав визначених нормами цивільного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді