Справа № 323/2966/15-ц
09.11.2015 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Шудрика А.А., при секретарі Безштанківській О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Позивачка має у приватній власності житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Жуковського, 46. На даній житловій площі зареєстровані: її донька ОСОБА_3, та відповідач по справі ОСОБА_2.
Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірваний.

З січня 2010 року, відповідач у вказаному житловому будинку не проживає, забравши свої речі, виїхав з нього та за зареєстрованим в установленому законом порядку місце проживання не мешкає: більш як один рік, що підтверджується актом про непроживання, довідкою з преображенської сільської ради.

В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, у встановлений законодавством спосіб, через засоби масової інформації - газету «Запорізька правда» від 05.11.2015 року № 127-128 (23660-23661) однак не з`явився, про причину неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Звертаючи увагу, що Відповідач не зявився, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, заслушавчи позивача, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Право власності гарантується та захищається ст. 41 Конституції України.

Своє право власності власник здійснює за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ст.316 ЦК України.

У відповідності до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод при здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії І-ЖС № 033766, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Оріхівського району Запорізької області, 16.08.1996 року, актовий запис 137. (а.с.5)

Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, від 21.09.2015 року, ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає з 2010 року, фактично проживає в Закарпатській області.(а.с.4)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 21.09.2015 р., вказано, що ОСОБА_1 являється власницею будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Жуковського, б. 46. (а.с.6).

Згідно довідки виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 21.09.2015 р., ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою, але не мешкає з 2010 року по теперішній час.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, відповідно до ст.72 ЖК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 11, 27, 31, 60, 110, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Жуковського, 46, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду: А.А.Шудрик