Справа №: 398/7487/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" квітня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.

при секретарі - Дудченко О.Ю.,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3

про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме:

- земельної ділянки (паю), площею 4,8570 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новопразької селищної ради Олександрійського району;

- житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Вказував, що спадщину прийняв він з сестрою, яка є відповідачем по справі. Спір про спадщину між ними відсутній, так як між ними укладена угода про поділ спадкового майна, за якою земельну ділянку - успадкувала сестра, а він - житловий будинок.

11.11.2014 року державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори його сестрі було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), площею 4,8570 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району. Її право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому, йому державний нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності.

Дійсно, з архівної довідки № 205 від 29.09.2014 року Олександрійським БТІ право власності на будинок АДРЕСА_1 за його батьком - ОСОБА_4 не зареєстроване. Але є свідоцтво про право власності на будинок, де є реєстраційний штамп та печатка Олександрійського БТІ, але реєстраційний номер, підпис та дата відсутні, на що батько не звернув уваги.

Посилаючись на ст., ст. 182, 1220, 1261, 1297 ЦК України, позивач просить його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з наведених підстав, пояснивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько. Заповіту він не залишив. Він з сестрою подали заяви на прийняття спадщини, а мати відмовилась від спадщини, подавши нотаріусу відповідну заяву. В нотаріуса вони з сестрою уклали договір про добровільний поділ спадщини, згідно якого сестра спадкує земельну ділянку (пай), а він - житловий будинок. Сестра отримала свідоцтво про право на спадщину, а йому нотаріус відмовив з посиланням на те, що немає правовстановлюючого документу на будинок. Батько збудував будинок десь в 1964 році, який фактично був оформлений на його діда, а тільки після смерті діда, батько переоформив будинок на себе. Є свідоцтво про право власності на будинок, де реєстраційний штамп та печатка Олександрійського БТІ стоїть, але реєстраційний номер, підпис та дата відсутні, в БТІ йому пояснили, що мабуть на той час з селищної ради не привезли документи, щоб зареєструвати належним чином право власності.

Відповідач просить задовольнити позовні вимоги її брата, позов визнає та дала аналогічні пояснення.

Третя особа - ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, де зазначила, що позов визнає в повному обсязі (а.с.64).

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина та спадкоємцями за законом після смерті останнього є ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, ОСОБА_5 - дочка спадкодавця та ОСОБА_1 - син спадкодавця.

21.12.2013 року син та дочка спадкодавця звернулись в Олександрійську державну районну нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, а дружина спадкодавця - подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Сторони в судовому засіданні стверджують, що спір про спадщину між ними відсутній, так як між ними добровільно укладена угода про поділ спадкового майна, за якою земельну ділянку - успадковує дочка спадкодавця, а син спадкодавця успадковує житловий будинок

11 листопада 2014 року дочці спадкодавця ОСОБА_5 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), площею 4,8570 га у межах згідно з планом, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Олександрійською РДА Кіровоградської області 11 червня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 8512 (а.с.45).

12 листопада 2014 року державним нотаріусом Олександрійської державної районної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що розглянувши документи надані ОСОБА_1 з метою одержання свідоцтва про право на спадщину по ст. 1261 ЦК України на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, належний ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, а зокрема: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, копія паспорта та свідоцтва про народження спадкоємця ОСОБА_1, архівна довідка Олександрійського КМБТІ, свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, вважає, що вказана нотаріальна дія - видача свідоцтва про право на спадщину за законом, не може бути вчинена з наступної причини. В даному випадку правовстановлювальним документом, що є доказом про належність майна спадкодавцеві, є документ на будинок - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, який за життя спадкодавця, згідно архівної довідки Олександрійського КМБТІ, не пройшов держану реєстрацію (а.с.16).

Згідно ст., ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218).

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 7 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР від 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів вбачається, що виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч.1ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку з відсутністю у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_1 на ім'я спадкодавця ОСОБА_4, яке є в матеріалах справи та яке за життя спадкодавця, згідно архівної довідки Олександрійського КМБТІ, не пройшло держану реєстрацію, оскільки там немає підпису начальника бюро та реєстраційного номеру запису, хоч мається печатка Олександрійського БТІ, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с.32).

Оскільки нотаріусом відмовлено в оформленні права на спадщину (видачі, свідоцтва про право на спадщину), тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав відповідно до ст.16 ЦК та та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 № 7.

Відповідач, яка є дочкою померлого та ОСОБА_3 - дружина спадкодавця, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Згідно довідки виконкому Новопразької селищної ради Олександрійського р-ну № 55 від 12.01.2015 року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого господарства (а.с.55).

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.05.1966 року - с.Нова - Празька селищна рада посвідчує, що ціле домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_4. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Новопразької селищної ради депутатів трудящих №9 від 13.04.1966 р. (а.с.56).

З довідки №54 від 12.01.2015 року вбачається, що домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 згідно перенумерації будинків, яка проводилась 14.01.1977 року, присвоєно номер 105 (а.с.54).

Отже, на час смерті зазначене домоволодіння входило у склад спадщини, як майно, яке належало на час смерті спадкодавцю та права на яке переходять до спадкоємців померлого.

Факт відсутності реєстрації права власності на майно у органах БТІ є підставою для відмови у здійсненні нотаріальної дії, а не для відмови у задоволені позову про визнання права власності

Суд вважає доведеним, що спірний будинок належав спадкодавцю на праві власності, який відповідно до чинного на той час законодавства набув право власності на це нерухоме майно. Право власності на спірний будинок на час відкриття спадщини не зареєстроване належним чином за спадкодавцем, тому позивач має право на захист свого права шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 61, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: